Справа №488/2482/15-к 25.02.2016 25.02.2016 25.02.2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0001654, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 9 грудня 2015 року, яким
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Обвинувачений просить пом`якшити призначене покарання.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 9 грудня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 309 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік 3 місяці позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднано покарання призначене вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.11.2015 р. та остаточно за сукупністю злочинів визначено покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 у відшкодування майнової шкоди на користь ОСОБА_7 990 грн., на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експерта, 307,20 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів у справі.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що призначене покарання є занадто суворим та необ`єктивним, просить пом`якшити покарання, з урахуванням його щирого каяття, не перешкоджання слідству, часткового відшкодування майнової шкоди та наявності тяжкого захворювання.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
12.05.2014 р. ОСОБА_5 знаходячись в приміщені магазину «Продукти», розташованого по вул. Прибузькій, 166-а в м. Миколаєві, керуючись злочинним наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, викрав з прилавка магазину грошові кошти у розмірі 503 грн. та намагався покинути територію магазину. Однак з причин, що не залежали від волі обвинуваченого, злочинний намір не був доведений до кінця, оскільки біля вхідних дверей ОСОБА_5 був затриманий відвідувачем магазину.
11.06.2015 р. близько 17.30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи біля зупинки громадського транспорту «Універсам» по вул. Металургів у Корабельному районі м. Миколаєва, придбав у невстановленої особи медичний шприц об`ємом 2,5 мл з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим об`ємом 0,7 мл, який незаконно зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту. Цього ж дня біля 18.00 год., зберігаючи при собі вказаний шприц, обвинувачений знаходячись поблизу буд. № 32 по вул. Металургів в м. Миколаєві, побачив наглядно знайомих йому співробітників міліції та, злякавшись, викинув вказаний шприц, що було помічено як співробітниками міліції, так і сторонніми особами, які знаходились поруч. В ході огляду місця події, вказаний шприц, в якому містився особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масою в перерахунку на суху речовину 0,055 гр., був вилучений з місця, куди його кинув обвинувачений.
29.06.2015 р. обвинувачений, знаходячись на території присадибної ділянки № 195 СВТ «Зорька» в Корабельному районі м. Миколаєва, керуючись злочинним наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу викрав алюмінієві крокуючі ходунки, належні потерпілому ОСОБА_7 , вартістю 990 грн., після чого скрився з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, спричинивши тим самим потерпілому майнову шкоду на зазначену суму.
Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 12.05.2015 р., як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за епізодом від 11.06.2015 р. за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно та за епізодом від 29.06.2015 р. за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не одружений, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «синдром залежності від опіоїдів, зловживання канабіноїдами», за місцем мешкання характеризується негативно. Як обставину, що пом`якшує покарання, суд врахував визнання вини, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі реально, оскільки його виправлення можливо виключно в умовах ізоляції від суспільства.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчинені злочину за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, які викладені у вироку. Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185 КК України вірно та апелянтом не оспорюються.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, конкретні обставини вчинених злочинів, певні дані про особу ОСОБА_5 , визнав обставиною, що пом`якшує покарання, визнання обвинуваченим вини і дійшов висновку, що з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів ОСОБА_5 необхідно призначити покарання саме у виді позбавлення волі на певний строк, з чим погоджується і апеляційний суд, оскільки покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням даних про особу ОСОБА_5 , обставин, що пом`якшують покарання визнання ним вини, відсутності обставин, що обтяжують покарання, кількості злочинів, що увійшли до сукупності, форми вини й мотивів, вчинення кожного з них, тяжкості їх наслідків суд, призначаючи покарання за сукупністю злочинів, застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, а при визначенні остаточного покарання принцип часткового складання.
Обвинувачений просить пом`якшити йому покарання оскільки він щиро кається у вчинених злочинах та не перешкоджав досудовому слідству, але ці обставини не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 злочинів, з огляду на дані про особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення корисливих злочинів, що свідчить про його стійке небажання ставати на шлях виправлення.
Не заслуговує на увагу і посилання апелянта на неврахування судом першої інстанції, як пом`якшуючої обставини, часткового відшкодування майнової шкоди, оскільки в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р., зазначено, що відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному відшкодуванні заподіяної злочином майнової шкоди, а як свідчить з матеріалів кримінального провадження, за епізодом крадіжки від 12.05.2014 р. ОСОБА_5 викраденими грошами розпорядитися не мав можливості, оскільки був затриманий, а за епізодом крадіжки від 29.06.2015 р. майно передано працівниками міліції потерпілому на зберігання і повернення його потерпілому від волі обвинуваченого не залежало.
Що стосується доводів обвинуваченого про неврахування судом першої інстанції при призначенні йому покарання наявності у нього захворювання на туберкульоз, то матеріали кримінального провадження даних на підтвердження такого стану здоров`я обвинуваченого не містять.
З огляду на наведене, апеляційний суд не вбачає підстав для пом`якшення призначеного покарання, як того просить апелянт, а тому апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 9 грудня 2015 року відносно ОСОБА_5 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 , який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.
Судді
_____________________ __________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3