Справа № 317/1562/16-к
№/п 1-в/317/787/2015
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

представника адміністрації - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кірс Кіровської області Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з вищою освітою, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, щодо застосування до нього ст.6 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014р.,

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , щодо застосування до нього Закону України «Про амністію» від 08.04.2014р.

З матеріалів, наданих Біленьківською ВК УДПтС України в Запорізькій області (№99) вбачається, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 09.10.2012 року за ч.5 ст.185, 69, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, який скасовано 01.08.2014р. вироком Апеляційного суду Харківської області та ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 5 ст. 185 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Цим же вироком ОСОБА_5 було відмовлено в задоволенні клопотання про застосування до нього ст.6 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014р.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19.01.2016 року вирок Апеляційного суду Харківської області від 01.08.2014 року змінено, ОСОБА_5 вважається засудженим за ч.5 ст.185, 69 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01.09.2014 року, відбув 1/4 частину призначеного строку основного покарання.

Судове засідання проводиться у режимі відеоконференції на підставі ст.336 КПК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав і пояснив, що на теперішній час він відбуває покарання за умисний тяжкий злочин, однак вважає, що є підстави для застосування до нього ст.6 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014р. з дня винесення вироку Апеляційним судом Харківської області від 01.08.2014 року або з 09.10.2012 року. Клопотання просить задовольнити.

Прокурор не заперечував проти часткового задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України «Про амністію» від 08.04.2014р., та скорочення наполовину не відбутої частини строку призначеного покарання, починаючи з дня винесення ухвали тобто з сьогоднішнього дня.

Адміністрація колонії вважає, що засуджений ОСОБА_5 підпадає під дію ст.6 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014р. та просить скасувати засудженому не відбуту частину покарання з 01.09.2014 року, тобто з моменту першого клопотання засудженого про застосування до нього акту амністії при розгляді справи в апеляційній інстанції, в задоволенні якого було відмовлено.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який вважає, що клопотання засудженого підлягає частковому задоволенню, позицію представника адміністрації колонії, засудженого ОСОБА_5 , приходить до висновку, що є підстави для часткового задоволення клопотання.

ОСОБА_5 засуджений 01.08.2014 року вироком Апеляційного суду Харківської області за ч. 5 ст. 185, 69, 75, 76 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст.ст.6, 9 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014р., апеляційний суд у вироку вказав, що в задоволенні цього клопотання необхідно відмовити, оскільки призначене йому покарання він не відбував, та скорочення наполовину не відбутої частини цього покарання в даному конкретному випадку неможливе, так як вирок не набрав законної сили. В цій частині вирок засудженим ОСОБА_5 не оскаржувався. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19.01.2016 року вирок Апеляційного суду Харківської області від 01.08.2014 року змінено, ОСОБА_5 вважається засудженим за ч.5 ст.185, 69 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» скорочується наполовину не відбута частина покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що клопотання засудженого необхідно задовольнити частково, скоротити не відбуту частину строку призначеного покарання з дня винесення ухвали суду, тобто з сьогоднішнього дня.

Разом з тим, в задоволенні клопотання про скорочення строку покарання з 01.09.2014 року, а тим більше з 09.10.2012 року, суд вважає неможливим, так як на той час засуджений ОСОБА_5 не відбував покарання у вигляді позбавлення його волі.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про амністію…» від 08.04.2014 року, ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Біленьківській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 99), про застосування до нього ст. 6 Закону України «Про амністію…» від 08.04.2014 року задовольнити частково.

Скоротити наполовину не відбуту частину покарання засудженому ОСОБА_5 за вироком Апеляційного суду Харківської області від 01.08.2014 року, який змінено ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19.01.2016 року, на строк 2 роки 2 місяці 10 днів, у зв`язку із застосуванням акта амністії.

Строк не відбутої частини призначеного покарання, який скорочується наполовину, відраховується з дня винесення ухвали суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1