Провадження №1-кс/127/7246/16
29 вересня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю адвоката ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
Скаржник скаргу мотивувала тим, що вона звернулася до слідчого ОСОБА_6 з заявою про повернення тимчасово вилученого майна. Однак, до теперішнього часу вищевказана заява не розглянута та ОСОБА_5 не повернуто майно, яке було вилучене ході проведення обшуку. Скаржник ОСОБА_5 просила визнати бездіяльність прокуратури Вінницької області та повернути їй майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: Чернігівська область, Козелецький район, с. Корехаїв.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив суд повернути вилучене під час проведення обшуку майно.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області накладено арешт на майно, вилучене ході обшуку, тому в його діях немає порушень КПК України. Просив відмовити в задоволенні скарги.
Суд, вислухавши пояснення адвоката, прокурора, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження та надані докази встановив.
Обшук за вищевказаною адресою проводився 02.09.2016 року та в ходіі нього було вилучене майно, яке вказано в протоколі обшуку від 02.09.2016 року.
ОСОБА_5 звернулася до слідчого Генеральної прокуратури ОСОБА_6 з клопотанням про повернення майна, вилученого 02.09.2016 року з житлового будинку АДРЕСА_3 .
Постановою слідчого в ОВС Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 15.09.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_5 і зазначено, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області накладено арешт на тимчасово вилучені речі під час проведення обшуку 02.09.2016 року.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.
Таким чином, слідчий в особливо важливих справах управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 діяв в спосіб, визначений законом, в межах наданих йому повноважень, права заявника не порушені, а тому підстави до задоволення скарги - відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 100, 170, 171, 234, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя