Справа № 682/3364/15-к
Провадження № 1-кс/682/504/2015
У Х В А Л А
04.12.2015 року Слідчий суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,скаржниці ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Славутського РВ УМВС України в Хмельницькій області про закриття кримінального провадження,

встановив:

Звертаючись до суду із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, ОСОБА_4 вказує на те, що постановою слідчого СВ Славутського РВ УМВС України ОСОБА_6 від 31.10.2015 року закрите кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000320 за фактом отримання нею тілесних ушкоджень у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України. Постанова їй вручена 18.11.2015 року.

Вважає, що кримінальне провадження закрите безпідставно, викладені у постанові події перекручені , не відповідають дійсності і свідчать про упередженість слідчих органів. 10.05.2015 року під час перебування в гостях у знайомої ОСОБА_8 , між нею та ОСОБА_7 , яка також перебувала в гостях, виник конфлікт і остання під час бійки умисно заподіяла їй тілесні ушкодження у вигляді синців, подряпин на обличчі та рани живота, що відносяться до легких тілесних ушкоджень .Закриваючи кримінальне провадження, слідчий зазначив у постанові, що ОСОБА_7 , захищаючись від неї, діяла в межах необхідної оборони і не мала умислу заподіяти їй тілесні ушкодження. Однак, такий висновок безпідставний, оскільки у ОСОБА_7 не було виявлено жодних тілесних ушкоджень, а,отже, загрози її життю чи здоров`ю не було, а тому не було підстав захищатись від неї. Фактично саме вона захищалась від ОСОБА_9 , яка напала на неї, наносила побої, тягала за волосся. а не ОСОБА_9 від неї. Просить скасувати постанову слідчого від 31.10.2015 року.

Заслухавши заявницю ОСОБА_4 , яка підтримала скаргу, прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_6 , які вважають скаргу безпідставною, вивчивши надані матеріали , приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

З постанови слідчого від 31.10.2015 року вбачається, що в процесі досудового слідства на підставі показань свідків, які були очевидцями конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , було зроблено висновок, що саме ОСОБА_4 затіяла бійку з ОСОБА_7 , напавши на неї, а вона змушена була захищатись і внаслідок цього заподіяла потерпілій тілесні ушкодження. При відштовхуванні ОСОБА_10 остання падала та вдарилася лобом об стіл. ОСОБА_4 тричі нападала на ОСОБА_7 , і при кожному нападу вона змушена була захищатись. Той факт, що ОСОБА_4 першою напала на ОСОБА_7 ,ствердили всі допитані слідчим свідки. Зокрема свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . На допиті цих свідків настоювала сама ж ОСОБА_4 , однак, жоден з них не підтвердив її показань про те, що першою здійснила напад ОСОБА_7 і у неї не було підстав захищатись від неї.Зокрема, з показань свідка ОСОБА_11 вбачається, що ОСОБА_4 , перебуваючи 10.05.2015 року в гостях у ОСОБА_8 та будучи у нетверезому стані, почала приставати до її, ОСОБА_15 , чоловіка, розмовляла з ним на інтимні теми ,пропонувала вступити у статевий зв`язок та розлучитись з дружиною,з приводу чого їй були зроблені зауваження. Після того, як ОСОБА_7 також двічі зробила ОСОБА_16 зауваження, вона , нецензурно лаючись, вдарила її пляшкою в спину, а потім вдарила кулаком в голову, від чого та впала, вдарившись об дитяче ліжко. Чоловіки змушені були відтягнути ОСОБА_16 від ОСОБА_9 . Згодом ОСОБА_16 ще раз наскочила на ОСОБА_9 , коли та йшла в кухню готувати дитині їжу, схопила її за волосся і почала бити кулаком по голові. Мігуца, захищаючись відштовхнула її кулаком в обличчя, від чого та впала, вдарившись лобом об стіл. Після цього вона кинула на ОСОБА_9 , що стояла в кухні, пляшкою з-під вина, але не попала, розбивши скло в дверях.Бачила, як ОСОБА_16 у ванній кімнаті пила з пляшки горілку. Через декілька днів ОСОБА_16 зателефонувала їй і просила свідчити на її користь, на що вона не погодилась, сказавши, що розповість слідчому правду.

З показань свідка ОСОБА_8 також вбачається , що після того, як ОСОБА_7 зробила зауваження ОСОБА_4 з приводу приставання до чоловіка ОСОБА_11 , вона, будучи в нетверезому стані, почала нецензурно лаятись, вдарила ОСОБА_9 , що стояла біля ліжка своєї дитини, пляшкою в спину, а потім кулаком в голову, від чого та впала, вдарившись головою об ліжко. Після того, як ОСОБА_9 встала і пішла в кухню, ОСОБА_16 , вирвавшись від чоловіків, які її тримали, схопила ОСОБА_9 за волосся та почала бити кулаком в голову. Мігуца, захищаючись, відштовхнула нападницю рукою в обличчя, від чого та впала , вдарившись лобом об стіл. Вставши, ОСОБА_16 знову почала нападати на ОСОБА_9 , але її знову забрали та повели у ванну кімнату. Побачивши у себе на обличчі кров, вона умисно розбила дзеркало у ванній кімнаті. Після цього ОСОБА_16 кинула пляшкою з-під вина в ОСОБА_9 ,що стояла в кухні, але не попала, розбивши скло в дверях кухні. Коли її знову завели до ванної кімнати, щоб помити, вона продовжувала пити з пляшки горілку, а вийшовши з ванної кімнати, знову кинулась на ОСОБА_9 , але їх розборонили. Такі ж показання дали інші свідки. Крім того, всі свідки пояснили, що ОСОБА_4 ходила по квартирі роздягнутою і жодних тілесних ушкоджень в ділянці живота вони не бачили.

Згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді декількох підшкірних гематом, струсу головного мозку, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості , як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синець в лівій поперековій ділянці, синець в ділянці правої лопатки, підшкірні гематоми верхніх кінцівок відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Всі тілесні ушкодження виникли від щонайменше п`яти ударних травмуючи дій тупих твердих предметів, могли виникнути внаслідок удару пляшкою, кулаком тощо. Утворення тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту є малоймовірним. Тілесні ушкодження могли виникнути в строк, що відповідає обставинам справи. Висновок експертизи узгоджується з показаннями ОСОБА_7 та свідків. Наявність зазначених тілесних ушкоджень та показання свідків з приводу нападу на ОСОБА_9 саме ОСОБА_16 свідчать про те, що ОСОБА_9 змушена була захищатись від її посягань .Тілесні ушкодження, що були заподіяні ОСОБА_10 в процесі захисту від посягань останньої є більш легкими. Як пояснили всі допитані слідчим свідки, бійка виникала лише після нападу ОСОБА_16 на ОСОБА_9 , а сама ОСОБА_9 жодного разу не була ініціатором бійки.

У ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лобу зліва, синців та саден, що згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. ОСОБА_7 визнає той факт, що в процесі захисту від посягань ОСОБА_4 вона відштовхувала останню і могла заподіяти їй тілесні ушкодження у вигляді синців та саден, але це було зроблено виключно з метою захисту.

Відповідно до ст.27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я та здоров`я інших людей від протиправних посягань. Згідно ст. 36 ч. 2 КК України кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутись за допомогою до інших осіб чи органів влади. Згідно ст. 36 ч. 1 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Виходячи із встановлених в процесі досудового слідства обставин та змісту ч. 3 ст. 36 КК України, підстав розцінювати дії ОСОБА_9 як перевищення меж необхідної оборони немає. Її здоров`ю було завдано більшу шкоду , а агресивність і неадекватність поведінки ОСОБА_16 , перебування давала підставу вважати , що здоров`ю ОСОБА_9 може бути заподіяна і більш серйозна шкода.

Заявниця не посилається на необхідність дослідження інших доказів, що могли б спростувати докази, наявні в матеріалах кримінального провадження. Непроведення слідчого експерименту, на що вказувала заявниця, з причин зазначених слідчим у постанові, не є підставою для її скасування, оскільки дійсні обставини справи встановлені на підставі показань свідків, а обставини, які на думку заявниці необхідно з`ясувати при проведенні такої слідчої дії, а саме її місцезнаходження під час нападу на неї ОСОБА_9 , не мають значення для справи, оскільки встановлено, що ОСОБА_9 на неї не нападала.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Славутського РВ УМВС України в Хмельницькій області від 31.10.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000320 за фактом отримання нею тілесних ушкоджень у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: