Справа № 686/7753/16-к
УХВАЛА
6 квітня 2016 року м. Хмельницький
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу начальника ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області № 542 від 29.03.2016 року та направлення на перевірку № 000954 від 29.03.2016 року, головному державному ревізору-інспектору відділу контрольно-перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у м. Хмельницькому ОСОБА_3 доручено проведення фактичної перевірки за адресою м. Хмельницький, вул. Партизанська 31/2, щодо можливого здійснення гр. ОСОБА_4 торгівельної діяльності без державної реєстрації.
ОСОБА_3 здійснюючи перевірку, 29.03.2016 року зателефонував гр. ОСОБА_4 викликавши його 31.03.2016 року в адмінбудівлю ДПІ м. Хмельницького ГУ ДФС у Хмельницькій області.
31.10.2016 року близько 10 години 30 хв. ОСОБА_4 прибув на виклик до ОСОБА_3 у службовий кабінет № 208 по вул. Героїв Майдану 12 у м. Хмельницькому.
Головний державний ревізор-інспектор відділу контрольно-перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у м. Хмельницькому ОСОБА_3 з під час зустрічі надав ОСОБА_4 для ознайомлення скаргу на нього, про зайняття в порушення вимог закону підприємницькою діяльністю, яка слугувала підставою проведення перевірки, повідомивши при цьому що ОСОБА_4 за порушення вимог закону в зайнятті підприємницькою діяльністю загрожує штраф в розмірі 17 000 грн. ОСОБА_4 вислухавши ОСОБА_3 , запитав у останнього про можливість зменшення штрафних санкцій.
ОСОБА_3 маючи умисел на одержання неправомірної вимоги вказав ОСОБА_4 написати під його - ОСОБА_3 диктовку пояснення, про відсутність будь-яких порушень законодавства, після чого, продовжуючи виконання свого протиправного умислу, вказав вийти із адмінбудівлі на вулицю.
Вийшовши на вулицю до центрального входу у адмінбудівлю ДПІ у м. Хмельницькому, що по вул. Героїв Майдану 12 у м. Хмельницькому, ОСОБА_3 поставив ОСОБА_4 вимогу дати неправомірну вигоду в сумі 2000 гривень, за одержання якої пообіцяв скласти акт за наслідками проведення перевірки, у якому зазначити відсутність будь-яких порушень в діяльності ОСОБА_4 .
Останній вислухавши ОСОБА_5 , захищаючи свої законні права та інтереси, змушений був погодитись із неправомірною вимогою, попросивши зменшити її суму. ОСОБА_3 продовжуючи виконання своїх протиправних дій, зменшив суму неправомірної вигоди до 1000 гривень, вказавши ОСОБА_4 передати її до кінця дня 31.03.2016 року, попередньо зателефонувавши, з чим ОСОБА_4 змушений був погодитись.
Того ж дня, 31.03.2016 року близько 19 години, продовжуючи виконання свого протиправного умислу, ОСОБА_3 прибув на призначену ним попередньо по телефону ОСОБА_4 зустріч по вул. Героїв Майдану у м. Хмельницькому неподалік пам`ятника воїнам-Афганцям.
Під час зазначеної зустрічі ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 копію акту перевірки, запитавши, чи привіз той гроші. ОСОБА_4 , виконуючи попередню вимогу ОСОБА_3 відповів про наявність при собі неправомірної вимоги, після чого передав ОСОБА_3 в руки грошові кошти в сумі 1000 гривень, купюрами номіналом по 200 гривень. Одержавши неправомірну вигоду в сумі 1000 гривень, ОСОБА_3 заховав їх у кишеню куртки, та прослідував до свого автомобіля.
Під час досудового розслідування встановлено, що згідно БД «Автомобіль» УДАІ УМВС України в Хмельницькій області та Національної автоматизованої системи (НАІС МВС) за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено зареєстрований транспортний засіб «NISSAN QASHQAI», номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .
Крім того, під час обшуку 31.03.2016 року в ОСОБА_3 та належному йому автомобілі «NISSAN QASHQAI», н.з. НОМЕР_1 , виявлено та вилучено 3561 грн., банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 та мобільний телефон марки iPhone.
Також, 31.03.2015 року під час обшуку в кабінеті № 208 ДПІ м. Хмельницького ГУ ДФС у Хмельницькій області на робочому столі, який використовує ОСОБА_3 вилучено належні йому ноутбук «Lenovo B575 із зарядним пристроєм, мобільні телефони марок Nokia С2 та Nokia 7072.
01.04.2016 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України.
Посилаючись на те, що санкція частини 3 статті 368 КК України передбачає можливість призначення кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, слідчий звернувся з клопотанням про арешт зазначених вище майна та речей.
Відповідно до положень частини 2 статті 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення осіб і приходить до наступного висновку.
Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Санкція частини 3 статті 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Пунктом 3 частини 2 цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а частиною 5 цієї ж статті визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Враховуючи, що на сьогодні санкція статті по якій підозрюється ОСОБА_3 передбачає покарання пов`язане з конфіскацією майна і з метою забезпечення виконання рішення суду слідчий суддя вважає, що є всі підстави для накладення арешту на майно, що перебуває у володінні підозрюваного.
Керуючись статтями 170-175 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого задоволити.
- транспортний засіб «NISSAN QASHQAI», номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 ;
- гроші в сумі 3561 грн.;
- банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 ;
- мобільний телефон марки «iPhone»;
- ноутбук «Lenovo B575» із зарядним пристроєм;
- мобільний телефон марки «Nokia С2»;
- мобільний телефон марки «Nokia 7072».
Ухвала про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а відповідно до частини 3 статті 395 КПК України у разі коли ухвала винесена без виклику сторін, то даний строк оскарження обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Відповідно до статті 174 КПК України власник та інший володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна. Дане клопотання може бути подано до слідчого судді на стадії досудового розслідування, або до суду на стадії судового розгляду.
Відповідно до статті 175 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором (шляхом подання необхідних документів у відповідні державні установи для накладення арешту на майно і його реєстрації).
Слідчий суддя ОСОБА_1