АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5686/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/94/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

представників потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 травня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кривки Теребовлянського району, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з середньою-спеціальною освітою, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, не депутата, раніше судимого:

- 04 вересня 1980 року Тернопільським міським судом за ч.2 ст. 215-3 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, додатково згідно ст.14 КК України лікування від алкоголізму;

- 28 квітня 1982 року Тернопільським міським судом за ч.1 ст.101, ч.3 ст.206, ст.42 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, додатково згідно ст.14 КК України лікування від алкоголізму;

- 04 січня 1997 року Тернопільським міським судом за ч.1 ст.101 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;

- 30 серпня 2005 року Чортківським районним судом за ч.2 ст.121, ч.3 ст.146, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 8 років, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст.76 КК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, не депутата, раніше несудимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.

Відповідно до ст.76 КК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов потерпілого ПАТ Укртелеком в особі Тернопільської філії ПАТ Укртелеком задоволено. Стягнуто солідарно з обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_7 в користь ПАТ Укртелеком в особі Тернопільської філії ПАТ Укртелеком 1338,00 грн. матеріальної шкоди.

Вирішено долю речового доказу: люк чавунний у зборі типу Л, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Тернопільського РВ УМВСУ в Тернопільській області, повернути власнику ПАТ Укртелеком в особі Тернопільської філії ПАТ Укртелеком, після набрання вироком законної сили.

Відповідно до вироку суду, 12 березня 2015 року близько 09 год., перебуваючи в с.В. Гаї Тернопільського району на перехресті вулиць Фестивальна та Підлісна, ОСОБА_7 зустрівся із своїми знайомим ОСОБА_11 . В ході розмови ОСОБА_12 запропонував ОСОБА_7 вчинити крадіжку чавунного каналізаційного (телефонного) люка, який становить матеріальну цінність та розташований на перехресті вулиць Фестивальна та Підлісна (на автомобільній дорозі) в с.В. Гаї Тернопільського району. На дану пропозицію ОСОБА_7 погодився і в цей час у них виник злочинний умисел спрямований на викрадення чужого майна (крадіжки) вчиненою за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 12 березня 2015 року близько 09 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_12 підійшли до люка, який знаходився на автомобільній дорозі, що на перехресті вулиць Фестивальна та Підлісна в с.В. Гаї Тернопільського району, де переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає та їхні дії не будуть помічені сторонніми особами, здійснили крадіжку люка чавунного у зборі типу Л, який знаходиться на балансі Тернопільської філії ПАТ Укртелеком в складі інвентарного номеру 71105522 комбінованого центру комунікацій №142, вартістю 376, 18 грн. У подальшому викрадене майно ОСОБА_7 та ОСОБА_12 погрузили на металевий возик і направилися в м.Тернопіль на пункт прийому металобрухту, що знаходиться на ринку Котломонтаж, де й намагались продати викрадене майно. Не маючи змоги продати викрадений ними люк, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 залишили його на околиці вказаного ринку та попрямували додому.

Своїми діями ОСОБА_7 та ОСОБА_12 спричинили матеріальну шкоду ТФ ПАТ «Укртелеком» в сумі 376, 18 грн.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 травня 2015 року в частині цивільного позову скасувати та відмовити ПАТ Укртелеком в задоволенні позову до ОСОБА_7 та ОСОБА_11 про відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 1338 грн.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що вирок суду в частині задоволення цивільного позову не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки як з показань даних обвинуваченими в судовому засіданні, так і з показань свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_14 вбачається, що викрадений обвинуваченими люк вже був пошкоджений машиною.

Вказує, що суд цивільний позов задовольнив у повному обсязі та повернув люк його власнику ПАТ Укртелеком.

