Справа № 509/1826/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2016 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 та її законної представниці ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування за обвинуваченням ОСОБА_13 за ст.ст. 146 ч. 2, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 147, ч. 2 ст. 153, ч.ч. 2,3 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ст. 348, ч. 2 ст. 353 КК України, ОСОБА_14 за ст.ст. 146 ч. 2, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 147, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 342, ст. 395 КК України та ОСОБА_15 за ст.ст. 146 ч. 2, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 147, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

23 травня 2016 року, до Овідіопольського райсуду Одеської області надійшли обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, затверджених прокуратурою Одеської області за обвинуваченням ОСОБА_13 за ст.ст. 146 ч. 2, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 147, ч. 2 ст. 153, ч.ч. 2,2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ст. 348, ч. 2 ст. 353 КК України, ОСОБА_14 за ст.ст. 146 ч. 2, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 147, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 342, ст. 395 КК України та ОСОБА_15 за ст.ст. 146 ч. 2, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 147, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 вважав, що справа може бути призначена до судового розгляду, з чим погодились потерпіла ОСОБА_6 та її законна представниця ОСОБА_7 , потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачені та їхні захисники.

Потерпіла ОСОБА_16 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, надіславши до суду заяву, в якій просила суд, слухати справу за її відсутності у зв`язку з її проживанням у м. Києві і відсутністю можливості бути присутньою на засіданнях суду.

Потерпілі ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та захисник ОСОБА_21 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток потерпілим та телефонограмою захиснику, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд підготовчого судового засідання не їх відсутності суду не надали.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч.ч. 1,2 п. 13 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення повинен бути притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

У відповідності до норм ст. 314 КПК України - у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення : зокрема повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувальний акт має відповідати вимогам, визначеним ст. 291 КПК України і має містити зокрема, такі відомості : формулювання обвинувачення, яке не у повному обсязі і не конкретно відображене у вказаному обвинувальному акті, що згідно норм Закону є порушенням права на захист всіх обвинувачених.

Стаття 290 КПК України чітко передбачає, що складання обвинувального акту здійснюється щодо підозрюваного.

Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 27.03.1992 р. «Про судову практику у справах про зґвалтування та інші статеві злочини» - в обвинувальному акті слід вимагати від органів досудового розслідування усунення фактів неприпустимої натуралізації опису обставин вчиненого статевого злочину, що виключає їх публічне оголошення та є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Так, судом встановлено, що в обвинувальному акті, в частині обвинувачення ОСОБА_14 та ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 187 КК України по епізоду розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_20 органами досудового розслідування не конкретно відображено, в чому полягала погроза застосування насильства, небезпечного для життя потерпілої, а саме «тримаючи потерпілу та обмежуючи її дії…» та незрозуміло, хто саме ( ОСОБА_13 чи ОСОБА_14 ) погрожували потерпілій пістолетом «ПМ-РФ», по епізоду задоволення статевої пристрасті неприродним способом ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 за ст. 153 ч. 2 КК України щодо потерпілої ОСОБА_6 органами досудового розслідування вказується, що ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , кожний окремо «…задовольнив свої статеві пристрасті неприродним способом, шляхом введення його статевого органу до анального отвору потерпілої», що в даному випадку є неприпустимою натуралізацією опису обставин вчиненого статевого злочину згідно із п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 27.03.1992 р. «Про судову практику у справах про зґвалтування та інші статеві злочини», тобто, в даному випадку формулювання обвинувачення не містить обставин, які характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінальних правопорушень, по епізоду опору працівникові правоохоронного органу за ст. 342 ч. 2 не конкретно вказано, в чому полягав фізичний опір ОСОБА_14 працівнику правоохоронного органу при його затриманні, в чому полягало застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я до потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з боку ОСОБА_13 та ОСОБА_15 по епізоду за ст. 146 ч. 2, ст. 187 ч. 2 КК України і хто з них погрожував вбивством пістолетом обом потерпілим, не зазначено, в чому полягало спричинення фізичних страждань, завданих ОСОБА_22 та ОСОБА_13 потерпілому ОСОБА_17 - що безумовно, з врахуванням не конкретно пред`явленого обвинувачення всім обвинуваченим по вказаним епізодам впливає на належну кваліфікацію органами досудового розслідування протиправних дій кожного з обвинувачених згідно вищевказаних статей кримінального Закону, які їм інкримінуються, тобто відсутній повний виклад фактичних обставин та належна правова кваліфікація кримінальних правопорушень, які прокурор вважав встановленими, і як слід неналежне формулювання обвинувачення, що передбачено ч. 2 п. 5 ст. 291 КПК України і є порушенням права на захист обвинувачених від пред`явленого ним обвинувачення.

Окрім іншого, в обвинувальному акті, в порушенням вимог ст. 291 КПК України не зазначено про існування або про відсутність цивільних позовів всіх потерпілих, якщо такі заявлялись під час досудового розслідування, про що не зроблено відповідне посилання в обвинувальному акті.

На думку суду, наявність чи відсутність таких даних в реєстрі матеріалів досудового розслідування має важливе значення із урахуванням вимог ст.ст. 84-86 КПК України.

Стаття 278 КПК України містить в собі визначення порядку повідомлення про підозру, а саме - дата і час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вноситься слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Окрім того, згідно ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акту повинен бути доданий реєстр матеріалів досудового розслідування, який згідно з ст. 109 КПК України, складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом і є його невід`ємною частиною і повинен містити : 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення ; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування ; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

В той же час, в порушення вимог ст. 109 КПК України, Реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до вищевказаного обвинувального акту, що є його невід`ємною частиною, не містить в собі найменування всіх процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, що має важливе значення для оцінки зібраних сторонами доказів, їх належності та допустимості при ухваленні судового рішення.

Так, в п.п. 43,47,51,53,72,85,89,93,106,108,110 ч. І Реєстру матеріалів досудового розслідування, в порушення ст.ст. 42,278 КПК України - не містяться відомості про проведення такої процесуальної дії як належного повідомлення про підозру кожному з обвинувачених з вказівкою на статтю (частину статті) кримінального Закону, за якими висунуті підозри всім підозрюваним, або про зміну підозри, якщо такі мали місце.

В п.п. 4,37 ч. ІІ Реєстру не вказані прізвища групи прокурорів та процесуального керівника.

В п.п. 15,17-22,30,34,41 ч. ІІ Реєстру не вказано, стосовно яких осіб кримінального провадження були призначені судово-медичні, амбулаторно-психіатричні експертизи.

В п. 25 ч. ІІ Реєстру не конкретизовані речові докази, а з п. 31 ч. ІІ Реєстру не вбачається, які саме і куди були передані на зберігання речові докази по даному кримінальному провадженню, що в подальшому, при винесенні вироку судом, унеможливіть вирішення долі речових доказів в порядку ст.ст. 100,374 КПК України.

Крім цього, в п.п. 7-9 ч. ІІІ Реєстру йде посилання на ухвали Малиновського р/с м. Одеси щодо арештів майна однак не зазначено, що це за майно (рухоме, нерухоме) та кому воно належить, що також, в подальшому, при винесенні вироку судом, унеможливіть вирішення судом долі арештованого майна в порядку ст. 374 КПК України.

В порушення вимог ч. 2 п. 3 ст. 109 КПК України в Реєстрі не вказано останню дату і строк застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою всіх обвинувачених, а лише на супровідному аркуші обвинувального акту мається посилання на ухвалу Овідіопольського р/с від 31.03.2016 р.

В частинах І та ІІ Реєстру відсутні ініціали як всіх слідчих, так і всіх суддів, які приймали певні процесуальні рішення по даному кримінальному провадженню.

Суд встановив, що в порушення вимог ч. 4 ст. 278 КПК України даних щодо внесення відомостей, передбачених вказаною нормою Закону, щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з відповідними номерами до ЄРДР відсутні.

Також, суд з`ясував, що в Реєстрі матеріалів досудового розслідування - відсутні відповідні відомості, що стали підставою для проведення будь-яких слідчих дій, такі як час та дата надходження заяв, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення і які є підставами для внесення певних даних до ЄРДР, що є порушенням вимог ст. 109 КПК України.

В ч. І Реєстру зазначені такі процесуальні документи, як огляд місць подій однак, не вказані адреси місцезнаходження місць подій.

Крім того, в порушення вимог ч. 4 ст. 110, ст. 290 КПК України - відомостей (даних) про обвинувальний акт за № 0000190 від 31.03.2015 р., складений саме відносно підозрюваних ОСОБА_13 за ст.ст. 146 ч. 2, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 147, ч. 2 ст. 153, ч.ч. 2,2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ст. 348, ч. 2 ст. 353 КК України, ОСОБА_14 ст.ст. 146 ч. 2, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 147, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 342, ст. 395 КК України та ОСОБА_15 ст.ст. 146 ч. 2, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 147, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України в Реєстрі матеріалів досудового розслідування взагалі не міститься, а маються дані про два обвинувальних акти без вказання П.І.Б. осіб, відносно яких вони складені та без вказання статей (частин статей) кримінального закону. При чому, один з обвинувальних актів, вказаних у реєстрі взагалі вказаний без дати його вручення.

На думку суду, наявність чи відсутність таких даних в реєстрі матеріалів досудового розслідування має важливе значення із урахуванням вимог вищевказаних норм КПК України для їх оцінки на відповідність вимогам ст. 86 КПК України.

Таким чином, в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємною частиною обвинувального акту - відсутня інформація про час проведення відповідних процесуальних дій; дані про обвинувальний акт щодо підозрюваних, статті кримінального Закону, за якими були висунуті підозри всім підозрюваним; не зазначено час та дату закінчення досудового розслідування, не вказані прізвища прокурорів, які визначені в складі групи прокурорів, не зазначені строки продовження досудового розслідування, що свідчить про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст.ст. 109,110,291 КПК України, а тому зазначені матеріали підлягають поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст. 109,110,278,291,314 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Повернути обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_13 за ст.ст. 146 ч. 2, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 147, ч. 2 ст. 153, ч.ч. 2,2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ст. 348, ч. 2 ст. 353 КК України, ОСОБА_14 за ст.ст. 146 ч. 2, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 147, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 342, ст. 395 КК України та ОСОБА_15 за ст.ст. 146 ч. 2, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 147, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України прокурору прокуратури Одеської області ОСОБА_23 , яка затвердила обвинувальний акт.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_24