Справа№ 640/5114/16-к
н/п 1-кп/640/349/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
перекладача ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Джахарханн, республіка Азербайджан, громадянки Азербайджану, із середньою освітою, заміжньої, яка має трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -
в скоєні злочину передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, -
встановив:
ОСОБА_8 , скоїла умисне правопорушення, при наступних обставинах:
Згідно постанови Кабінету Міністрів України №150 від 15 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» передбачено:
- реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пункті пропуску через державний кордон посадовою особою Державної прикордонної служби України;
- термін перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, паспортні документи або документи, що підтверджують особу без громадянства, які зареєстровані посадовою особою Держприкордонслужби, продовжуються територіальними органами або підрозділами Державної міграційної службою України;
- реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пункті пропуску через державний кордон посадовою особою Державної прикордонної служби України;
- термін перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули з держав з безвізовим порядком в`їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність або пологи, догляд за хворим членом сім`ї, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України тощо) та за умови надання підтверджуючих документів, на період існування таких підстав, але не більше 180 днів з дати останнього в`їзду в Україну.
Іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах прибули в Україну, можуть тимчасово перебуває на її території не більше ніж 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.
У зв`язку з викладеними вимогами чинного законодавства України, за наявності обґрунтованих підстав громадянка Азербайджану ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно штампу про перетин нею державного кордону України від 10.07.2015 року через ППр «Харків-Пасажирський» в`їхала на територію України та перебуваючи на території України була зобов`язаний в установленому порядку продовжити термін свого законного перебування, але не мала мети офіційно в установленому порядку його продовжувати, і у неї виник умисел на внесення неправдивої інформації про продовження терміну перебування в Україні шляхом проставляння в свій національний паспорт штампа про перетин державного кордону України, через пункт пропуску державного кордону, а саме ОСОБА_10 у липні 2015 знаходячись біля ст. м. Південний Вокзал передала свій паспорт невідомому чоловіку, який пообіцяв за 300 грн. поставити штампи перетину державного кордону, що і було зроблено, а саме коли ОСОБА_10 отримала свій паспорт, то в ньому з`явились наступні перетини:
Перетин державного кордону України «Виїзд» №025 від 20.08.2015 в пункті пропуску через державний кордон України «Харків-пасажирський»;
Перетин державного кордону України «В`їзд» №042 від 12.10.2015 в пункті пропуску через державний кордон України «Харків-пасажирський».
В подальшому ОСОБА_10 передала свій паспорт, своєму чоловіку ОСОБА_11 , який не знав про підроблені штампи перетину, щоб останній надав його до ГУДМС України в Харківській області, за адресою: м. Харків, пров. Студенський, б. 5/6, з метою оформлення посвідки.
16.12.2015 року, перебуваючи в приміщенні відділення Державної міграційної служби громадян у Харківській області у Київському районі м. Харкова за адресою: м. Харків, пров. Студенський, 5/6, у ОСОБА_11 був вилучений співробітниками поліції паспорт ОСОБА_12 .
Згідно висновку експерта Головного експертно-криміналістичного центру Державної прикордонної служби України № 20/965 від 27.01.2016 року відмітки про перетинання державного кордону України «Виїзд» № 025 від 20.08.15 в пункті пропуску «Харків-пасажирський» у паспорті громадянки Азербайджану НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідає формі відміток про перетинання державного кордону України, яка затверджена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України.
Згідно висновку експерта Головного експертно-криміналістичного центру Державної прикордонної служби України № 20/965 від 27.01.2016 року відмітки про перетинання державного кордону України «В`їзд» № 042 від 12.10.15 в пункті пропуску «Харків-Пасажирський», у паспорта громадянина Азербайджану НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідає формі відміток про перетинання державного кордону України, яка затверджена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України.
Згідно відповіді заступника начальника Східного регіонального управління Держприкордонслужби України з оперативно-розшукової роботи від 26.01.2015 року за № 51/163 громадянин Азербайджану ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 - 20.08.2015 року та 12.10.2015 року державний кордон України у пункті пропуску «Харків пасажирський» та в пункті пропуску «Харків пасажирський» не перетинала та 20.08.2015 року з території України не виїжджала, і 12.10.2015 року на територію України не в`їжджала, а зазначений паспорт використовував для можливості знаходитися на території України на термін який встановлено законодавством України(90 днів).
Таким чином, своїми навмисними діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа(паспорта громадянина Азербайджану) ОСОБА_8 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України.
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження прокурором та підозрюваною ОСОБА_14 було досягнуто та підписано угоду від 25 березня 2016 року про визнання винуватості, за змістом якої вони погодились, що ОСОБА_8 беззастережно визнає вину, співпрацює у напрямку розкриття інших злочинів та погодились, що ОСОБА_8 понесе покарання за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів громадян.
В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України, якою передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Шкода не спричинена.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 себе винуватою у вчиненні злочину визнала, підтвердила, що угоду про визнання винуватості вона уклала добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї є зрозумілими. Просила затвердити зазначену угоду.
Прокурор та захисники також просили затвердити угоду.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, а також відповідає положенням КК України щодо правової кваліфікація злочину та узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті, передбаченої ч.4 ст. 358 КК України.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб і є наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченої і відповідає загальним засадам призначення покарання та особі обвинуваченої.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: прокурором та ОСОБА_14 і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину , передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та ухвалення обвинувального вироку.
Під час досудового слідства ухвалою слідчого суді був накладений арешт на закордонний паспорт обвинуваченої, в якому містяться підроблені штампи про перетин кордону, який на підставі ч.4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати на залучення експертів в галузі криміналістики в сумі 736 грн. 56 коп. підлягають стягненню з обвинуваченої.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд,-
засудив:
Угоду про примирення між прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 харківської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_14 - затвердити.
ОСОБА_15 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, і призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів, що складає 850 грн.
Скасувати арешт накладений на майно ОСОБА_7 , накладений ухвалою слідчого суду Київського районного суду м.Харкова від 03.03.2016р.
Речові докази по справі паспорт № НОМЕР_2 повернути власнику .
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 736 грн. 56 коп.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення:

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1