Провадження №1-кп/331/92/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2016 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/92/2016 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, одруженого, який має на утриманні одну малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:
1) 01.07.2005 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України засуджений до 4 років позбавлення волі з випробувальним строком 3 роки;
2) 24.11.2005 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.321 КК України засуджений до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України 4 роки позбавлення волі зі штрафом 850 грн. та з випробувальним строком 3 роки,;
3) 05.12.2006 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 187 КК України, засуджений до 7 років та 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2005 року та остаточно призначено 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 08.07.2014 року по відбуттю строку покарання.
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
05 грудня 2015 року приблизно о 14 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 , будучи особою, раніше засудженою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь підготовлених металевих ножиць, шляхом вільного доступу, пошкодив автомобільний замок на передніх пасажирських дверях автомобіля ВАЗ 21013 номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, який був припаркований біля буд. 64 по вул. Гоголя в м. Запоріжжя. Після чого проник до салону вказаного автомобіля, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: автомобільний відео реєстратор «Startex», чорного кольору, вартістю 450 грн.; карту памяті «Silicon Power SD», об`ємом 16 гігабайт, вартістю 200 грн. В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 650 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, розкаявся та пояснив суду, що він звільнився з місць позбавлення волі та одразу знайшов роботу та став заробляти кошти. Однак, грошей на утримання родини не вистачало, тоді він вимушений був вчинити крадіжку. 05 грудня 2015 року він йшов по вулиці, де побачив припаркований автомобіль, шляхом вільного доступу, пошкодив автомобільний замок автомобіля ВАЗ 21013номерний знак НОМЕР_1 . Після чого проник до салону вказаного автомобіля, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_5 . Викраденим майном не встиг розпорядитись, оскільки був помічений співробітники райвідділу. Із кваліфікацією учинених дій він повністю згоден. У вчиненому щиро розкаявся та просив його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надавши заяву із проханням розглядати справу у його відсутності.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі через повне визнання обставин скоєння злочину обвинуваченим.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , поза розумним сумнівом, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
Дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу винного.
Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, вчинив новий корисливий злочин проти власності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на теперішній час не працює, власного доходу не має.
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Інших додаткових фактичних обставин, які б значно пом`якшували покарання обвинуваченому сторони кримінального провадження суду, в судовому засіданні, не навели і судом таких обставин, при дослідженні доказів, не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи той факт, що ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, на тепершіній час знову вчинив злочин, спрямований на посягання на власність громадян з метою отримання доходу злочинним шляхом, що свідчить про те, що призначення покарання без ізоляції від суспільства не може бути достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів, тому суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді арешту у мінімальному розмірі, що буде справедливим та відповідатиме цілям призначення покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох місяців арешту.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обраховувати з моменту фактичного затримання засудженого.
Запобіжний захід, застосований відносно засудженого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання - залишити без змін до набрання вироком суду чинності.
Речові докази:
-автомобільний відео реєстратор «Startex» та карту памяті «Silicon Power SD», ручний ліхтарик - повернути власнику ОСОБА_5 ;
- металеві ножиці - як знаряддя вчинення кримінального правопорушення - конфіскувати у дохід держави.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1