АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/691/16 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 642/2539/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 03.05.2016 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0001509 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 03.05.2016 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0001509 та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці до 03.07.2016 року із забороною йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22.00 до 06.00 години наступного дня. Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя вказав, що слідчим та прокурором не доведено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та вважав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання ризикам. З таким рішенням слідчого судді не погодився прокурор Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 та подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 03.05.2016 року скасувати та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що слідчим суддею не враховано обставин, передбачених п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомості наявних доказів, тяжкості покарання, відсутності у підозрюваного постійного місця роботи чи навчання. Обраний слідчим суддею запобіжний захід не запобігає можливим спробам ОСОБА_9 переховуватися від органів слідства чи суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, який також проживає у м. Харкові. Крім того, перебуваючи на волі підозрюваний може знайти та знищити речові докази, зокрема, знаряддя вбивства та інше. Також слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину у стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною. Таким чином, встановлені фактичні обставини, та докази, здобуті у ході досудового розслідування, дають підстави стверджувати, що у підозрюваного ОСОБА_9 відсутній самоконтроль за своїми діями, оскільки якщо він вже підозрюється у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство, то він може вчинити новий злочин. Зазначає, що лише повна ізоляцію підозрюваного від суспільства не дасть йому змоги під час проведення досудового розслідування переховуватися від органів досудового розслідування, суду, впливати на потерпілого, а саме залякувати його різними способами, а також приховати або знищити сліди вчиненого злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Доводи слідчого судді про часткове відшкодування завданої злочином шкоди з боку бабусі ОСОБА_9 судом враховані бути не можуть, оскільки ОСОБА_9 є повнолітнім дієздатним громадянином України, а бабуся його опікуном не є. Проте, жодних дій, спрямованих на відшкодування завданої злочином шкоди з метою допомогти потерпілому, ОСОБА_9 не вжито.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який посилався на обґрунтованість підозри, наявність ризиків та неможливість застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.
1.05.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України.
Цього ж дня ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
ОСОБА_9 підозрюється у тому, що у період часу з 22 години 00 хвилин 30.04.2016 по 00 годин 30 хвилин 01.05.2016 року він знаходився разом з ОСОБА_10 в гостях у ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 . Зайшовши в квартиру, ОСОБА_10 одразу ліг спати, а ОСОБА_8 та ОСОБА_11 спілкувались до 00 години 30 хвилин, коли ОСОБА_8 підійшовши до ОСОБА_10 , який знаходився на ліжку, почав його будити. Внаслідок дій ОСОБА_8 , між ним та ОСОБА_10 виникла сварка на побутовому ґрунті, в ході якої у ОСОБА_8 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій умисел, витягнув з кишені своєї спортивної кофти розкладний ніж, та, тримаючи його у правій руці, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_10 , заподіяв йому декілька ударів ножем, що знаходився у його правій руці у різні життєво важливі частини тіла потерпілого, в тому числі у ділянку живота. Однак, ОСОБА_8 не вдалось довести до кінця свій злочинний умисел, направлений на противоправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , до кінця адже смерть потерпілого не сталась завдяки вчасно наданій медичній допомозі.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином, слідчий суддя в ухвалі, яка оскаржується припустив протиріччя в мотивуванні прийнятого ним рішення, а саме вказав, що слідчим та прокурором не доведені ризики, які заявлені у клопотанні, разом з тим прийнято рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з метою запобігання ризикам, визначеним у ст. 177 КПК України. При цьому слідчий суддя не вказав, який саме ризик він вважає існуючим та доведеним.
Таким чином, висновки слідчого судді, викладені в ухвалі, є суперечливими, що є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 вказано про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Апеляційний суд погоджується з наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується матеріалами справи та протоколом допиту підозрюваного, який пояснив обставини вчинення ним кримінального правопорушення.
Проте, не знайшли свого підтвердження існування ризиків, передбачених п. п. 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, натомість у судовому засіданні апеляційного суду встановлено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, те що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а також показання самого ОСОБА_8 , який повідомив, що після подій, які мали місце 01.05.2016 року, пішов до будинку батька, додому не повертався, крім того, цього ж дня був затриманий співробітниками Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області, що дає підстави вважати про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Апеляційний суд також погоджується з доводами прокурора про те, що існує ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, який також проживає у м. Харкові.
Прокурором у судовому засіданні не доведено неможливості застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи його пояснення суду про відсутність фактів, які б свідчили про наміри підозрюваного ухилятись від слідчого та впливати якимось чином на хід розслідування. Колегія суддів, враховуючи характеристику підозрюваного, надану захисником у судовому засіданні, розписку матері потерпілого ОСОБА_10 , відповідно до якої остання отримала матеріальну допомогу на лікування сина та будь-яких претензій не має, довідку КП «Жилкомсервіс», відповідно до якої ОСОБА_8 зареєстрований та дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю буде достатнім для запобігання встановленим ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Враховуючи викладене, колегією суддів встановлені підстави для скасування ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 03.05.2016 року та необхідність застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю з забороною йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово строком до 03.07.2016 року та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п. 1, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 3.05.2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0001509 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді часткового домашнього арешту скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого від 01.05.2016 року відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому покидати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово строком до 03.07.2016 року.
Покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 1, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: