Суддя Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_1 на виконання постанови апеляційного суду Тернопільської області від 04 липня 2016 року про повернення матеріалів за апеляцією прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_2 та апеляційними скаргами представника потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , представника цивільного відповідача ДП «Тернопільський облавтодор» - ОСОБА_8 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 12 квітня 2016 року, до Тернопільського міськрайонного суду для виконання вимог ст.ст. 344, 351-354 КПК України (1960р),-
відповідно про протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 липня 2016 року головуючим суддею у розгляді цього питання визначено ОСОБА_1 .
Вироком Тернопільського міськрайонного суду 12 квітня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 288 КК України, ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України. Частково задоволено цивільний позов потерпілого і прокурора.

Не погодившись з даним вироком, його, у визначений законом строк, оскаржили: прокурор, який брав участь в судовому розгляді в першій інстанції; представник потерпілого і цивільного позивача, засуджений, захисник та представник цивільного відповідача.

Однак, в порушення ч. 2 ст. 350 КПК України (1960р.) в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 (т. 8 а.с. 269-273) стверджується про невідповідність висновків суду даним проведених у справі експертиз, недопустимість доказів і порушення права на захист, без посилання на відповідні аркуші справи, де знаходяться протоколи судових засідань, постанови суду з процесуальних питань, висновки експертиз та інші докази.

Крім цього, п. 5 ч. 1 ст. 350 КПК України (1960р) визначено, що в апеляції зазначається прохання особи, яка подає апеляцію. Таке прохання повинно кореспондуватися з повноваженнями апеляційного суду, визначеними ст.ст. 366, 378 КПК України (1960р.)

Однак, як вбачається з апеляційної скарги представника цивільного відповідача ДП "Тернопільський облавтодор" ОСОБА_8 , в ній заявлено вимогу про скасування вироку в частині цивільного позову і ухвалення апеляційним судом в цій частині нового вироку про відмову в задоволенні позовних вимог, що суперечить положенням ст.ст. 366, 378 КПК України (1960р.).

Згідно вимог ст. 352 КПК України (1960 р.) у разі невиконання особою, яка подала апеляцію, вимог, передбачених статтею 350 цього Кодексу, головуючий своєю постановою залишає апеляцію без руху та повідомляє про необхідність виконання зазначених вимог закону протягом семи діб з моменту одержання повідомлення.

Якщо у визначений строк ці вимоги не будуть виконані, то апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає розгляду.

Таким чином, враховуючи, що вказані апеляції не відповідають вимогам ст. 350 КПК України (1960р.), їх слід залишити без руху та повідомити апелянтів про необхідність виконання вищезазначених вимог.

Керуючись ст.ст. 350, 352 КПК України (1960 р.),
постановила:

апеляції захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та представника цивільного відповідача ДП «Тернопільський облавтодор» ОСОБА_8 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 12 квітня 2016 року - залишити без руху.

Повідомити адвоката ОСОБА_7 та представника цивільного відповідача ДП «Тернопільський облавтодор» ОСОБА_8 про необхідність виконання вимог ст. 350 КПК України (1960 р.) та усунення вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали недоліків протягом семи діб з моменту одержання цього повідомлення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1