Справа № 198/485/16-к
У Х В А Л А
іменем України
27.07.2016 року слідчий суддя Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Юр`ївка клопотання слідчого СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Варварівка Юр`ївського району Дніпропетровської області, гр. України, ніде не працюючого, не одруженого, не маючого на утримані неповнолітніх дітей, з середньою - технічною освітою, проживаючого за адресою - АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою - АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

в рамках кримінального провадження № 000150 від 09.07.2016 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме в тому, що він 08.07.2016 року, приблизно о 21-30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у спальній кімнаті будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно та реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення майна належного ОСОБА_6 , схопив останнього за одяг та почав давити йому груди обома руками, після чого штовхнув його долонями обох рук у груди, в результаті чого ОСОБА_6 впав спиною на ліжко. В подальшому ОСОБА_5 схопив дерев`яний стілець та чотири рази вдарив ним ОСОБА_6 в область лівого плеча, після чого вдарив останнього правою ногою в область голови. Потім ОСОБА_5 засунув праву руку у правий внутрішній карман джинсової жилетки, що була одягнена на потерпілому та забрав звідти належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Nokia», моделі 101 DUAL SIM, синього кольору, з ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 310 грв., з сім-картою мобільного оператора МТС за номером НОМЕР_2 , на рахунку якої було 25 грв., після чого з лівого внутрішнього кармана жилетки також забрав належні потерпілому грошові кошти в сумі 480 грв.. З місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник, викраденим розпорядився на свій розсуд.

Слідчий СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання , з посиланням на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, максимальне покарання за яке встановлено до 6 років позбавлення волі.

В клопотанні зазначено, що під час досудового розслідування встановлена наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України , а саме можливість переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та / або суду, при цьому, будь-яких підстав вважати, що такий ризик дійсно існує в клопотанні не наведено.

Крім того, слідство враховує, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, має нестійкі соціальні зв`язки в місці свого проживання, не працевлаштований та не має офіційних джерел для заробітку коштів. Слідчий вказував, що дане свідчить про те, що якщо до ОСОБА_5 не застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання то він може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відтак, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити нове кримінальне правопорушення, слідчий клопотав про обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та просив покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а зокрема: прибувати до кабінету СВ Юр`ївського ВП до слідчого ОСОБА_4 з періодичністю один раз на тиждень по четвергах, з 09-00 год. по 12-00 год. з метою сприяння не ухилення ОСОБА_5 від слідства та суду , не вчинення ним інших кримінальних правопорушень; не відлучатися з населеного пункту, а саме з смт. Юр`ївка Юр`ївського району, де ОСОБА_5 проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, задля недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень; повідомляти слідчого , прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, з метою можливості виклику ОСОБА_5 для проведення слідчих та інших процесуальних дій.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти даного клопотання не заперечував.

Заслухавши виступ прокурора ОСОБА_3 , пояснення слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , дослідивши надані сторонами кримінального провадження письмові докази на підтвердження обставин, викладених в клопотанні, приходжу до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав:

- так, згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 вбачається, що 09.07.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про те, що 08.07.2016 року до ч/ч Юр`ївського ВП надійшла письмова заява від ОСОБА_6 , що мешкає за адресою АДРЕСА_3 , про те, що 08.07.2016 року близько 21-30 год. ОСОБА_5 , знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , з застосуванням насильства, яке не загрожувало життю та здоров`ю потерпілого, заволодів належними ОСОБА_6 грошовими коштами в сумі 480 грв. та мобільним телефоном марки «Nokia» моделі 101 DUAL SIM , синього кольору , ІМЕІ НОМЕР_1 , чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження та матеріальну шкоду (ас. 5).

23.07.2016 року ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 278 КПК України, повідомлений про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме, що він підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (ас. 38, 39 ).

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 184 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу надані підозрюваному ОСОБА_5 25.07.2016 року о 17-00 год., про що свідчить підпис останнього на клопотанні про його отримання (ас. 4).

