Справа № 713/425/16-к
Провадження №1-кп/713/53/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.04.2016 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 31.01.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою загальною середньою, приватного підприємця, на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 30.01.2016 року, біля 11.30 год., діючи умисно з корисливих мотивів, під приводом продажі ікон та інших церковних виробів, з метою заволодіння грошовими коштами та власного збагачення, шляхом обману, перебуваючи у будинку ОСОБА_5 в с. Слобода-Банилів Вижницького району, заволодів грошовими коштами останнього в сумі 13000,00 грн., чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав в повному об`ємі, щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати. Підтвердив, що злочин вчинив за обставин, викладених у обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, подав письмову заяву, в якій підтвердив, що заподіяна шкода йому відшкодована, претензій до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор не оспорює фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого за даною статтею кваліфіковано вірно, як заволодіння чужим майном шляхом обману. Що стосується кваліфікуючої ознаки зловживання довірою суд вважає, що її необхідно виключити як зайву.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що:

згідно копії паспорту ОСОБА_4 серія НОМЕР_1 , виданого 26.10.2010 року він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Лукавці Вижницького району Чернівецької області, зареєстрований по АДРЕСА_1 ;

згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія В02 №841240, ОСОБА_4 зареєстрований фізичною особою-підприємцем 11.07.2008 року;

згідно характеристики виконком Лукавецької сільської ради №16 від 03.02.2016 року, ОСОБА_4 характеризується позитивно, одружений, на утриманні п`ятеро дітей;

згідно довідки виконавчого комітету Лукавецької сільської ради №527 від 03.02.2016 року та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_4 №17 від 03.02.2016 року у склад його сім`ї входять: дружина - ОСОБА_6 , син - ОСОБА_7 , дочка - ОСОБА_8 , син - ОСОБА_9 , дочка - ОСОБА_10 , син - ОСОБА_11 ;

згідно довідки КУ «Вижницька центральна районна лікарня» №01-22/129 від 03.02.2016 року ОСОБА_4 на «Д» обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває;

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні злочину, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 в силу положень ст.89 КК України раніше не судимий, вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся, добровільно за своєю ініціативою відшкодував збитки, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

З врахуванням обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щирого каяття, сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної шкоди, відсутності обставин, що обтяжують покарання, думку прокурора та потерпілого, даних про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт, у розмірі, ближчому до мінімальної санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, що буде в даному випадку законним та справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а також за своїм розміром здатним сприяти виправленню ОСОБА_4 , та попередженню скоєння нових правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Судових витрат немає. Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 376 КПК України, Суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.1 КК України та призначити покарання у виді у виді 160 годин громадських робіт.

Речові докази чотири церковні ікони, дві упаковки із церковним маслом, один металевий ланцюжок з хрестиком, одну колбу з церковним маслом, передані на зберігання у камеру речових доказів Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП України в Чернівецькій області повернути ОСОБА_4

Речові докази - грошові кошти в сумі 13000,00 грн. передані на зберігання ОСОБА_12 , - залишити за нею.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1