Номер провадження: 11-сс/785/1280/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого ОСОБА_2 суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 при секретарі ОСОБА_5 за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією захисника на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.09.2016 року про продовження строку триманняпідвартоюна 60 діб у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миронівка, Київської облас- ті,українця, громадянина України, що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України. Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 03.09.2016 року, та припиняє свою дію 02.11.2016 року.

встановила:
З клопотання слідчого вбачається, що на протязі 2015-2016 року (більш точна дата слідством не встановлена) ОСОБА_7 при невстановлених слідством обставинах вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , направлену на здійснення незаконного збуту спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації (далі СТЗ), а саме система сканування автомобільних сигналізацій, так званих «кодграберів», що представлені у вигляд брелоків від штатних автомобільних сигналізацій, розробивши спільний злочинний план. Так, у відповідності з розробленим планом, ОСОБА_8 з метою здійснення «кодграберів», розміщував на інтернет-сторінці відповідні оголошення, вказуючи при цьому номер мобільного телефону, що знаходиться в його користуванні. Надалі при отримання замовлення на придбання «кодграберу», ОСОБА_8 мав відправляти їх з м. Одеси до м. Києва на адресу ОСОБА_9 , з метою їх незаконно збуту. Після продажу вказаних приладів, ОСОБА_7 повинен був перерахувати ОСОБА_8 частину отриманих грошей, залишивши собі решту за здійснення збуту вказаних СТЗ. ОСОБА_8 при невстановлених обставинах, місці та часу передав ОСОБА_7 , що знаходився в м. Києві, невстановлену кількість «кодграберів» та надав вказівку очікувати його повідомлення про час та місце зустрічі з потенційним клієнтом. 16.06.2016 року ОСОБА_10 , який на засадах конфіденційності надав добровільну згоду на участь у проведенні оперативної закупки, зателефонував ОСОБА_8 .. ОСОБА_8 повідомив, що він займається продажем систем сканування автомобільних сигналізацій, так званих «кодграберів», та може здійснити їх незаконний збут, повідомив їх ціну яка складає 21750 грн. та домовився про те, що ОСОБА_11 для придбання «кодграберів» він має приїхати до Києва. В подальшому ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_7 та запропонував зустрітися. В цей же день ОСОБА_10 зустрівся з ОСОБА_7 , та останній продемонстрував працездатність «кодграберу», після чого ОСОБА_10 передав ОСОБА_7 раніше обумовлену суму в розмірі 21750 грн., а ОСОБА_12 передав ОСОБА_11 один прилад. В цей же день ОСОБА_10 добровільно видав придбаний «кодграбер» співробітникам Управління СБУ в Одеській області. Згідно с висновком експерта № 72 від 04.07.2016 року наданий на дослідження предмет, придбаний ОСОБА_11 у ОСОБА_12 знаходиться в робочому стані, виготовлений промисловим способом та відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації. Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_12 04.07.2016 року, здійснив незаконний збут ОСОБА_10 аналогічних технічних засобів негласного отримання інформації, а саме: 2 пристроїв сканування автомобільних сигналізацій «кодграберів» за 28 250 гривень. В цей же день ОСОБА_10 добровільно видав 2 «кодграбери» співробітниками Управління СБУ в Одеській області. Згідно з висновком експерта № 79 від 05.07.2016 року, надані на дослідження 2 предмети, придбані ОСОБА_10 у ОСОБА_12 , знаходяться в робочому стані, виготовлені промисловим способом та відносяться до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації. 05.07.2016 року ОСОБА_7 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України. 05.07.2016 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 359 КК України. Старший слідчий СВ УСБУ в Одеській області звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 . Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.09.2016 року клопотання слідчого було задоволено, ОСОБА_12 було продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 03.09.2016 року, та припиняє свою дію 02.11.2016 року. В апеляції на вказану ухвалу адвокат просить скасувати ухвалу, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на необґрунтованість та незаконність ухвали, оскільки ОСОБА_7 на має наміру переховуватися від слідства, уникати кримінальної відповідальності, вину визнав, сприяє розкриттю злочину, суд необґрунтовано послався на те, що необхідно провести певний об`єм слідчих дій, в той час, як впродовж двох місяців ОСОБА_12 не приймав участі в жодних слідчих діях, крім того, апелянт вказує, що повідомлення про підозру не обґрунтоване, в ухвалі на вказано з якого періоду часу почав діяти строк затримання, також апелянт вказує, що необхідно провести психолого-психіатричну експертизу і тільки після цього вирішувати питання щодо можливості притягнення до кримінальної відповідальності, суд не врахував відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, міцність соціальних зв`язків, сімейний стан, поганий стан здоров`я підозрюваного, тощо. Колегія суддів, заслухавши доповідача, захисника, який підтримав апеляцію, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали не вбачається. У відповідності до ст. 177 ч. 1 КПК України, міра запобіжного заходу застосовується до підозрюваного або обвинуваченого для забезпечення виконання підозрюваним або обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування або суду: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Статтею 194 ч. 1КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при обранні запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Прокурором під час розгляду клопотання в суді першої інстанції, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним зазначеного кримінального правопорушення, а також про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК, зокрема підозрюваний може не виконати покладені на нього процесуальні обов`язки, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати, або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою не зменшилися, підозрюваний може порушити покладені на нього процесуальні обов`язки.

Метою продовження строку тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства і суду, або впливати на потерпілих, свідків.

Суд першої інстанції прийняв до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним умисного злочину, суспільну небезпеку скоєного, особу підозрюваного, його майновий стан, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також обставини, на які адвокат посилається в своїй апеляції, та обґрунтовано продовжив строк тримання під вартою, враховуючи особливу складність провадження, великий обсяг процесуальних дій, проведення значної кількості НСРД, тощо, та прийняв обґрунтоване рішення, яким продовжив строк тримання під вартою підозрюваного.

В зв`язку з наведеним, керуючись ст. ст. 392, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:
Апеляцію захисника залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.09.2016 року про продовження строку тримання під вартою на 60 діб у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України без зміни.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4