Номер провадження №1-кп/243/93/2016
В И Р О К
Іменем України
«16» березня 2016 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стерлітамак, Стерлітамацького району Башкортостан, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

1.30.01.2002 року Слов`янським міським судом Донецької обл., за ст. 187 ч. 3, ст. 71 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 6 років 3 місяці. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 28.05.2002 року вирок змінено, з вироку виключене призначене покарання у відповідності до ст. 71 КК України; визнано засудженим за ст. 187 ч. 3 КК України до 6 років позбавлення волі. На підставі постанови Кировського районного суду міста Макіївка Донецької області від 19.12.2006 року звільнено 26.12.2006 року умовно -достроково, невідбутий строк 9 місяців 9 днів;

2.01.12.2010 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької обл., за ст. 186 ч. 3, 357 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнено по відбуттю строку покарання у 2014 році,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

17 вересня 2015 року, близько о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходився за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час у нього виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: телевізору «Тhomson» сірого кольору, серійний номер 062 та DVD програвач «Ріоnееr» DV-300 К чорного кольору, серійний номер 345, що знаходилися в кім. № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , що є житлом.

З метою реалізації свого злочинного наміру, в той же час, ОСОБА_7 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, незаконно проник до кімнати АДРЕСА_4 , звідки таємно, умисно, повторно, скориставшись тим, що потерпілого в кімнаті не було, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, викрав телевізор «Тhomson» сірого кольору, серійний номер 062 -1 шт., вартістю 960 гривень 56 копійок, та DVD програвач «Ріоnееr» DV-300 К чорного кольору, серійний номер 345 - 1 шт., вартістю 258 гривень 33 копійки, які належать потерпілому ОСОБА_6 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1 218 гривень 89 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 не визнав свою провину у висунутому обвинуваченні та суду пояснив, що тривалий час між ним та потерпілим ОСОБА_6 існують неприязні відносини, у 2015 році вони були сусідами і мешкали в одному гуртожитку. Потерпілий та його співмешканка створили для всіх у гуртожитку нестерпимі умови проживання. Вони ведуть аморальній спосіб життя, постійно вживають спиртне, позбавлені батьківських прав щодо своїх дітей. 17 вересня 2015 року приблизно о 17 годині він прийшов з роботи додому. В цей час у кімнаті потерпілого дуже гучно грала музика, її було чутно у всьому гуртожитку. Компанія потерпілого на його зауваження не реагувала, тому він викликав міліцію та комендатуру, оскільки у кімнаті разом з потерпілим вживав спиртне якийсь військовий. Він бачив, як потерпілого забрали військові, оскілки в цей час сидів на лавці біля входу у гуртожиток, разом з співмешканкою ОСОБА_9 та сусідами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Через деякий час на вулицю вибігла співмешканка потерпілого ОСОБА_12 , яка пішла за потерпілим до комендатури. Після цього він зайшов до кімнати потерпілого, звідки забрав телевізор «Тhomson» та DVD програвач «Ріоnееr». Все це він відніс до своєї кімнати та знов повернувся на вулицю на лавку. Через деякий час до гуртожитку поверталась ОСОБА_12 , якій він сказав, що коли вона стане тверезою, то зможе прийти до нього за телевізором та програвачем. На що ОСОБА_12 відповіла йому, що за 50 грн. він може забрати телевізор собі. 22 вересня 2015 року він виїхав з гуртожитку та переїхав на нове місце мешкання. До переїзду телевізор та DVD програвач зберігались в його кімнаті, він не міг їх повернути потерпілому, оскільки вони всі ці дні вживали зі співмешканкою спиртне, і з ними неможливо було розмовляти. Перед від`їздом, 21 вересня 2015 року, він не зміг нікому з сусідів залишити телевізор та DVD програвач, оскільки всі були на роботі, а тому був вимушений наступного дня забрати їх з собою. Через декілька днів телевізор та DVD програвач він добровільно видав за місцем мешкання працівникам міліції.

Не розкаюється у вчиненому, оскільки вважає, що забравши в потерпілого телевізор та DVD програвач він діяв в інтересах всіх мешканців гуртожитку, яким гучна музика з кімнати потерпілого цілодобово заважає.

Не зважаючи на повне не визнання своєї вини обвинуваченим, висновок суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтується на наступних доказах, досліджених в судовому засіданні.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що не тривалий час в 2015 року він проживав в одній секції з ОСОБА_7 . Оскільки в нього замикається лише вхід у секцію, то ОСОБА_7 завжди вільно потрапляв в його кімнату та вчиняв дрібні крадіжки. Потім ОСОБА_13 переїхав у іншу секцію. Ввечері 17 вересня 2015 року його з гуртожитку забрали військові, співмешканка вибігла слідом за ним та не зачинила секцію. Повернувшись додому, він дізнався, що зникли належні йому телевізор «Тhomson» та DVD програвач «Ріоnееr». Він одразу здогадався, що це знову зробив ОСОБА_7 . Потім він захворів, а через декілька днів, почавши відчувати себе краще, написав до міліції заяву про викрадення майна. На теперішній час все викрадене майно йому повернуто у справному стані. В наданій суду заяві просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, зазначив, що ніяких претензій до нього не має (а.к.п. 102).

Такі пояснення потерпілого узгоджуються з поясненнями його співмешканки свідка ОСОБА_14 , яка в залі суду показала, що останні 10 років вона живе разом з ОСОБА_6 у кімнаті №23 гуртожитку м. Миколаївка, що знаходився по пров. Шкільний. Свого часу, ОСОБА_6 були подаровані телевізор «Тhomson» та DVD програвач «Ріоnееr». Приблизно один місяць в 2015 році разом з ними в одній секції мешкав ОСОБА_7 , а потім він почав жити на першому поверсі гуртожитку в іншій секції. Приблизно у вересні 2015 року до них у кімнату прийшли військові, які забрали ОСОБА_6 з собою для з`ясування певних обставин. Вона хотіла піти разом з ними, але не змогла знайти ключі від секції. Вийшовши на вулицю, вона побачила, що на лавці сиділи вдвох ОСОБА_7 з його співмешканкою. Вона повідомила їм, що їй потрібно бігти за військовими, а вона не може знайти ключі. На що ОСОБА_7 сказав їй, щоб вона йшла так, оскільки в її кімнаті все одно нічого брати. Однак, повернувшись з комендатури приблизно через годину, вона одразу помітила, що зникли телевізор та DVD програвач. На вулиці від сусідів вона дізналась, що за останню годину з гуртожитку ніхто нічого не виносив. Вона одразу викликала працівників міліції, оскільки здогадалась, що це майно викрадене кимось з мешканців гуртожитку.

Наполягає, що ОСОБА_7 ніколи не повідомляв їй, що в нього знаходяться належні ОСОБА_6 телевізор «Тhomson» та DVD програвач «Ріоnееr».

В день переїзду ОСОБА_7 вона була вдома, бачила, як він виносив свої речі, але не слідкувала як він це робить. Якби вона знала, що речі зберігаються у ОСОБА_7 , то не зверталась би до міліції.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 09 жовтня 2015 року, зафіксований огляд кімнати АДРЕСА_5 . В кімнаті розміщені меблі та дитячі речі. У фототаблиці, доданій до протоколу, відображені загальний вид входу (фото1); загальний вид оглянутого приміщення (фото 2) (а.к.п. 39-40).

Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 09 жовтня 2015 року, серед чотирьох пред`явлених телевізорів сірого кольору, як належний йому, який у нього викрали, за формою телевізора, відсутністю двох кнопок з правої сторони, екраном, кольором, подряпинами від використання потерпілий ОСОБА_6 впізнав телевізор під номером 2 (а.к.п. 49-52).

Згідно даних протоколу пред`явлення речей для впізнання від 09 жовтня 2015 року, серед чотирьох пред`явлених DVD програвачів, як належний йому, який у нього викрали за місцем проживання, за формою, кольором, подряпинами зверху від використання потерпілий ОСОБА_6 впізнав програвач під номером 3 (а.к.п. 54-57).

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи майна від 10.10.2015 року, виходячи з отриманої інформації шляхом вивчення цін за допомого мережі Інтернет, ринкова вартість майна, наданого на оцінку: телевізор «Тhomson», діагоналлю 52 см, сірого кольору (2005 р.), DVD програвач «Ріоnееr» DV-300 К (2015 р.) на момент скоєння злочину складала 1218 грн. 89 коп. (а.к.п. 61-69).

Зі змісту протоколу проведення слідчого експерименту від 30 жовтня 2015 року, з доданою фототаблицею, вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 безпосередньо на місце скоєння кримінального правопорушення, вказав кімнату гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 та місце в кімнаті №23, звідки 17 вересня 2015 року близько о 20 годині 00 хвилин він вчинив крадіжку телевізора та DVD програвача.

Допитаний в залі суду свідок ОСОБА_15 показав, що він працює оперуповноваженим СКП Миколаївської дільниці поліції. 03.10.2015р. від громадянина ОСОБА_6 надійшла заява про викрадення з кімнати його гуртожитку телевізора та DVD програвача. В межах розслідування даної заяви він особисто допитував ОСОБА_7 , який пояснив, що здійснив крадіжку майна ОСОБА_6 , яке далі сам хотів використовувати. За місцем свого мешкання ОСОБА_7 добровільно видав телевізор та DVD програвач.

Свідок ОСОБА_16 в залі суду показав, що він працює помічником оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Слов`янського відділу поліції. Приблизно 03.10.2015р. у Миколаївське відділення поліції звернувся ОСОБА_6 з заявою по факту викрадення в нього телевізора та DVD програвача. Всі заходи по заяві проводились лише оперуповноваженим ОСОБА_15 , помічником якого він є.

Відповідно до заяви ОСОБА_7 останній 09.10.2015 року для долучення до матеріалів кримінального провадження надав до Слов`янського МВ телевізор «Тhomson» та DVD програвач «Ріоnееr», які він викрав по АДРЕСА_6 (а.к.п. 45).

Зі змісту протоколу огляду від 09.10.2015р. вбачається, що в приміщенні відділу міліції м. Миколаївка, в присутності ОСОБА_7 , оглянуті телевізору «Тhomson» сірого кольору, діагоналлю 52 см, серійний номер 062 та DVD програвач «Ріоnееr» DV-300 К чорного кольору, серійний номер 345 (а.к.п. 46-48).

Допитана в залі суду свідок ОСОБА_17 показала, що до 28.01.2016р. вона була начальником ЖЕУ «Сервіскоммуненерго» м. Миколаївка, на балансі якого знаходиться гуртожиток по пров. Шкільному. Навесні 2015 року було виявлено, що в гуртожитку незаконно мешкає ОСОБА_7 . Оскільки ОСОБА_7 поводив себе добре, скарг на нього не надходила, він власними силами зробив ремонт, то його залишили проживати у гуртожитку. Натомість мешканець ОСОБА_6 є проблемним, на нього постійно надходять скарги від мешканців гуртожитку.

Свідок ОСОБА_18 в залі суду показала, що вона мешкає у гуртожитку м. Миколаївка по пров. Шкільному. Кімната ОСОБА_6 є дуже проблемною, звідти постійно доноситься шум від бійок. Інколи дійсно чутно телевізор, але звук є помірним. Нічого поганого про ОСОБА_7 сказати не може. Про обставини крадіжки нічого пояснити не може, оскільки дізналась про неї лише від працівників міліції.

Свідок сторони захисту ОСОБА_19 , надаючи суду суперечливі мінливі свідчення, показала, що у другій половині вересня 2015 року вона чула якийсь шум та бачила військових у під`їзді гуртожитку по АДРЕСА_3 , де вона мешкає. Більше військових у гуртожитку ніколи не було, а тому вона запам`ятала цей день. Сусіда ОСОБА_6 військові забрали з собою. Після цього вона пішла на ринок, перед нею йшла дуже п`яна співмешканка ОСОБА_6 ОСОБА_20 . Зробивши свої справи на ринку, приблизно через годину вона повернулась та залишилась на лавці, біля входу у під`їзд. Через значний час до гуртожитку повернулась ОСОБА_12 , якій ОСОБА_7 повідомив, що в нього її речі. Після цього між ОСОБА_21 та ОСОБА_7 почався конфлікт, в ході якого вона щось чула про телевізор та DVD програвач, які ОСОБА_12 мала забрати у ОСОБА_13 . Приблизно через півтора місяці вона заходила в кімнату ОСОБА_7 , і бачила, що в нього у кухні під столом стояв якийсь телевізор.

Наведені пояснення свідка ОСОБА_19 не узгоджуються з поясненнями самого обвинуваченого ОСОБА_7 , а тому суд не приймає їх до уваги та вважає їх заходом, який вживає свідок, щоб допомогти ОСОБА_7 , піти від кримінальної відповідальності. Так, з пояснень обвинуваченого ОСОБА_7 , наданих в залі суду, вбачається, що 17 вересня 2015 року він повернувся з роботи о 17 годині, а потім намагався заспокоїти осіб, які перебували у кімнаті №23, очікував військових та міліцію, що, очевидно, теж зайняло певний час. Відповідно до обвинувального акту, кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_7 о 20 годині 00 хвилин. Таким чином, події, які описує свідок ОСОБА_19 не могли мати місце 17 вересня 2015 року, оскільки це є не робочими часами ринку, який вона нібито відвідувала. Крім того, пояснення свідка ОСОБА_19 з приводу того, що потім, приблизно через півтора місяці, вона приходила до кімнати ОСОБА_7 , також не узгоджуються з обставинами встановленими в кримінальному провадженні, та поясненнями самого обвинуваченого, який в залі суду наполягав, що вже 22 вересня 2015 року, тобто через п`ять днів, він припинив проживати у гуртожитку, а тому і ОСОБА_19 не могла його там відвідувати через такий значний проміжок часу.

