АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/945/16 Справа № 202/2617/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А

05 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції на вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 лютого 2016 року, -
ВСТАНОВИЛА:
ВирокомІндустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 лютого 2016 року ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України до покарання:

-за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.307 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 08 років з конфіскацією всього майна.

Згідно ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково (у вигляді 10 днів арешту) приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 грудня 2014 року, остаточно з урахуванням ч.1 ст.72 КК України призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 10 днів з конфіскацією всього майна.

Зараховано обвинуваченому ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 03 березня 2015 року по 25 лютого 2016 року відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судових експертиз по справі у розмірі 2950,04 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 повернуто до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська для виконання вимог ст.395 КПК України.

04 травня 2016 року після виконання вимог ст.395 КПК України кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 надійшло до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Як вбачається з матеріалів провадження, апеляційні скарги подані належними особами, у строк встановлений ст. 395 КПК України.
Разом з тим, аналіз змісту апеляційної скарги прокурора вказує на те, що вона не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
У скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку в частині призначеного покарання та ухвалення нового вироку, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Вважає, що обвинуваченому слід призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років 10 днів з конфіскацією всього майна.
Разом з цим, прокурор в установленому законом порядку не ставить питання про дослідження доказів судом апеляційної інстанції.
В той же час, суд апеляційної інстанції, згідно з положеннями ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони встановлені судом першої інстанції не повністю або з порушенням, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно, якщо про дослідження таких доказів учасники судового розгляду заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Згідно ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється відповідно до правил судового розгляду у суді першої інстанції, з урахуванням особливостей, передбачених главою 31 цього Кодексу.
З вищезазначеного слідує, що суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості дати іншу оцінку доказам, ніж її дав суд першої інстанції без проведення безпосереднього дослідження доказів під час апеляційного розгляду кримінального провадження.
Враховуючи наведене, суддя-доповідач вважає, що скарга прокурора подана з порушенням вимог ст. 396 КПК України, оскільки у скарзі не порушується питання про дослідження доказів, не наведено, які саме докази на підтвердження його апеляційних вимог необхідно дослідити, тоді як суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху і встановлює достатній строк для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя-доповідач,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції на вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 лютого 2016 року щодо ОСОБА_3 - залишити без руху.
Встановити прокурору строк для усунення недоліків апеляційної скарги 7 днів з дня отримання ухвали.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2