Вирок
Іменем України
07.04.2016 м.Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

Захисника: ОСОБА_8

Обвинуваченого : ОСОБА_9 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000372 від 12.02.2015р. по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шепетівка, Хмельницької області, громадяниниа України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, із середньою-спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини, польова пошта НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,-

Встановив:
01.08.2014 року наказом командира в/ч НОМЕР_2 №184 матроса ОСОБА_9 , мобілізованого на підставі Указу Президента України від 21 липня 2014 року №607/2014 «Про часткову мобілізацію» та мобілізаційної директиви Генерального штабу Збройних Сил України від 26 липня 2014 року №00748, призначено на посаду снайпера 2 відділення 3 взводу снайперів роти снайперів цієї частини.

У подальшому наказом командира в/ч польова пошта НОМЕР_1 від 02.02.2016 р. №25 солдата ОСОБА_9 переведено на посаду гранометника 2 аеромобільного десантного відділення 3 аеромобільного десантного взаводу 5 аеромобільної десантної роти аеромобільного десантного батальйону цієї частини.

Відповідно до положень п.9 ст.1, п.1 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з районного військового комісаріату.

З моменту відправлення ОСОБА_9 у військову частину НОМЕР_3 з ІНФОРМАЦІЯ_2 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Про особливий період та порядок проходження військової служби відповідно до п.п.1,3 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст.216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999р. №548-ХIV солдату ОСОБА_9 було відомо і до часу самовільного залишення розташування військової частини, ОСОБА_9 дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього обов`язки.

Відповідно до Директиви Генерального штабу Збройних Сил України від 26.07.2014р. №00748 військова частина НОМЕР_3 з 15.04.2014р. перейшла на умовне найменування військова частина польова пошта НОМЕР_1 .

15.12.2014 солдату ОСОБА_9 надано щорічну основну відпустку, з якої ОСОБА_9 мав повернутися о 08 год. 00 хв. 25.12.2014р., однак він з відпустки не повернувся, про поважність причини неявки на військову службу не повідомив, залишившись перебувати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.

09.02.2015р. ОСОБА_9 самостійно добровільно повернувся на територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про що доповів своєму командуванню та продовжував проходити військову службу.

Отже, 25.12.2014р. обвинувачений ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , не з`явився вчасно на службу без поважних причин до розташування військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 і без поважних причин перебував за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 тривалістю понад один місяць, де проводив час на власний розсуд до 09.02.2015р.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_9 , діючи умисно, будучи військовослужбовцем, не маючи наміру назавжди ухилитися від військової служби, не з`явився вчасно з відпустки на військову службу 25.12.2014р. та без поважних причин, перебував за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , тобто понад один місяць, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.407 КК України.

Будучи допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєному злочині визнав повністю, розкаявся, визнав фактичні обставини злочину, викладені в обвинувальному акті. Зокрема, пояснив, що йому була надана відпустка на 10 діб, до 25.12.2014р., своєчасно не повернувся з відпустки у місце розташування військової частини та не повідомив про це командування у зв`язку із сімейними обставинами спочатку він сам був хворий та пізніше захворіла його дівчина, про яку він піклувався, наміру ухилятися від військовї служби не мав. Просить його суворо не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченого, його вина у вчиненні інкримінованого злочину повністю та об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви в добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження цих обставин і визнає фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинученого ОСОБА_9 у вчиненому доведена повністю, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.407 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем, не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби, не з`явився своєчасно з відпустки на військову службу та без поважних причин перебував за місцем свого проживання понад один місяць.

Судом встановлено обставини, передбачені ст.66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 його з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, з 29.12.2014р. по 06.01.2015р. перебував на лікуванні в денному стаціонарі при поліклініці Шепетівськогої ЦРЛ з діагнозом: остеохондроз поперекового відділу хребта з корінцевим синдромом. (а.с. 20, 46), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 49), за місцем несення служби характеризується посередньо (а.с.24), пом`якшуючі обставини, передбачені ст.66 КК України з`явлення із зізнанням, щире каяття, активну сприяння розкриттю злочину.

Суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання без ізоляції від суспільства, у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.407 КК України та із застосування ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановлення іспитового строку, що на думку суду буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Крім цього, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, ст.65, 66, 75,76 КК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 на час іспитового строку такі обов`язки: не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м.Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя ОСОБА_1