Враховуючи те, що вина ОСОБА_7 та ОСОБА_11 у пошкодженні колодязю судом не доведена, судом не встановлено і у вироку не вказано, що діями обвинувачених заподіяно шкоду ПАТ Укртелеком, більше того досліджені в судовому засіданні докази свідчать про невинуватість останніх в пошкодженні майна ПАТ Укртелеком, таким чином. Покладення на них обов`язку відшкодування вартості відновлювальних робіт по каналізаційному колодязю є безпідставними.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ПАТ Укртелеком провідний юрисконсульт відділу правового забезпечення Тернопільської філії ПАТ Укртелеком ОСОБА_10 просить, відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , а вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 травня 2015 року в частині цивільного позову ПАТ Укртелеком в особі Тернопільської філії ПАТ Укртелеком залишити без змін.

Зазначає, що факт крадіжки люку та вина обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України доведена у судовому провадженні та підтверджується зібраними по справі доказами. ПАТ "Укртелеком" внаслідок крадіжки люку електрозв`язку обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_11 завдано майнової шкоди у вигляді збитків на суму 1338,00 грн., визначених вартістю матеріалів та відновлювальних робіт згідно з локальним кошторисом на будівельні роботи від 16 березня 2015 року, а саме вартість нового люку, який був встановлений потерпілим з метою запобігання нещасним випадкам та вартість відновлювальних робіт (роботи по монтажу даного люку), які ПАТ Укртелеком просить солідарно стягнути з обвинувачених осіб. Вважає вирок суду в частині цивільного позову законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду, прокурора, який просить вирок суду в частині цивільного позову скасувати, а в позові ПАТ Укертелеком до ОСОБА_7 та ОСОБА_11 відмовити, в решті вирок суду залишити без змін, представників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в інтересах потерпілого ПАТ Укертелеком, який вважають вирок в частині вирішення цивільного позову законним та обґрунтованим і просять залишити його без змін, пославшись на доведення факту заподіяння обвинуваченими шкоди потерпілому на вказану суму, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення, захисника ОСОБА_8 , яка підтримала доводи апеляційної скарги і просить задовольнити її з наведених у ній мотивів, вказавши, що задоволення судом позову є безпідставним, оскільки в обвинуваченні її підзахисного не зазначено про вчинення крадіжки, шляхом пошкодження каналізаційного люку, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу захисника і просив її задовольнити, вказавши, що каналізаційний люк ним та обвинуваченим ОСОБА_11 , не пошкоджувався, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому ОСОБА_7 останнє слово, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і правильність кваліфікації їх дій та призначене їм покарання ніким не оспорюється, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження, та постановлені вироку, допущено невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до безпідставного задоволення цивільного позову потерпілого.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

За змістом ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 травня 2015 року цивільний позов потерпілого ПАТ Укртелеком в особі Тернопільської філії ПАТ Укртелеком задоволено та стягнуто солідарно з обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_7 в користь ПАТ Укртелеком в особі Тернопільської філії ПАТ Укртелеком 1338,00 грн. матеріальної шкоди.

Своє рішення, в частині задоволення вищевказаного цивільного позову, суд першої інстанції мотивував тим, що потерпілим ПАТ Укртелеком в особі Тернопільської філії ПАТ Укртелеком на матеріали та відновлювальні роботи, були витрачені кошти в сумі 1338,00 грн., що підтверджується локальним кошторисом на будівельні роботи №2-1-1 від 16.03.2015 року.

При цьому, суд у вироку не навів жодних доказів винуватості обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_11 у заподіянні ПАТ Укртелеком в особі Тернопільської філії ПАТ Укртелеком на суму 1338 грн.

Як убачається з вироку суду, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_11 були визнані винними і засуджені за ч.2 ст.185 КК України, за вчинення крадіжки люка чавунного у зборі типу Л, вартістю 376, 18 грн., який у даному кримінальному провадженні був визнаний речовим доказом і вироком суду повернутий потерпілому ПАТ Укртелеком в особі Тернопільської філії ПАТ Укртелеком.

Відповідно до обвинувачення, визнаного судом доведеним ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , з обєктивної сторони інкримінованого злочину, пошкодження каналізаційного колодязю чи каналізаційного люку, на відновлення та встановлення якого потерпілим було витрачено кошти, не інкримінувалося і в матеріалах даного провадження відсутні докази, того що саме обвинуваченими було пошкоджено каналізаційний колодязь чи каналізаційний люк.

Фактичні обставини вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, встановлені судом і сам вирок, потерпілим не оскаржувалися.

Як убачається з показань обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , належне, ПАТ Укртелеком в особі Тернопільської філії ПАТ Укртелеком, майно вони не пошкоджували.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_13 показав, що повертаючись з роботи приблизно о 10-11 год. 12 березня 2015 року, на вул.Фестивальній в с.Великі Гаї, попри дорогу, біля магазину, він побачив, що розбитий колодязь каналізаційного люку. Так сама кришка люку була ціла, а діаметр розбитий, асфальт розсипаний повністю. Такі пошкодження можливо спричинені машиною, бо вручну його розбити так неможливо. На люк звернув увагу, оскільки живе поруч і постійно поправляє кришку на ньому з міркувань безпеки. До події не звертав увагу на стан люку. Після цього він попросив ОСОБА_11 , який був біля магазину, поставити люк на місце, щоб діти не впали. ОСОБА_11 виконав прохання, накривши люк. Після цього пішов і не бачив як ОСОБА_11 та ОСОБА_7 брали люк.

Також свідок ОСОБА_14 , допитана в суді першої інстанції показала, що вона працює продавцем в продуктовому магазині по АДРЕСА_4 . В день події середина березня 2015 року в період 09-10 год., до неї привезли новий товар морозиво Лімо фурою. Коли вона йшла на роботу в цей день, люк ще був у нормальному стані. Вона припускає, що колодязь розбила саме ця машина. Взагалі розташування цього люку в такому місці, що його постійно зачіпають проїжджі автомобілі. Тоді зайшов ОСОБА_11 в магазин і сказав, що розбитий колодязь, на що вони вийшли пересвідчитись в його словах. На дворі вона побачила, що колодязь розбитий, кільце зруйновано вщент, а сам каналізаційний люк лежав поруч. На дворі залишились ОСОБА_15 та стояв ОСОБА_13 , а вона пішла в магазин. Інших осіб вона не бачила, зокрема ОСОБА_7 . Згодом, приблизно через годину, покупці сказали, що хтось забрав каналізаційний люк. Вдруге, коли вона вийшла з магазину, люку вже не було.

Вищевказані показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , беззаперечно вказують на те, що обвинувачені не пошкоджували каналізаційний колодязь чи люк. Будь-яких доказів на підтвердження факту пошкодження обвинуваченими каналізаційного колодязю, чи люку судом не встановлено і у вироку не наведено.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів прийшла до переконання, що суд першої інстанції, допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, безпідставно задовольнив цивільний позов потерпілого, необгрунтовано поклавши на обвинувачених обовязок відшкодування витрачених потерпілим коштів, у звязку з відновленням каналізаційного колодязю, придбанням та встановленням нового каналізаційного люку на загальну суму 1338 грн., не взявши до уваги, відсутність предявлення їм обвинувачення у цьому, доказів винуватості обвинувачених у пошкодженні майна потерпілого, та встановлення в судовому засіданні обставин, того, що пошкодження сталися, ще до крадіжки люку, а сам викрадений каналізаційний люк чавунний у зборі типу Л (балансовою вартістю згідно довідки Тернопільської філії ПАТ Укртелеком №04/6-65 від 13.03.2015 року 376, 18 грн.), відповідно до вироку суду, повернутий потерпілому.

Згідно п.2 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову необхідно змінити та відмовити в задоволенні цивільного позову ПАТ Укртелеком в особі Тернопільської філії ПАТ Укртелеком, щодо солідарного стягнення з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_11 майнової шкоди в сумі 1338,00 грн, витраченої потерпілим на матеріали та відновлювальні роботи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 травня 2015 року в частині цивільного позову змінити.

У задоволенні цивільного позову потерпілого ПАТ Укртелеком в особі Тернопільської філії ПАТ Укртелеком до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_11 про солідарне стягнення матеріальної шкоди в сумі 1338,00 грн. відмовити.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, які тримаються під вартою в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2