ЄУН193/541/16-к
Провадження №1-кп/193/20/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
26 квітня 2016 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

адвоката потерпілого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000372 від 7 липня 2015 року, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Одрубок, Софіївського району, Дніпропетровської області, гр. України, на диспансерних обліках не перебуває, освіта середня спеціальна, не одружений, не працює, проживає: АДРЕСА_1 , не працює, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 скоїв необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, при слідуючих обставинах:

31 травня 2015 року, близько 22:30 год., неповнолітній ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , приніс до дерев`яної бесідки, в якій перебували його знайомі ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , скляну банку ємністю 1 літр та пластикову каністру ємністю 5 літрів білого кольору з вмістом бензину, для того, щоб налити бензин для подальшого використання.

Під час вчинення зазначених дій, ОСОБА_7 , діючи необережно, внаслідок злочинної самовпевненості, переливаючи бензин з каністри до скляної банки, з метою підсвітити два рази черкнув кремнієву запальничку, яку тримав у лівій руці, в результаті чого, бензин у скляній банці та каністрі загорівся, після чого ОСОБА_7 різко відсмикнув палаючу каністру в лівий бік та краплі палаючого бензину потрапили на обличчя, руки та одяг ОСОБА_5 , який знаходився неподалік, внаслідок чого ОСОБА_5 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: термічних опіків полум`ям 2-3 А-Б ступеню обличчя, обох кистей, які згідно висновку судово-медичної експертизи» № 1880 від 8 вересня 2015 року відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби.

Таким чином, ОСОБА_7 , не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але за обставин, що склалися, повинен був та міг передбачити настання наслідків, не маючи умислу, спрямованого на навмисне спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень у вигляді термічних опіків обличчя, обох кистей, заподіяв ОСОБА_5 необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєному злочині визнав повністю та пояснив, що 31 травня 2015 року у вечірній час з метою дозаправити мопед взяв бензин щоб налити в бак, банку, каністру, коли наливав в банку підсвітив запальничкою, бензин загорівся, викидав каністру і вогняним бензином охопило ОСОБА_9 , потерпілого не бачив. Матеріальні збитки визнає повністю, моральну шкоду частково.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 31 травня 2016 року у вечірній час ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , він, ОСОБА_12 пішли до ОСОБА_10 . ОСОБА_10 переливав бензин і підпалював запальничкою (два рази), загорівся бензин, який перейшов на нього і ОСОБА_9 . Тушив ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що 31 травня 2015 року ОСОБА_10 переливав бензин з каністри в баночку і підпалив запальничку, кинув каністру в їх сторону, одяг її та ОСОБА_13 загорівся.

Пояснення обвинуваченого, потерпілого, свідків не протирічать протоколу проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_5 (а.п. 55-62), протоколу проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_8 (а.п. 63-70), протоколу проведення слідчого експерименту із обвинуваченим ОСОБА_7 (а.п. 78-83), висновку експерта № 1880, згідно якого тілесні ушкодження у вигляді: термічних опіків полум`ям 2-3 А-Б ступеню обличчя, обох кистей відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби (а.п. 53-54).
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 органами досудового слідства кваліфіковані по ст.128 КК України ніхто із учасників процесу не оспорює вказану кваліфікацію і суд приходить до висновку, що дана кваліфікація вірна, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення на його користь з ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 3396 грн., моральну шкоду в сумі 100000 грн., а всього стягнути 103396 грн., завданої внаслідок кримінального правопорушення (а.п. 32-35).
Обвинувачений з матеріальними вимогами згоден, вимогу про стягнення моральних збитків визнає частково і згоден виплатити 5000 грн.

Згідно ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Положеннями ч. 1 ст. 56 КПК України передбачено, що потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Як випливає з виписки із історії хвороби № У-6398, ОСОБА_5 перебував на лікуванні в опіковому відділенні КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР з діагнозом термічний опік полум`ям обличчя, обох кистей рук, приймав медикаментозне лікування. Придбання потерпілим медикаментів підтверджено відповідними чеками з аптеки.

Тому суд приходить до висновку про задоволення цивільного позову в частині відшкодування матеріальних збитків в повному обсязі.

Що стосується заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 (сто тисяч) грн., то у п. 119 рішення ЄСПЛ «Хабровскі проти України» (заява 61680/10) від 17 квітня 2013 року заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтований.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

У відповідності до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.02.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я та в порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням викладеного, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_5 , характеру немайнових втрат (їх тривалості і можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, та вважає за необхідне задовільнити позов про відшкодування моральної шкоди частково.

Призначаючи покарання суд згідно зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, характеризується позитивно.

Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.

Пом`якшуючою вину обставиною суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Із врахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити підсудному ОСОБА_7 покарання у вигляді громадських робіт на строк ближче до максимального, передбаченого ч.1 ст.100 КК України, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження інших злочинів.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним по ст.128 КК України і призначити покарання громадські роботи на строк 80 (Вісімдесят) годин.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 про стягнення матеріальної шкоди задовільнити повністю, моральної шкоди задовільнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_14 з ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 3396 (Три тисячі триста дев`яносто шість) гривень 00 копійок та моральну шкоду в сумі 5000 (П`ять тисяч) гривень 00 копійок, а всього стягнути 8396 (Вісім тисяч триста дев`яносто шість) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_7 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення, обвинуваченим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя: