Справа № 186/452/16-к
Провадження № 1-кп/0186/55/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2016 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 07.01.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Першотравенська, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, розлученого, який має на утриманні малолітню дитину доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07 січня 2016 року близько 04 години 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходився в квартирі АДРЕСА_2 , де проживав зі своєю дружиною ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 на грунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_5 виник умисел на умисне нанесення тілесних ушкоджень, а саме у зв`язку з тим, що вона не відпустила його поїхати на дачу.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , почав бити ОСОБА_5 , та наносити їй удари рукою, а саме кулаком по правій частині обличчя та голови не менш 5 разів, та по різним частинам тіла близько 5 разів наносив удари ногами.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел на умисне спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 07 січня 2016 року близько 15 години 00 хвилин, знаходячись в м.Першотравенську біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 наніс не менше п`яти ударів рукою по обличчю та голові ОСОБА_5 та наносив удари по різним частинам тіла чим завдав їй тілесних ушкоджень у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з травматичним артритом скронево-нижньощелепного суглобу справа та струсом головного мозку за ознакою тривалого розладу здоров`я тривалістю понад три тижні (більше 21 дня), згідно висновку судово-медичної експертизи №73 від 10.03.2016 року за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин волосистої частини голови з локалізацією в тім`яній області справа, області потилиці зліва, правої виличної області, садна та забій губ, більше нижньої справа, гематоми та садна в області підборіддя, садна надлопаточної області справа, плечового суглобу, множинні підшкірні гематоми в області плечей, згідно висновку судово-медичної експертизи №73 від 10.03.2016 року за своїм характером відносяться до ступеню легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, пояснивши, що 07 січня 2016 року приблизно о 04 годині 00 хвилин він знаходився з ОСОБА_5 вдома за адресою АДРЕСА_2 , де між ними виникла сварка, так як колишня дружина не дозволила йому поїхати на дачу. В ході сварки він побив ОСОБА_5 , вдаривши її декілька разів кулаком в обличчя, а потім ще декілька разів ногами по різним частинам тіла. Потім вони заспокоїлися та лягли спати. Прокинулися приблизно об 11 годині, та всі разом: він, колишня дружина ОСОБА_5 та їх малолітня донька поїхали на дачу в с.Маломиколаївка. Але на дачі, у зв`язку з низькою температурою, не змогли відчинити замок, а тому повернулися до м.Першотравенська. Коли в м.Першотравенську, він під`їхав до будинку своїх батьків, залишити доньку, між ним та ОСОБА_5 знову виникла сварка в ході якої він знову наніс декілька ударів кулаком по її обличчю , а також наніс декілька ударів по різним частинам тіла потерпілої. В скоєному розкаюється, прохає суд суворо його не карати.

Крім визнання своєї провини самим обвинуваченим, вина ОСОБА_4 підтверджується всією сукупністю досліджених судом доказів.

Потерпіла ОСОБА_5 , допитана в судовому засіданні, підтвердила суду, що 07 січня 2016 року між нею та її чоловіком ОСОБА_6 виникла сварка в ході якої обвинувачений їй спричинив тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. В цей день вона знаходилася на святкуванні Різдва у своїх батьків. Приблизно о 4 годині ранку її забрав від батьків ОСОБА_4 і вони приїхали додому. Обвинувачений став збиратися на дачу, але вона стала наполягати, щоб він не їхав, у зв`язку з чим він наніс їй декілька ударів кулаком в обличчя та ногами по різним частинам тіла, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді гематом. Потім вони лягли спати і прокинулися об 11 годині. ОСОБА_4 наполіг, щоб вони всі разом поїхали на дачу до с.Маламиколаївка, але в приміщення дачі вони не потрапили так як там від холоду замерзли замки, тому повернулися до м.Першотравенська. В місті вони поїхали до батьків ОСОБА_4 , щоб залишити у них малолітню доньку. Біля під`їзду будинку, вона вийшла з автомобіля, але це не сподобалося ОСОБА_4 , так як він не хотів, щоб хтось бачив, що він її побив ( на обличчі були синці) і між ними знову виникла сварка. В ході сварки обвинувачений знову став наносити їй удари кулаком по обличчю та намагався затягти її до машини, коли вона впала то продовжив наносити їй удари по різним частинам тіла. Вона стала кричати, з будинку вийшла якась жінка та стала докоряти ОСОБА_4 , що так не можна робити, потім вийшов батько обвинуваченого, заспокоїв сина та забрав їх до квартири. В квартирі батьків ОСОБА_4 вона знаходилася деякий час, доки її не забрала мати. Через деякий час їй стало вдома погано, вона втратила свідомість у зв`язку з чим вирішила звернутися за медичною допомогою. У лікарні їй було діагностовано закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, а також синці та забої різного ступеню. Прохає суд призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі

Обвинувачений ОСОБА_4 подав суду заяву про слухання справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, так як вину в скоєнні кримінального правопорушення він визнає повністю, вважає недоцільним дослідження доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються, аналогічну заяву також подала потерпіла ОСОБА_5 .

У зв`язку з тим, що учасники процесу не заперечують проти не дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, не сумніваються в добровільності та істинності своїх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд, в силу ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним їх дослідження.

При таких обставинах суд вважає вину обвинуваченого в скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України доказаною повністю.

Оцінюючи докази добуті під час судового розгляду, суд приходить до висновку, що скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість скоєного ним злочину, у відповідність до ст.12 КК України, скоїв злочин середньої тяжкості, наявність обтяжуючих покарання обставин - не встановлено, та пом`якшуючих обставин активне сприяння розкриттю злочину, а також дані про особу обвинуваченого - характеризується за місцем проживання добре, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, в силу ст.89 КК України не судимий, з урахуванням вище перелічених обставин, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів, необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції закону, що є необхідним і достатнім для його виправлення, але враховуючи конкретні обставини справи, а саме те що ОСОБА_4 характеризується за місцем проживання добре, тяжких наслідків не настало, суд вважає за можливе при призначенні йому покарання застосувати ст.75 КК України, та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання, з випробуванням один рік, поклавши на нього обов`язки передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1