В ході одночасного допиту свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_14 остання категорично заперечувала, що ОСОБА_19 проживає у гуртожитку. Вважає, що ОСОБА_19 лише доглядає за кімнатою брата, а зі своєю сім`єю живе в іншому місці.

У суду відсутні підстави сумніватися в достовірності всіх фактів і обставин, викладених свідком ОСОБА_14 по суті кримінального провадження, оскільки її свідчення послідовні, не містять в собі протиріч, вони узгоджуються з іншими доказами, а тому суд визнає їх достовірними та приймає до уваги.

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_7 , дані ним в судовому засіданні, в тій частині, що він не скоював інкримінованого йому злочину, а лише намагався навести порядок у гуртожитку, суд не приймає до уваги, оскільки аналіз поведінки обвинуваченого, яка мала місце після вчинення кримінального правопорушення свідчить про те, що викраденим майном він розпорядився на власний розсуд, закривши спочатку його у своїй кімнаті, доступ до якої будь-яких сторонніх осіб є обмеженим, а після взагалі перевізши викрадене майно до свого нового місця мешкання. Свої доводи з приводу того, що до самого переїзду він не мав можливості передати майно потерпілому, обвинувачений сам спростував в судовому засіданні, показавши, що він неодноразово нагадував і ОСОБА_6 , і його співмешканці, що їх майно в нього. Крім того з пояснень свідка ОСОБА_14 вбачається, що в день виїзду ОСОБА_7 вона була вдома, бачила, як він виносить свої речі, а тому твердження ОСОБА_7 , що він залишав гуртожиток, коли там всі були відсутні також були спростовані в ході судового розгляду. З огляду на викладене доводи сторони захисту, що в діях ОСОБА_7 був відсутній корисний мотив, а тому вони мають бути кваліфіковані, як самоправство також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

У той же час, свідчення потерпілого ОСОБА_6 суд знаходить правдивими, відповідаючими об`єктивній дійсності, приймає їх до уваги, оскільки, на думку суду, у потерпілого немає причин для обмови обвинуваченого, потерпілий не зацікавлений ??в результатах розгляду кримінального провадження. Так, шкода кримінальним правопорушенням йому не спричинена, він не цікавиться покаранням, яке буде призначене обвинуваченому. Сам же обвинувачений ОСОБА_7 не навів в судовому засіданні будь-яких переконливих доводів, які свідчать про те, що потерпілий його оговорює, що у нього є причини для його обмови. Крім того, свідчення потерпілого узгоджуються з прийнятими судом до уваги показаннями свідка ОСОБА_14 .

Сукупність наведених і оцінених доказів, які суд прийняв до уваги, переконує в тому, що обвинувачений ОСОБА_7 своїми умисними протиправними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.
При визначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до тяжких злочинів; дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 : раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, вчинив кримінальне правопорушення невдовзі після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення; на обліку в спеціалізованих медичних установах не перебуває; також суд приймає до уваги позитивну характеристику, надану в залі суду обвинуваченому свідками ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Також суд вважає переконливим та приймає до уваги висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи №723 від 30 жовтня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_7 виявляє ознаки органічного емоційно-лабільного (астанічного) розладу особистості з рідкими епілептичними припадками без психічних розладів. В момент скоєння правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, у тимчасово-хворобливому стані, який би позбавляв його можливості розуміти свої дії та керувати ними не знаходився. На теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не потребує застосування примусових заходів медичного характеру (а.к.п. 88-91).

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому, орган досудового розслідування та суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням вищезазначених обставин, погоджуючись з думкою прокурора, суд вважає, що по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_7 можливо обрати лише покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме таке покарання буде сприяти його виправленню і буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Судових витрат в кримінальному провадженні немає.

Запобіжний захід на стадії досудового розслідування до ОСОБА_7 не обирався, необхідності у його застосуванні у судовому провадженні не вбачається.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України (а.к.п. 58, 59).

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Після набрання чинності вироком Слов`янському відділенню поліції Краматорського відділу ГУНП в Донецькій області затримати ОСОБА_7 та направити його через ІТУ м. Слов`янська в Артемівське СІЗО УДПтСУ в Донецькій області для виконання вироку.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня фактичного його затримання, після набрання вироком законної сили.

Речові докази в кримінальному провадженні: телевізор «Тhomson» та DVD програвач «Ріоnееr» DV-300 К залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1