АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 632/275/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/923/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6
засудженого - - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19 лютого 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення, -
В С Т А Н О В И Л А:
05 лютого 2016 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшло клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.10.2014 року.
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19 лютого 2016 року клопотання засудженого ОСОБА_8 було задоволено.
ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 05.07.2014 року по 18.11.2014 року в строк відбування покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.10.2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 посилаючись на те, що в період з 19.02.2013 року по 18.04.2013 року, з 07.11.2013 року по 05.12.2013 року, з 06.06.2014 року по 22.12.2014 року також перебував в слідчому ізоляторі, просить зарахувати цей час в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.
Як вбачається з матеріалів провадження 20 квітня 2012 р. ОСОБА_7 було засуджено Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки , згідно ст.ст. 104,76 КК України .
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.11.2013 року звільнення від відбування ОСОБА_7 було скасовано і він почав відбувати покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 квітня 2012 р.
5 липня 2014 року на підставі ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04.06.2014 року ОСОБА_7 було переведено з Первомайської ВК № 117 до СІЗО м. Суми для проведення слідчих дій в кримінальному провадженні за ч.2 ст. 186 КК України, в якому 15 жовтня 2014 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області було ухвалено вирок, яким ОСОБА_7 було засуджено за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі і на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Конотопського суду від 20.04.2012р., і остаточно призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі.
Посилання засудженого на те, що суд першої інстанції повинен був зарахувати йому час знаходження в місцях позбавлення волі за періоди до 05.07. 2014 року не ґрунтуються на законі , оскільки відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення, здійснюється в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
В теперішній час ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 жовтня 2014 року. Перебування засудженого в містах позбавлення волі і в умовах СІЗО до 05.07.2014 року пов`язано з відбуванням покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 квітня 2012р.
Щодо вимог засудженого про зарахування в строк відбування покарання часу знаходження в СІЗО м Суми до 22.12.2014р. , то ці вимоги також не ґрунтуються на законі.
Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 жовтня 2014 року набрав чинності 18 листопада 2014року.
Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Відповідно до рекомендаційних роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про деякі питання зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 р.) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення , а ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19 лютого 2016 року про зарахування ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді-