АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №619/2251/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1928/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-потерпілої ОСОБА_7 ,

-захисника ОСОБА_8 ,

-обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження №11кп/790/1928/16 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 07 червня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною

освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та

фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.2 ст.286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Як встановив суд, 28.04.2015 року приблизно о 05 год. 20 хв. обвинувачений ОСОБА_9 керував власним технічно справним автомобілем GreatWall Safe, р.н. НОМЕР_1 та рухався зі швидкістю близько 60 км/годину по вул. Коваленко в смт.Пересічне Дергачівського району Харківської області зі сторони вул. Радянська в напрямку пров. Коваленко.
Під час руху по вказаній вулиці в районі будинку № 53 ОСОБА_9 , порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого: «При виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», та проявив неуважність на ділянці проїжджої частини, по якій рухався, не вибрав безпечну швидкість та не вжив своєчасних заходів щодо зменшення швидкості руху, в результаті чого допустив виїзд автомобіля на узбіччя з послідуючим наїздом на перешкоду - дерево.
Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажиру ОСОБА_10 згідно висновку судово-медичної експертизи № 161-Дт/15 від 21.05.2015 року була спричинена сочетана травма тіла, внаслідок чого настала його смерть.
Порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_9 , які знаходяться у причинному зв`язку з подією та її наслідками, виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем GreatWall Safe, р.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість, не впорався із керуванням та допустив виїзд автомобіля за межі проїжджої частини з подальшим наїздом на перешкоду (дерево), що спричинило смерть пасажира ОСОБА_10 .
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 не оспорюючи обґрунтованості засудження ОСОБА_9 , правильності кваліфікації його дій та справедливості призначеного основного покарання за його видом і розміром, указує на безпідставність незастосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме положень ст.75 КК України. Зазначає, що при призначенні покарання суд не врахував, що ОСОБА_9 вчинив злочин із необережності. Вважає, що враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілій; має хронічні захворювання, призначене ОСОБА_9 основне покарання можливе без його реального відбування, що буде достатньо та необхідно для його виправлення. Указав, що обвинувачений разом займається сільськогосподарською діяльністю, яка є єдиним джерелом прибутку і її ведення неможливо без наявності автомобіля. Просить вирок змінити, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого і його захисника, які підтримали доводи скарги, потерпілу, яка не заперечувала проти задоволення скарги, прокурора про залишення вироку без змін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, пом`якшуючі покарання обставини визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому призначив ОСОБА_11 мінімальне покарання, передбачене у санкції ч.2 ст.286 КК України.

Разом з тим, враховуючи, що вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких, обставини справи, згідно яких обвинувачений умисно грубо порушив Правила дорожнього руху України, наслідки, які настали у виді смерті пасажира ОСОБА_10 , суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах реальної ізоляції від суспільства з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Посилання захисника про неврахування судом при призначенні покарання вчинення обвинуваченим злочину з необережності необґрунтовані.

Покарання обвинуваченому призначено судом за ч.2 ст.286 КК України, тобто за злочин, який вчинений з необережності.

Що стосується посилань захисника у скарзі на наявність у ОСОБА_9 хронічних захворювань, то це само по собі, при наявності вищевказаних обставин, не є підставами для застосування положень ст.75 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому основне і додаткове покарання за своїм видом та розміром є справедливим і підстав для звільнення ОСОБА_12 від його відбування з випробуванням на підставі ст.75 КК України та не застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407,409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 07 червня 2016 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: