Справа № 192/2406/16-к
Провадження № 1-кп/192/115/16
В И Р О К
Іменем України
"04" серпня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне кримінальне провадження № 0000572, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 серпня 2015 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новопокровка, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який не працює, має середню освіту, одруженого, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є інвалідом, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2015 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу через незамкнені двері проник до гаража, що розташований на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 , де шляхом вільного доступу реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно викрав 22 (двадцять два) листи OSB розміром 1,2х2,1 м, вартістю 86 грн. кожен на загальну суму 1892 грн., які належать ОСОБА_7 та з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на суму 1892 грн..

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 16 серпня 2015 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів шляхом вільного доступу з території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, повторно викрав майно, яке знаходилося біля гаража, а саме: металеву рейку, довжиною 2,5 м, вартістю 236 грн. 07 коп., 5 металевих труб внутрішнім діаметром 40 мм, довжиною по 5 м кожна, вартістю 77 грн. 50 коп. за один метр на загальну суму 1937 грн. 50 коп., алюмінієвий бідон ємкістю 40 л, вартістю 276 грн., які належать ОСОБА_7 та з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2449 грн. 57 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив фактичні обставини скоєних ним кримінальних правопорушень викладені в обвинувальному акті.

Пояснив, що 15 серпня 2015 року йому необхідно було сплачувати плату за житло, яке він наймав у ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку з чим в нього виник умисел на викрадення майна потерпілої, а саме 22 двох листів OSB розміром 1,2х2,1 м, для цього він о 10 год. за допомогою ключів від гаражу зайшов в гараж та здійснив крадіжку даних листів, які потім продав за 1050 грн. 16 серпня 2015 року він також вирішив викрасти майно потерпілої і тому о 14 год. він прийшов до гаражу за адресою : АДРЕСА_2 і здійснив крадіжку металевої рельси, алюмінієвого бідону та металевих труб. Все це майно він здав на металолом за 1500 грн.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, повідомлялась належним чином. Надала суду письмову заяву згідно якої просить справу розглядати у її відсутність (а.с. 30). З`ясувавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проводити судовий розгляд у відсутність потерпілої, яка не з`явилась, суд ухвалив проводити судовий розгляд у відсутність потерпілої.

Суд заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочинів і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочинів, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин злочинів та обмежитись лише дослідженням, протоколу огляду місця події від 30 серпня 2015 року, висновку судової експертизи від 28 квітня 2016 року та відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії ОСОБА_3 по епізоду крадіжки майна 15 серпня 2015 року кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Дії ОСОБА_3 по епізоду крадіжки майна 16 серпня 2015 року кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Окрім визнання вини обвинуваченим його вина у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, також підтверджується такими письмовими доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Протколом огляду місця події від 30 серпня 2015 року, за яким було оглянуто місце злочинів розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 32).

Висновком судово-товарознавчої експертизи № 3364-16 від 28 квітня 2016 року, згідно якого середня ринкова вартість 22 листів OSB розміром 1,2х2,5 м товщиною 10 мм (придбаних в 2012 році) складала 1892 грн., металевої рельси довжиною 2,5 м вагою 60 кг (придбана в 2007 році) складала 236 грн. 07 коп., 5 металевих труб довжиною по 5 м кожна, діаметром 40 мм, товщиною стінки 3 мм (придбані в 2007 році), складала 1937 грн., алюмінієвого бідону емкістю 40 л (придбаного у 2006 році) на момент скоєння злочину, а саме на 15 серпня 2015 року, з урахуванням зносу та дефектів, складала 276 грн. (а.с. 34-37).

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено в судовому засіданні обставини кримінального правопорушення, та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази на підтвердження обставин злочинів, є належними, допустимими та достовірними, і в своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про вину обвинуваченого у вчинені злочинів за пред`явленим обвинуваченням.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, ступеню інвалідності немає, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З урахуванням обставин справи, що пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, сприяв розкриттю злочину, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту на строк в межах санкції даної частини статті, а за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, оскільки призначенням даних видів покарання буде досягнуто мети покарання визначеної ст. 50 КК України. Суд не знаходить підстав для призначення за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України самого суворого виду покарання у виді позбавлення волі, на якому наполягала сторона обвинувачення, враховуючи особу обвинуваченого, обставини злочинів та їх наслідки.

Призначаючи основне покарання за сукупністю злочинів, суд у відповідність до ч. 1 ст. 70 КК України, вважає, що слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд також вважає, що є підстави, враховуючи особу обвинуваченого та тяжкість вчинених злочинів, для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту строком три місяці,

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком два роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 в період іспитового строку такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти про зміну місця проживання та роботи кримінально-виконавчу інспекцію;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілій.

Головуючий: суддя ОСОБА_1