УХВАЛА

Справа № 569/13887/16-к

28 жовтня 2016 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю прокурора ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Рівненської місцевої прокуратури юрист 2 класу ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме сім поліетиленових пакетів, в одному з яких наявне каміння різної фракції, ззовні схоже на бурштин-сирець, загальною масою, 128 грам, в другому порошкоподібну речовину білого кольору, загальною масою 222 грам, а також 5 пакетів з порошкоподібною речовиною бурого кольору, які вилучені із транспортного засобу марки «Volkswagen Orter», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_3 та позбавити останнього можливості розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання вказав, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007525 від 27.10.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що 27.10.2016 по вул. Кредяна, поблизу будинку №31 в м. Рівне працівниками патрульної поліції м. Рівне був зупинений автомобіль марки «Volkswagen Orter», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , в ході огляду якої в салоні вказаного автомобіля було виявлено сім поліетиленових пакетів, в одному з яких наявне каміння різної фракції, ззовні схоже на бурштин-сирець, загальною масою, 128 грам, в другому порошкоподібну речовину білого кольору, загальною масою 222 грам, а також 5 пакетів з порошкоподібною речовиною бурого кольору.

27.10.2016 вказаний факт зареєстрований в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №41145.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 27.10.2016 СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007525 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Доказами, що вказують на вчинення вказаного кримінального правопорушення є протокол огляду автомобіля марки «Volkswagen Orter», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , відповідно до якого в салоні вказаного автомобіля було виявлено та в подальшому вилучено сім поліетиленових пакетів, в одному з яких наявне каміння різної фракції, ззовні схоже на бурштин-сирець, загальною масою, 128 грам, в другому порошкоподібну речовину білого кольору, загальною масою 222 грам, а також 5 пакетів з порошкоподібною речовиною бурого кольору, з ознаками того, щоб воно було здобуте злочинним шляхом.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 27.10.2016 автомобіль марки «Volkswagen Orter», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 перебував у користуванні особи, яка назвалась ОСОБА_3 , документи, що посвідчують особу, права власності на вказаний автомобіль, чи право користування зазначеним автомобілем відсутні.

У зв`язку з викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на сім поліетиленових пакетів, в одному з яких наявне каміння різної фракції, ззовні схоже на бурштин-сирець, загальною масою, 128 грам, в другому порошкоподібну речовину білого кольору, загальною масою 222 грам, а також 5 пакетів з порошкоподібною речовиною бурого кольору, які є предметом кримінального правопорушення та одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто вказане майно відповідає критеріям ст.167 КПК України, а саме виникла необхідність у забороні розпоряджатися вказаним майном та використовувати його, оскільки їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема у незабезпеченні можливої конфіскації вказаного майна.

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, яке є об`єктом кримінально протиправних дій, з метою позбавлення ОСОБА_3 можливості використовувати вказане майно, розпоряджатися будь-яким чином, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримав, просив задовольнити.

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 7 ст.236 КПК України регламентовано, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Під час проведення обшуку за адресою м. Рівне вул. Міцкевича, 32, офіс №75, яким володіють ППФ «ВІВ» було вилучено речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку від 28 вересня 2016 року.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України регламентовано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається із п.7 ч. 2 ст.131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.
Враховуючи, те що прокурором доведено, що вилучені під час огляду речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тому з метою збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення даного клопотання та накладення арешту до прийняття процесуального рішення у даному кримінальному провадженні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 174, 175 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на сім поліетиленових пакетів, в одному з яких наявне каміння різної фракції, ззовні схоже на бурштин-сирець, загальною масою, 128 грам, в другому порошкоподібну речовину білого кольору, загальною масою 222 грам, а також 5 пакетів з порошкоподібною речовиною бурого кольору, які вилучені із транспортного засобу марки «Volkswagen Orter», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_3 із забороною користуватися і розпоряджатися вказаним майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя