Справа №463/3159/15-к
Провадження №1-кп/463/27/16
УХВАЛА
судового засідання
25 квітня 2016 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №0002035 від 03.07.2015р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.393, ч.2 ст.342 КК України, об`єднане в одне провадження з кримінальним провадженням №0001928 від 22.06.2015р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

встановив:
в судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, мотивуючи тим, що він обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховані слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу на даний час не відпали, крім цього ОСОБА_4 під час розгляду апеляційним судом Львівської області клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вчинив спробу втечі. Беручи до уваги те, що судове слідство на даний час не проведено, тому вказані ризики продовжують існувати.

Захисник обвинуваченого проти задоволення клопотання прокурора заперечив, оскільки останньою не наведено нових обставини, які підтверджують існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та які були б підставою для утримання обвинуваченого під вартою. При цьому, подав клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки утримання обвинуваченого під вартою більше 10 місяців порушує гарантоване п.1 ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Потерпіла підтримала думку прокурора.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд встановив наступне.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 24.02.2016 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою на 2 місяці, починаючи з 28.02.2016р. до 27.04.2016р.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні, зокрема, тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочинів, такий виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, тому суд вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК не відпали, та є виправданим подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи вищенаведене, те, що обставини, які враховувалися апеляційним судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також судом при продовженні строку тримання обвинуваченого під вартою, на даний час не змінилися, зокрема, наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, оскільки останній вчиняв спробу втечі з-під варти, спроб перешкоджати кримінальному провадженню, суд вважає, що наявна необхідність у збереженні запобіжного заходу - тримання під вартою, із зазначенням визначеного строку, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованим клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт з тих підстав, що подальше тримання обвинуваченого під вартою порушуватиме п.1 ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та суперечитиме практиці Європейського суду з прав людини, оскільки така свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушення цінностей суспільства. При цьому, судом враховано, що обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обрано із визначенням застави, що забезпечить виконання обвинуваченим, покладених на нього законом обов`язків.

Крім цього, безпідставним також є посилання захисника на порушення у зв`язку з тривалим перебуванням обвинуваченого під вартою права останнього на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, оскільки такі строки розгляду справи зумовлені, зокрема, тим, що за клопотанням саме сторони захисту у справі було призначено дві психіатричні експертизи, а також неодноразово оголошено перерву в судовому засіданні, зокрема, востаннє 14.04.2016р. у зв`язку з неявкою захисника.

Керуючись ст.331 КПК України, суд, -

ухвалив:
в задоволенні клопотання захисника відмовити.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою на 2 місяці, починаючи з 28.04.2016р. до 27.06.2016р.
Копії ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити в установу виконання покарань №19 УДПтСУ у Львівській області.
Суддя: ОСОБА_1