УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

та його захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000178, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 вересня 2013 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Успенівка Красноарміського району Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст.125 КК України до 6 місяців виправних робіт з відрахуванням 15 % від заробітку в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1197 грн., моральної шкоди 1000 грн.,

в с т а н о в и л а:

вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за те, що він 26 червня 2012 року о 13.00 год., знаходячись в будівлі Красноармійської міської ради, розташованій за адресою: пл. Шибанкова, 11 в м. Красноармійську Донецької області, зайшов до службового кабінету № 28 виконкому, де знаходилась ОСОБА_9 . В ході розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 щодо відключення квартири останнього, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , від центрального опалення міста, між ними раптово виникли неприязні відносини. В результаті вказаного конфлікту ОСОБА_6 наніс один удар невстановленим предметом з обмеженою травмуючою поверхнею по голові ОСОБА_9 , спричинивши тим самим останній ушиблену рану м`яких тканин волосяної частини голови в проекції середньої третини лівого тім`яного бугра, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткостроковий розлад здоров`я, а потім з місця події втік.

Не погодившись з судовим рішенням, захисник в інтересах обвинуваченого оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, просила вирок суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі відсутності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказала, що у матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б прямо вказували на те, що обвинувачений наніс потерпілій удар по голові яким-небудь предметом, оскільки ОСОБА_6 одразу був затриманий співробітниками виконкому і при його огляді, такого предмету виявлено не було, за виключенням його особистого портфелю з документами. Крім того, зазначила, що очевидців конфлікту, який мав місце між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 немає, а показання самої потерпілої, про начебто її побиття обвинуваченим про механізм заподіяння тілесних ушкоджень - суперечливі.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду скасувати, проводження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, прокурора, яка відстоювала законність і обґрунтованість судового рішення, просила вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Визнаючи винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК Україні, суд в основу поклав показання потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , висновки судово медичних експертиз, протоколи слідчих експериментів від 13 лютого 2013 року та 15 лютого 2013 року, в результаті яких обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_9 показали як вони діяли 26 червня 2012 року, під час події.

ОСОБА_6 під час досудового та судового слідства заперечував те, що він умисно завдав удар по голові потерпілій ОСОБА_9 , вину в скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК Украйни не визнавав.

Щодо обставин події, ОСОБА_6 , як під час досудового, так і судового слідства давав послідовні показання, тобто показував, що 26 червня 2012 року о 13.00 год. він прийшов до службового кабінету ОСОБА_9 та спитав її стосовного грошей в сумі 10 000 грн., які він передав ОСОБА_17 за сприяння в отриманні дозволу на індивідуальне опалення. У відповідь на його запитання ОСОБА_9 почала виштовхувати його з кабінету, сміючись при цьому йому в обличчя, а потім почала гукати «тримайте крадія». Після того, як він від дій ОСОБА_9 упав, при падінні міг зачепити випадково ОСОБА_9 портфелем. Після чого, він злякався того факту, що його можуть звинуватити у крадіжці, швидко покинув будівлю виконкому. Крім того, ОСОБА_6 заперечував наявність у нього будь-якого предмета, тим паче (цеглини, брусків, прямокутної та циліндричної форми).

Однак, такий висновок суду першої інстанції не грунується на обставинах справи та доказах, які були досліджені під час досудового слідства та дослідженні під час нього.

Ці показання ОСОБА_6 давав постійно, послідовно і вони суттєво різняться с показаннями потерпілої.

Так, потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що 26 червня 2012 року о 13 годині, вона знаходилася у своєму службовому кабінеті, коли до неї зайшов ОСОБА_6 з питанням про відключення квартири від центральної мережі опалення. Пояснивши, що міжвідомчою комісією йому відмовлено у відключенні. Вона йому, в свою чергу, повідомила, що він може рішення комісії оскаржити до суду. Після чого, ОСОБА_6 достав з свого портфеля брусок темно-коричневого кольору довжиною 35-40 см., який знаходився у пакеті, та наніс удар їй по голові з лівої сторони. На її крик зібралися працівники виконкому.

Між тим, показання потерпілої про обставини події, як вбачається з матеріалів справи, не послідовні, суперечливі, різняться по своїй суті щодо обставин та механізму спричинення їй тілесних ушкоджень.

Як вбачається з матеріалів справи після інциденту за місцем робити ОСОБА_9 була викликана бригада швидкої медичної допомоги. Під час огляду ОСОБА_9 лікарем, вона скаржилася на сильну біль в області темені зліва, запаморочення, загальну слабкість. Пояснила що отримала травму в кабінеті, після того, як один із відвідувачів зайшов до кабінету, дістав з портфеля цеглину та вдарив її по голові.

Як вбачається із постанов про відмову в порушення кримінальних справ від 03 жовтня 2012 року (за ст. 383 КК України ), та від 14 серпня 2012 року (ст.ст.190, 368 КК України) щодо ОСОБА_9 , та ОСОБА_6 за ст.. 350 КК України, винесеної старшим слідчим Червоноармійської міжрайонній прокуратури видно, що під час допитів потерпіла ОСОБА_9 показала, що ОСОБА_6 витягнув із свого пакета чи портфеля прямокутний предмет, довжиною близько 30 см., та вдарив її цим предметом по голові (а.с. 103-106).

Під час проведення судово-медичної та додаткової судово-медичної експертизи (№ 5/279 від 17 січня 2013 року та №12 від 19 лютого 2013 року) потерпіла ОСОБА_9 показала, що отримала тілесні ушкодження від ОСОБА_6 зі слів останньої 26 червня 2012 року приблизно о 13.40 год. до її службового кабінету в приміщенні Червоноармійського міської ради зайшов незнайомий чоловік ( ОСОБА_6 ), який під час розмови з нею дістав із свого портфеля предмет схожий на дерев`яний брусок, темно коричневого кольору, імовірно прямокутної форми, довжиною 35-40 см., та наніс один удар по голові (а.с. 44-45,138-140).

Під час допиту потерпіла ОСОБА_9 07 грудня 2012 року пояснювала, що ОСОБА_6 дістав із свого портфеля предмет схожий на дерев`яний брусок, темно коричневого - кольору (а.с. 13-14).

Як вбачається із протоколу одночасного допиту від 11 лютого 2013 року потерпіла ОСОБА_9 при описані травмуючого предмета на питання представника потерпілої, вважає що предмет мав циліндричну форму, діаметр предмета вона не пам`ятає (а.с. 103-107).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 15 лютого 2013 року потерпіла ОСОБА_9 показала, що ОСОБА_6 свій портфель тримав у лівій руці, прижимав його до тіла розстебнув правою рукою застіжку на лицевій стороні і достав із нього предмет циліндричної форми, довжиною 35-40 см., поміщений у поліетиленовий прозорий пакет (а.с. 129-132).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , очевидцями події, яка відбувалася у приміщенні кабінетику ОСОБА_9 не були, вони не бачили сам факт нанесення удару по голові потерпілій ОСОБА_9 , а також ніхто із них не бачив у ОСОБА_6 предмету прямокутної форми, а також предмету циліндричної форми довжиною 35-40 см., крім портфеля.

Крім того, свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_15 при затримані ОСОБА_6 не виявили у нього крім портфеля якісь інші предмети, на які під час досудового та судового слідства посилалась потерпіла ОСОБА_9 , як на предмети, якими їй було завдано тілесні ушкодження.

Не були встановленні ці предметі і працівниками міліції, які проводили огляд місця події (а.с. 144-145, т.1).

Відповідно до висновків комісійної судово медичної експертизи, у зв`язку з вищезгаданими обставинами вирішити питання в категоричній формі про можливість або неможливість утворення вказаної рани від удару представленим на експертизу портфелем не є можливим. В той же час, наявність на цьому портфелі виступаючих металевих елементів допускає можливість утворення забитої рани від їх дії.

У зв`язку з відсутністю вищевказаних предметів травмування (цеглини, дерев`яного бруска, фрагмента труби) і неможливістю вивчення їх особливостей, вирішити питання про спричинення рани на голові вказаними предметами не можна.

Колегія суддів приймає до уваги висновки комісійної судово-медичної експертизи, оскільки остання була призначена під час апеляційного розгляду в зв`язку з тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі обставини справи, а саме механізм, локалізацію спричинення тілесних ушкоджень потерпілій та з достовірною повнотою не встановив знаряддя.

За таких обставин, висновки суду викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. У справі відсутні дані, які би прямо вказували на те, що ОСОБА_6 умисно наніс потерпілій ОСОБА_9 удар по голові яким би то не було предметом відповідно до суперечливих показань ОСОБА_18 (цеглиною, прямокутним предметом, предметом циліндричної форми).

За таких обставин, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпаністю можливостей їх отримати.

Керуючись статтями 405, 407, 417, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 вересня 2013 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України скасувати.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпаністю можливостей їх отримати.

Ухвала Апеляційного суду Донецької області набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

_______________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3