Провадження № 1-кс/756/1457/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2016 року, слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
Прокурор Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001292 від 22 січня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, з посиланням на те, що 26.06.1991, невстановлена досудовим слідством особа у невстановлений досудовим розслідуванням час, підробила підпис ОСОБА_4 в заяві на ім`я голови виконавчого комітету Мінської районної ради народних депутатів, на підставі якої було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії наданих документів, слідчим суддею встановлено наступне.

У провадженні СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001292 від 22 січня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України , Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Однак, з матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують клопотання не убачається та у судовому засіданні не доведено та необґрунтовано правову підставу арешту майна, розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 167, 170, 171, 172, 173, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1