АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2014/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7

власника майна ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргупрокурора другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого в ОВС 2-го слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про арешт майна, а саме на вилучені у будівлі Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників (), яка фактично знаходиться за адресою: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, будівля 11-г речі, предмети, гроші та документи.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного клопотання, оскільки слідчий не порушує питання про поновлення процесуальних строків розгляду клопотання про арешт майна.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали слідчого судді, посилаючись на її незаконність та просить постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на вилучені у будівлі Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників предмети, гроші та документи.

Мотивуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, прокурор вказує на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки фактичним обставинам кримінального провадження, які викладені в клопотання слідчого.

Прокурор звертає увагу суду на те, що процесуальні документи скеровано до суду засобами поштового зв`язку із повідомленням про одержання поштового відправлення, що підтверджується фіскальним чеком від 13.05.2016 року та за відсутності інформації про результати розгляду клопотання, до Печерського районного суду м. Києва слідчим 23.05.2016 року повторно подано клопотання про арешт вилученого майна. Однак, як зазначає прокурор, слідчим суддею не надано оцінки зазначеним обставинам та вказує, що при вирішенні питання про відмову у задоволенні клопотання слідчого судом не взято до уваги наявність законних підстав для арешту майна, зазначеного у клопотанні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, поясненнявласника майна та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні другого слідчого відділу слідчого управління міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2016 року за № 0000045, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України.
23 травня 2016 року слідчий в ОВС 2-го слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури міста Києва ОСОБА_10 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на вилучені у будівлі Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників, яка фактично знаходиться за адресою: 04119, м. Київ, вулиця Дегтярівська, будівля 11-г, предмети, гроші та документи.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 травня 2016 року в задоволенні даного клопотання відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання слідчого, внесеного в межах кримінального провадження № 0000045 від 20.01.2016 року, про накладення арешту на вилучені у будівлі Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників, предмети, гроші та документи, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання.

З цим рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів з огляду на такі обставини.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Відповідно положень ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Проте, як вбачається з матеріалів провадження, обшук у будівлі Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників проведений 12 травня 2016 року, що підтверджується протоколом обшуку, а з клопотанням про арешт слідчий звернувся лише 23 травня 2016 року, тобто з пропуском процесуального строку.

Посилання прокурора на ті обставини, що 13.05.2016 року слідчий вже звертався з цим клопотанням, проте відомостей про його розгляд не надходило, як не надходило і повідомлень про розгляд справи, на думку колегії суддів не може бути належним обґрунтуванням для висновку про своєчасне звернення до суду, оскільки можливості повторного звернення з клопотанням у разі відсутності даних про розгляд попереднього клопотання не передбаченого КПК України.
Крім того, необхідним буде відмітити, що клопотання слідчого належним чином не обґрунтовано, оскільки не містить наявність підстав для арешту тимчасово вилучено майна під час обшуку 12.05.2016 року, та в його мотивувальній частині містяться посилання на ч. 2 ст. 170 КПК України, яка на момент звернення до суду втратила чинність.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, відмовляючи в накладенні арешту діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, а тому твердження прокурора в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, про те, що ухвала слідчого судді є незаконною, не підтверджується матеріалами кримінального провадження.

При цьому слід зауважити, що, відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються, чого в даному випадку прокурором не виконано.

З огляду на вищенаведене, рішення слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 травня 2016 року є таким, що відповідає вимогам закону, у зв`язку з чим не може бути скасоване.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого в ОВС 2-го слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_9 про арешт майна, а саме на вилучені у будівлі Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників (), яка фактично знаходиться за адресою: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, будівля 11-г речі, предмети, гроші та документи, залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури міста Києва ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4