У Х В А Л А
Іменем України
04 жовтня 2016 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши скаргу директора Департаменту фінансів ТОВ «Тедіс Україна» ОСОБА_2 на дії та бездіяльність слідчого,

В С Т А Н О В И В :
в провадження слідчого судді 03 жовтня 2016 року надійшла скарга директора Департаменту фінансів ТОВ «Тедіс Україна» ОСОБА_2 на дій та бездіяльність слідчого.

У скарзі порушується питання, щодо зобов`язання старшого слідчого ОСОБА_3 або будь-якого слідчого групи у кримінальному провадженні № 0000172 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» тютюнові вироби, які були вилучені під час проведення обшуку 29 вересня 2016 року та зобов`язати слідчого начальника 2 ВРКПСУ ФРСУ ДФС в Івано-Франківській області майора податкової міліції ОСОБА_4 або будь-якого слідчого групи у кримінальному провадженні № 0000172, усунути обмеження у володінні, користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» складськими приміщеннями за адресою: м.Краматорськ вул.Щербакова, 5 в тому числі шляхом зняття пломб, тощо.

Отже, по-першому порушеному питанню можна дійти висновку, що у скарзі мова йде про оскарження бездіяльності слідчого пов`язаної з неповерненням тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги директора Департаменту фінансів ТОВ «Тедіс Україна» в особі ОСОБА_2 , прийшов до наступного висновку.

Пунктом 1 частини 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України регламентовано порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Згідно з правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, правом на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, наділені заявник, потерпілий, його представник чи законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володілець тимчасово вилученого майна.

Таким чином, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, визначено коло осіб, яким надано право на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора стосовно неповернення тимчасово вилученого майна, зокрема, до таких осіб віднесено володільця тимчасово вилученого майна.

Однак, директор Департаменту фінансів ТОВ «Тедіс Україна» в особі ОСОБА_2 , звертаючись до суду із зазначеною скаргою, доказів на підтвердження своїх повноважень, до скарги не додав.

Оскільки, до скарги не додано копій установчих документів згаданого підприємства, які б підтверджували повноваження представника юридичної особи ОСОБА_2 та повноваження ОСОБА_5 , який уповноважив, згідно долученої копії довіреності, ОСОБА_2 в інтересах ТОВ «Тедіс Україна» на звернення до суду з даною скаргою в інтересах ТОВ «Тедіс Україна.

Зокрема, як на підтвердження своїх повноважень представника згаданого товариства ОСОБА_2 долучив копію довіреності від 25 травня 2016 року.

Натомість, згадані матеріали не можуть бути належними доказами прав ОСОБА_2 представляти інтереси володільця тимчасово вилученого майна по оскарженню бездіяльності слідчого в порядку ст. 303 КПК України.

Так, виключно володільцю тимчасово вилученого майна ст. 303 КПК України, надано право на оскарження бездіяльності слідчого пов`язаної з неповерненням тимчасово вилученого майна.

При цьому, до скарги не долучено доказів на підтвердження того, що ТОВ «Тедіс Україна» є володільцем тимчасово вилученого майна, зокрема тютюнових виробів, а також доказів про належність зазначеному товариству опечатаних складських приміщень.

Отже, скарга подана за підписом особи, яка не має права подавати скаргу.

Таким чином, скаргу на бездіяльність слідчого подано особою, яка не має права подавати скаргу, що в силу вимог п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України є підставою для повернення скарги.

Крім того, слід звернути увагу на те, що друге питання порушене у скарзі, зокрема, що стосується зобов`язання слідчого усунути обмеження у володінні, користуванні складськими приміщеннями, взагалі не відноситься до компетенції слідчого судді та у розумінні статі ст.303 КПК України не може бути предметом оскарження. Крім того у вказаному питанні фактично порушується питання про зобов`язання слідчого органу досудового розслідування вчинити певні дії місце знаходження якого не відноситься до юрисдикції слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва

Враховуючи наведене, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернути скаргу особі, яка її подала, при цьому, слід роз`яснити, що за правилами ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Скаргу директора Департаменту фінансів ТОВ «Тедіс Україна» ОСОБА_2 на дії та бездіяльність слідчого, повернути особі, що її подала.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя