Єдиний унікальний номер 236/656/16-к
Номер провадження 11-кп/775/697/2016

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 30.03.2016р., яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Феськи Золочівського р-ну Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який не працює, раніше судимий: 1) Краснолиманським міським судом Донецької області за ст. 185 ч.2, 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з іспитовим строком два роки, який зареєстрований у АДРЕСА_1 та мешкає у АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки один місяць,

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 30.03.2016р. обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки один місяць.

На зазначений вирок суду обвинуваченим ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 :

-прохає змінити вирок суду першої інстанції та призначити йому більш м`яке покарання;

-вважає, що суд першої інстанції незаконно зазначив у вироку, що він раніше судимий;

-вказує, що суд першої інстанції незаконно зазначив у вироку його судимість Київським районним судом м. Харкова від 22.03.1996р. за ст. 142 ч.3, 86-1, 42 КК України (1961р.), оскільки зазначена судимість на момент ухвалення вироку погашена.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги та прохав задовольнити її у повному обсязі, доводи прокурора ОСОБА_7 , який частково заперечував проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 за таких підстав.

Апеляційним розглядом справи встановлено, що судом першої інстанції обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 23.02.2016р., приблизно о 01.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до будівлі магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 , який належить ОСОБА_8 та розташований у АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний намір, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до огорожі магазину, з використанням фізичної сили, руками, зірвав навісний замок на вхідній хвіртці, проник на подвір`я, де за допомогою принесеного з собою гвинтового ключа відкрив центральні двері магазину та проник до торгового приміщення, звідки таємно викрав майно ОСОБА_8 заподіявши матеріальну шкоду на загальну суму 3706.13 грн. З місця вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_5 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Як видно з апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 фактичні обставини справи та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України ним не оскаржуються, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 30.03.2016р. тільки в межах апеляційних вимог.

Так, на думку колегії суддів доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 з приводу того, що суд першої інстанції незаконно зазначив у вироку його судимість Київським районним судом м. Харкова від 22.03.1996р. за ст. 142 ч.3, 86-1, 42 КК України (1961р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років з конфіскацією майна, є обґрунтованими та вмотивованими, оскільки відповідно до ст. 89 КК України особа, яка засуджена до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин визнається такою, що не має судимості, якщо вона протягом восьми років з дня відбуття покарання не вчинить нового злочину.

Обвинувачений ОСОБА_5 був засуджений 22.03.1996р. Київським районним судом м. Харкова за ст. 142 ч.3, 86-1, 42 КК України (1961р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років з конфіскацією майна. 23.05.2005р. обвинуваченого ОСОБА_5 звільнено умовно - достроково на невідбутий строк один рік шість місяців двадцять один день. Відповідно до ст. 89 КК України зазначена судимість обвинуваченим ОСОБА_5 погашена 14.12.2014р.

Проте доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 з приводу того, що суд першої інстанції незаконно зазначив у вироку Краснолиманського міського суду Донецької області від 30.03.2016р., що він раніше судимий, на думку колегії суддів є необґрунтованими, оскільки до ухвалення зазначеного вироку, обвинувачений ОСОБА_5 був засуджений вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 16.12.2015р. за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з іспитовим строком два роки.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 щодо пом`якшення йому покарання, призначеного вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 30.03.2016р., то вони на думку колегії суддів є необґрунтованими.

Так, суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у відповідності до ст. 65 КК України законно та обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання враховано, те, що він вчинив тяжкий злочин проти власності, повністю визнав свою винуватість, його посередню характеристику за місцем мешкання, той факт, що тяжких наслідків у результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 не настало.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд першої інстанції обґрунтовано визнав щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання суд першої інстанції обґрунтовано визнав вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Тому на думку колегії суддів, судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_5 призначено покарання необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів, та відсутні підстави для його пом`якшення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 418 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 30.03.2016р., яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки один місяць задовольнити частково.

Вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 30.03.2016р., яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки один місяць змінити.

Виключити із вступної частини вироку Краснолиманського міського суду Донецької області від 30.03.2016р. посилання на судимості обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме: 1) 05.04.1985р. Совєтським районним судом м. Макіївки Донецької області за ст. 140 ч.2 КК України (1961р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців, на підставі ст. 25 КК України (1961р.) умовно з обов`язковим залученням до праці ; 2) 10.10.1988 Червонозаводським районним судом м. Харків за ст. 140 ч.3 КК України (1961р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з конфіскацією майна; 3) 22.03.1996р. Київським районним судом м. Харкова за ст. 142 ч.3, 86-1, 42 КК України (1961р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років з конфіскацією майна.

В іншій частині вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 30.03.2016р. залишити без змін.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 16.03.2016р. по 31.05.2016р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 154 ( сто п`ятдесят чотири ) дні.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.