Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/938/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2016 Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження №0008783, яке надійшло від прокурора ОСОБА_4 з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, розлученого, дітей на утриманні немає, пенсіонера, освіта середня, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.08.2011 року за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, картка платника податків НОМЕР_1 ,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
25 листопада 2015 року в період часу з 15 год. 30 хв. по 15 год. 45 хв. ОСОБА_5 перебуваючи на ринку Мостицький, за адресою: м. Київ, проспект Правди, 3-а, зайшов до приміщення кіоску №82, де у нього виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів ОСОБА_5 впевнившись що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, підійшов до столу продавця, де в столі побачив шухляду, з якої останній таємно викрав телефон марки Samsung модель: GT-E1080W, IMEI: НОМЕР_2 , гаманець фірми Peter.1, в якому знаходились грошові кошти в сумі 20 гривень, чим спричинив ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 222 гривень.
Згідно з висновком експерта від 11.12.2015 №23032/15-53, вартість викраденого у ОСОБА_7 , а саме мобільного телефону марки Samsung модель: GT-E1080W, становила 160 грн. 00 коп., та гаманця фірми Peter.1, становила 42 грн. 00 коп., станом на 25.11.2015 року могла становити 202 гривні.
Через деякий час після таємного викрадення чужого майна ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції Подільського УП ГУ НП України в м. Києві.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК України.

24 лютого 2016 р. між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469 та 471 КПК України.

Згідно з даною угодою потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст.185 КК України, ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення та отримана згода останнього на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 .

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений, його захисник і потерпіла в судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 та потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
затвердити угоду від 24 лютого 2016 р. про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку - 1 рік.

Відповідно до п.п. 2, 3 та 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Зобов`язати ОСОБА_5 сплатити судові витрати за проведення експертизи в сумі 1 107 гривень 00 копійок на користь держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1