З наданих до клопотання копій матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та наявні на підтвердження даного докази про вчинення кримінального правопорушення, а саме : копія протоколу допиту потерпілого від 09.07.2016 року (ас. 7-9), копії протоколів допиту свідків ОСОБА_7 від 09.07.2016 року, ОСОБА_8 від 14.07.2016 року, ОСОБА_9 від 14.07.2016 року, ОСОБА_10 від 19.07.2016 року (ас. 10-16), копія протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 23.07.2016 року (ас. 17-19), копія протоколу одночасного допиту осіб від 23.07.2016 року (ас. 20-22), копія висновку експерта № 169 від 12.07.2016 року (ас. 23), копія висновку експерта від 22.07.2016 року № 7/4.6-440 (ас. 24-26) - є достатньо вагомими.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є, в тому числі, особисте зобов`язання, при цьому запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та / або суду.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованної підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В ч. 1 ст. 194 КПК України зазначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчий в клопотанні зазначав, що під час досудового слідства встановлена наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та / або суду. При цьому, в клопотанні жодним чином не обґрунтовано наявності підстав вважати, що такий ризик дійсно існує. Безпосередньо в судовому засіданні ні слідчим, ні прокурором наявність такого ризику не доведена. Натомість встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 в ході проведення досудового розслідування від органів слідства не переховувався, самостійно з`явився до Юр`ївського ВП, щоб розповісти про скоєне, проведенню слідчих дій не перешкоджав.

В клопотанні слідчий не вказував на те, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а зокрема можливість вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень. Однак, з незрозумілих причин слідчий в клопотанні зазначав, що запобіжний захід необхідно застосувати для того, щоб ОСОБА_5 не зміг вчинити нове кримінальне правопорушення.

Дане є незрозумілим, оскільки зазначаючи про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий в той же час фактично посилається на інший ризик (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК), наявності якого в ході досудового слідства не встановлено та необхідність застосування запобіжного заходу в зв`язку з існуванням саме такого ризику не обґрунтовано також і в судовому засіданні.

Так, ОСОБА_5 є особою раніше не судимою , в силу ст. 89 КК України, про що свідчить додана до матеріалів клопотання довідка про судимість (ас. 40-41), довідка КВІ № 310 від 19.07.2016 року (ас.43 ).

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.
Відтак, посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення є лише припущенням, нічим фактично не доведеним та не обґрунтованим.
Слідчий суддя також зауважує, що сам по собі факт тяжкості правопорушення, який інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 також не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості.
Достатніх доказів щодо наявності та систематичності кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про його стійку злочинну спрямованість та існування ймовірності продовження злочинної діяльності суду не надано.
Посилання на відсутність у підозрюваного роботи, що на думку слідства свідчить про можливість продовження підозрюваним вчинення інших кримінальних правопорушень, суд до уваги прийняти не може, оскільки відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів (Пшевечерський проти Росії від 24 травня 2003 року).
Те, що підозрюваний ОСОБА_5 не проживає за місцем реєстрації, оскільки житловий будинок в АДРЕСА_2 потребує ремонту, а фактично на даний час мешкає за адресою АДРЕСА_1 ніяким чином не свідчить про те, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та / або суду, або має такі наміри.
Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність реєстрації місця проживання самі по собі не можуть бути підставою для твердження про ухилення від слідства та суду.
Про те, що реєстрація не може обмежувати вибір особою свого місця проживання вказано і у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Сисоєва та інші проти Латвії» (2005).
В судовому засіданні слідчим не наведено доказів того, що підозрюваний ухилявся, або навмисно приховав місце свого проживання, аби ухилитися від явки до органів досудового розслідування або суду.
Відтак, прокурор та слідчий не довели, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_5 внаслідок яких необхідно застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
За викладених вище обставин слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення даного клопотання.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 184, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В клопотанні слідчого СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0000150 від 09.07.2016 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1