Справа № 127/3458/16-к
Провадження № 1-кп/127/598/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2016 р. за № 0000256, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 302 КК України,
ВСТАНОВИВ:

27.01.2016 р. біля 18:00 год. ОСОБА_6 , в ході розмови по мобільному телефону, отримала прохання від раніше не знайомого їй чоловіка, яким виявився ОСОБА_7 , надати йому та його знайомому, яким виявився ОСОБА_8 , послуги сексуального характеру за грошову винагороду в розмірі 500 грн. та звести їх з особою жіночої статі для надання сексуальних послуг за грошову винагороду з його боку, на що ОСОБА_6 погодилася. Після цього ОСОБА_6 , будучи впевненою в безкарності своїх дій, діючи умисно, з метою власної наживи, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки та моральними засадами суспільства в частині встановлення зв`язків між людьми для задоволення їх статевих потреб, підшукала особу жіночої статі, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка погодилася надати послуги сексуального характеру за грошову винагороду в розмірі 500 грн. раніше невідомим їй чоловікам, якими виявилися ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Того ж дня біля 21:00 год. ОСОБА_6 , їдучи в автомобілі таксі разом з ОСОБА_9 від буд. АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_9 , до будинку АДРЕСА_3 , ще раз отримала від останньої згоду на вступ в статеві зносини з двома раніше невідомими їй чоловіками за грошову винагороду в розмірі 500 грн. та згоду ОСОБА_9 на те, що вона повинна віддати ОСОБА_6 гроші в сумі 200 гривень за звідництво.

Приїхавши на автомобілі таксі до будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 зайшли до квартири АДРЕСА_4 , де на них очікували ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 1000,00 грн., як оплату за надання послуг сексуального характеру та 100 грн., як винагороду за звідництво. В подальшому ОСОБА_6 передала ОСОБА_9 гроші в сумі 500 грн., за надання останньою послуг сексуального характеру та ОСОБА_9 зайшла до однієї з кімнат вказаної квартири, де надала послуги сексуального характеру ОСОБА_7 .

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованому їй злочину визнав та суду пояснив, що вчинила його за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про затвердження угоди, укладеної 17.02.2016 р. між ним та обвинуваченою ОСОБА_6 .

Згідно з наданою суду угодою обвинувачена ОСОБА_6 визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 302 КК України, за ознаками звідництва для розпусти, вчинене з метою наживи із залученням неповнолітнього.

Сторони, погоджуються на призначенні ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 302 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Сторони погодились, що відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України ОСОБА_6 підлягає звільненню від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, однак на ОСОБА_6 буде покладено обов`язки відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачена та її захисник погоджуються.

При цьому ОСОБА_6 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є для прокурора і обвинуваченої обмеження права на оскарження вироку; для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Також, ОСОБА_6 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання нею закону і будь-якого положення складеної угоди; у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку; ОСОБА_6 розуміє, що умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Окрім того, судом було встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також, в судовому засіданні було встановлено, ОСОБА_6 звела ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з ОСОБА_9 з метою наживи, яка згідно з наявної в справі копії паспорту останньої є неповнолітньою, вік якої станом на 27.01.2016 р. складав 17 років.
При вирішенні питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд приймає до уваги, що згідно з пред`явленим ОСОБА_6 обвинуваченням її дії охоплюються складом кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 302 КК України, за ознаками звідництва для розпусти, вчинене з метою наживи із залученням неповнолітнього.

Приймаючи до уваги, що угода відповідає вимогам ч. 2 ст. 469 та ст. 472 КПК України, обвинуваченій та її захиснику зрозумілі наслідки ст. ст. 394, 424 КПК України, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, проте раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, в ході здійснення досудового розслідування щиро розкаялась, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченою ОСОБА_6 та прокурором. При цьому суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_6 покарання, вид та міра якого була погоджена сторонами, тобто покарання: за ч. 3 ст. 302 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Сторони погодились, що відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України ОСОБА_6 підлягає звільненню від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, однак на ОСОБА_6 буде покладено обов`язки відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.02.2016 р. між прокурором Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 302 КК України, та призначити покарання, узгоджене сторонами за ч. 3 ст. 302 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно з п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: