Справа №390/1339/15-к
Провадження №1-кп/390/13/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.2016 року. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кіровограді кримінальне провадження №0000479 по обвинуваченню
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хвильово-Сорочин, Золотоніського району, Черкаської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.213 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування ОСОБА_9 інкриміновано вчинення порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичною особою, організація незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, за наступних обставин.
ОСОБА_9 , який притягувався до адміністративної відповідальності за ст.164-10 КУпАП, що підтверджується постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2011 року, не являючись суб`єктом підприємницької діяльності, а будучи фізичною особою, не маючи відповідних дозволів на здійснення операцій з брухтом чорних і кольорових металів, на протязі чотирьох років до 08.05.2015 року, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих міркувань, в цілях особистої наживи, за місцем проживання: АДРЕСА_1 , здійснював незаконний прийом металобрухту за ціною 1,80 грн. за кілограм у мешканців с. Овсяниківка, Кіровоградського району та області, який зберігав за вказаною адресою для подальшого збуту. 08.05.2015 року о 14.10 год. при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 , виявлено 2409 кг. і вилучено брухт чорних і кольорових металів загальною вагою 89 кг., який ОСОБА_9 приймав у громадян. 17.06.2015 року о 13.10 год. при проведені огляду на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено брухт чорних металів загальною вагою 2320 кг., який ОСОБА_9 упродовж вищевказаного періоду приймав у громадян. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 14.05.2015 року, ОСОБА_9 будучи фізичною особою, дозвіл на здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів не отримував і не є суб`єктом підприємницької діяльності.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину не визнав і суду пояснив, що 08.05.2015 року за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , прийшли працівники міліції, які потрапили на територію домоволодіння через паркан. Вийшовши на подвір`я він побачив працівників міліції та людей у цивільному, які пояснили, що у них є інформація про придбання ним у мешканців села, зокрема ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , металобрухту без відповідних дозвільних документів, а тому згідно ухвали суду вони проведуть обшук. Також йому повідомили, що мішок із металевими частинами, який стояв на подвір`ї біля воріт є предметом контрольної закупки, а приніс його ОСОБА_12 щоб здати йому метал за грошову винагороду. Даний мішок він бачив у перший раз і йому не відомо, яким чином він потрапив на подвір`я. Потім, працівниками міліції з участю двох понятих проведено обшук на території домоволодіння, виявлено та вилучено метал. У подальшому через деякий час у його домоволодінні з участю понятих було проведено огляд, а вилучений метал завантажено до вантажного автомобіля та відвезено на ваги для контрольного зважування, а потім у райвідділ. Вилучені металеві вироби він використовував для власних потреб і придбав на підприємстві, що підтверджено відповідними документами. Ваги, які знайдено на території домоволодіння, він використовував для зважування молочної продукції, яку вони з дружиною продають. Придбанням у населення села металобрухту він не займався.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що ОСОБА_9 знайомий йому, як мешканець с. Овсяниківка, Кіровоградського району та області. Весною 2015 року близько 15.00 год. він перебував у с. Овсяниківка, Кіровоградського району та області, де йому працівники міліції у присутності понятих вручили мішок із металобрухтом вагою близько 17 кг., який він пішов і здав ОСОБА_9 , а також отримав гроші у сумі 32 грн. Коли саме складено відповідні документи на яких він розписався точно не пам`ятає. У 2015 році він також декілька разів самостійно приходив і здавав металобрухт ОСОБА_9 , проте коли та який саме не пам`ятає. Крім цього, він бачив декілька разів, як ОСОБА_9 вивозив металобрухт власним автомобілем.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що ОСОБА_9 знайомий йому, як мешканець с. Овсяниківка, Кіровоградського району та області. На початку 2014 року ОСОБА_9 два рази приїздив до нього додому на своєму автомобілі, де приймав у нього металобрухт, який зважував вагами, що возив із собою. Від кого дізнався про прийом ОСОБА_9 металобрухту, а також який металобрухт, скільки та по якій ціні здавав не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що ОСОБА_9 знайомий їй, як мешканець с. Овсяниківка, Кіровоградського району та області. Весною 2015 року вона проводила прибирання в своєму домоволодінні та назбирала металобрухт, після чого зателефонувала ОСОБА_9 , який на автомобілі приїхав до неї додому, де прийняв у неї близько 100 кг. металобрухту за ціною 2 грн. за кілограм. Мешканці с. Овсяниківка знають, що ОСОБА_9 займався прийомом металобрухту, а тому вона йому зателефонувала.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що ОСОБА_9 йому раніше був не відомий, проте влітку 2015 року він перебував у Кіровоградському РВ УМВС України в Кіровоградській області через необхідність виготовлення паспорту, де йому та ще одному чоловіку працівник міліції запропонував бути понятими та вони погодились. Працівники міліції взяли металобрухт і вони разом із іншим понятим поїхали до села, де на них чекав раніше невідомий йому чоловік. Працівники міліції розклали на землі металеві деталі, які помітили білими позначками та зробили їх фотознімки, а потім зібрали все у мішок, який вручили невідомому чоловіку, який поїхав у село, проте куди саме він не бачив. Через деякий час чоловік повернувся без металобрухту та повідомив, що здав його за гроші, які він бачив, однак суму не пам`ятає. Після чого вони поїхали до домоволодіння ОСОБА_9 , де невідомий чоловік, який здав метал, вказав, що ОСОБА_9 прийняв у нього металобрухт за гроші. Потім працівники міліції провели огляд і вилучили з подвір`я та гаражу чорний та кольоровий метал, загальну вагу якого він не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він є сільським головою, де проживає ОСОБА_9 , який йому відомий як мешканець села. У травні 2015 року до нього зателефонував ОСОБА_9 , який повідомив, що на території його домоволодіння проводиться обшук працівниками міліції. Він приїхав і поспілкувавшись із дільничним інспектором міліції ОСОБА_16 з`ясував, що проводиться обшук на підставі ухвали суду. Він бачив, як працівники міліції грузили металеві вироби на вантажний автомобіль. З приводу того, що ОСОБА_9 здійснював прийом чорного чи кольорового металу у мешканців села йому нічого не відомо та скарг від мешканців із даного приводу не надходило.
Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що ОСОБА_9 знайомий їй, як мешканець с. Овсяниківка, Кіровоградського району та області. Весною 2015 року вона проходили повз будинок ОСОБА_9 , де побачила, як працівники міліції навантажували на кузов автомобіля металобрухт із його подвір`я, де вона помітила металеві кутники, які подібні до тих, що напередодні були викрадені з належного їй будинку. Вона бачила, що протягом 2014 - 2015 років ОСОБА_9 за місцем свого мешкання приймав метал у мешканців села, проте у кого саме не пам`ятає, спочатку він приймав метал вдома, а згодом почав виїжджати за телефонним дзвінком на власному автомобілі з причепом і скуповував металобрухт. Вона особисто приблизно три рази бачила, як ОСОБА_9 їздив по селу на автомобілі з причепом у якому був металобрухт.
Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що ОСОБА_9 знайомий йому, як мешканець с. Овсяниківка, Кіровоградського району та області. Коли у свідка невідомі особи розібрали погріб, то він ходив по селу дізнавався хто приймає метал у селі. Від місцевих мешканців, однак від кого саме не пам`ятає, йому стало відомо, що в с. Овсяниківка метал приймає ОСОБА_9 . Особисто йому метал він не здавав, однак чув про даний факт від ОСОБА_13 . Проїжджаючи по селу весною 2014 року він бачив, як ОСОБА_9 їздив на автомобілі «Renault Sandero» з причепом у якому знаходився метал, а також у березні 2015 року бачив ОСОБА_9 тільки вже на ВАЗ-2110 з причепом у якому знаходився метал, походження якого йому не відоме.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що він перебуває на посаді директора ПП "Помічник-91", що здійснює прийом і збут металевих виробів. ОСОБА_9 йому відомий, оскільки у 2008-2009 роках він приїздив на підприємство купувати металеві вироби, а в 2015 році ОСОБА_9 звернувся з проханням надати йому накладні на покупку металевих виробів. Накладні, які є в матеріалах справи на металеві кутники, швелера, квадрати та полоси, а також решітки металевих ліжок, арматуру та металеві труби не відповідають дійсності, оскільки він надав їх ОСОБА_9 на прохання останнього, проте при опитуванні своїх підлеглих йому стало відомо, що ОСОБА_9 купував у них на підприємстві лише дитячу машинку. З приводу того, що ОСОБА_9 здійснював прийом чорного та кольорового металу йому нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що він проживає у с. Овсяниківка, Кіровоградського району та області, а ОСОБА_9 йому відомий, як мешканець села. У кінці травня на початку червня 2015 року він перебуваючи на території села побачив працівників міліції, які відрекомендувались, як дільничний інспектор і слідча, та запропонували йому бути присутнім при врученні повістки ОСОБА_9 . Від мешканців села він чув, що ОСОБА_9 приймав металобрухт, проте від кого саме не пам`ятає, особисто не здавав металобрухт.
Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що він працює водієм вантажного автомобіля на СТОВ «Лан» та проживає у с. Овсяниківка, Кіровоградського району та області, де також проживає ОСОБА_9 . Весною 2015 року керівництво відправило його до будинку ОСОБА_9 щоб перевезти метал. Він приїхав до домоволодіння ОСОБА_9 , а працівники міліції завантажили автомобіль, після чого він поїхав із працівниками міліції та ОСОБА_9 на вагову, де була встановлена вага вантажу, проте він не пам`ятає, яка саме була вага металу. Після цього, він відвіз метал на територію Кіровоградського РВ УМВС України, де згрузив. З приводу того, що ОСОБА_9 здійснював прийом чорного чи кольорового металу йому нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що весною 2015 року займав посаду дільничного інспектора міліції Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області та обслуговував с. Овсяниківка, Кіровоградського району та області. До нього надійшла інформація від мешканців і сільської ради, що ОСОБА_9 здійснює прийом брухту чорних і кольорових металів за місцем проживання без відповідного дозволу, що він зазначив у рапорті. Мешканець села ОСОБА_12 повідомив, що здавав ОСОБА_9 металобрухт, але останній обманув його щодо ваги металу, а тому він хоче допомогти. Для перевірки інформації щодо ОСОБА_9 він разом із слідчим і двома понятими взявши з собою метал поїхали до с. Овсяниківка, де їх чекав ОСОБА_12 , якому було вручено помічені та сфотографовані металеві вироби. ОСОБА_12 пішов до будинку ОСОБА_9 здавати вручений металобрухт, а вони з понятими під`їхали до пагорбу, де було видно, як ОСОБА_12 заходив із мішком до подвір`я ОСОБА_9 . Здавши метал ОСОБА_12 повернувся та надав слідчому гроші отримані від ОСОБА_9 , проте скільки не пам`ятає. Після оформлення паперів вони відправились до будинку ОСОБА_9 , де на підставі ухвали суду проведено обшук домоволодіння та вилучено ваги, кольоровий та чорний метал. Крім цього, через деякий час у домоволодінні ОСОБА_9 було проведено огляд і вилучено кольоровий та чорний метал, який зважено в присутності ОСОБА_9 і доправлено до Кіровоградського РВ УМВС України.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що перебуває на посаді старшого слідчого Кіровоградського ВП Кіровоградського ВП ГУ НП України в Кіровоградській області. У травні 2015 року за вказівкою керівництва прибув у с. Овсяниківка, де мав провести контрольну закупку брухту чорних металів. Коли він прибув на місце, то його вже чекали дільничний інспектор міліції та двоє понятих, а також ОСОБА_12 . У присутності понятих ОСОБА_12 було надано мішок із металевими виробами поміченими крейдою для збуту ОСОБА_9 , що він зафіксував актом вручення металобрухту від 08.05.2015 року. Після цього, ОСОБА_12 поніс металобрухт до подвір`я ОСОБА_9 , а вони залишились чекати його неподалік. Через деякий час ОСОБА_12 повернувся та повідомив, що наданий йому металобрухт здав ОСОБА_9 і отримав грошові кошти, які він вилучив протоколом огляду місця події. Попередньо матеріали по даному кримінальному провадженню було зібрано дільничним. Він готував клопотанням до суду про надання дозволу на проведення обшуку домоволодіння ОСОБА_9 , а досудове слідство проводила слідча ОСОБА_23 .
Проаналізувавши показання свідків у сукупності суд вважає, що вони не доводять наявність у діях ОСОБА_9 складу інкримінованого злочину, а тому суд оцінює їх критично. Зокрема, свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не змогли пояснити суду звідки їм відомо, що ОСОБА_9 приймає металобрухт, а також коли, який саме металобрухт, по якій ціні та скільки разів вони здавали. Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 пояснили, що перша бачила протягом 2014 - 2015 років, як ОСОБА_9 за місцем свого мешкання приймав метал у мешканців села, а другі чули про це по селі, проте свідки нічого не здавали та не змогли зазначити осіб у кого ОСОБА_9 приймав металобрухт і по якій ціні. Пояснення дільничного інспектора міліції ОСОБА_16 щодо надходження від жителів села скарг на ОСОБА_9 спростовуються поясненнями сільського голови ОСОБА_15 , який зазначив, що скарг від мешканців села на ОСОБА_9 щодо здійснення прийому чорного чи кольорового металу не надходило. Щодо показань свідка ОСОБА_13 , яка зазначила, що весною 2015 року ОСОБА_9 придбав у неї близько 100 кг. металобрухту за ціною 2 грн. за кілограм, то вказані показання самі по собі не можуть бути беззаперечним і достатнім доказом здійснення ОСОБА_9 прийому брухту кольорових і чорних металів, а також організації незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 суду пояснили, що ОСОБА_9 знайомий їм, як мешканець с. Овсяниківка, Кіровоградського району та області, проте їм не відомо чи здійснював ОСОБА_9 прийом чорного чи кольорового металу за місцем свого мешкання, проходячи повз його будинок не бачили нічого пов`язаного з прийманням металобрухту.
У ході досудового розслідування на підтвердження наявності в діях ОСОБА_9 ознак інкримінованого злочину зібрано наступні письмові докази, що досліджено в ході судового розгляду, а саме:

- рапорт від 09.04.2015 року, згідно якого в.о. ДІМ Кіровоградського РВ УМВС України в області ОСОБА_16 повідомив про здійснення ОСОБА_9 незаконного прийому брухту чорних і кольорових металів за місцем свого мешкання (т.1, а.п.32);

- витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 14.05.2015 року, згідно якого ОСОБА_9 не зареєстрований, як фізична особа підприємець (т.1, а.п.42);

- протокол обшуку від 08.05.2015 року, згідно якого проведено обшук у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено двоє електронних вісів, а також брухт чорних металів вагою 49,55 кг., мідний дріт вагою 3,6 кг., алюмінієвий бідон вагою 5,45 кг., алюміній вагою 30,6 кг. (т.1, а.п.50-54);

- протокол огляду місця події від 08.05.2015 року, згідно якого оглянуто ділянку вулиці навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де у ОСОБА_12 виявлено та вилучено гроші в сумі 32 грн. (т.1, а.п.61);

- акт вручення металобрухту від 08.05.2015 року, яким ОСОБА_12 вручено білий поліетиленовий мішок в якому знаходився брухт чорних металів вагою 17 кг. призначений для збуту ОСОБА_9 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.п.62-64);

- протокол огляду місця події від 17.06.2015 року, згідно якого проведено огляд території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено металеві прути, кріплення від ліжок, металеві кутники, квадрати, металеві труби, полоси та швелера (т.1, а.п.85-89);

- акт зважування від 17.06.2015 року, згідно якого проведено зважування виявленого та вилучено в ході огляду місця події від 17.06.2015 року брухту чорних і кольорових металів і вага складає 2320 кг. (т.1, а.п.91-94);

- постанова Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2011 року, якою ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164-10 КУпАП (т.1, а.п.156).
Відповідно до вимог ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

В якості доказу вини ОСОБА_9 суду надано акт вручення металобрухту від 08.05.2015 року та протокол огляду місця події від 08.05.2015 року, згідно яких ОСОБА_12 вручено мішок із брухтом чорних металів для збуту ОСОБА_9 , а потім проведено огляд ОСОБА_12 в якого виявлено та вилучено гроші кошти, які отримано за збутий метал. Вказані слідчі дії за формою проведено у порядку передбаченому для негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину, що здійснена у формі контрольованої чи оперативної закупівлі, проте такі дії проведено при розслідуванні злочину невеликої тяжкості та без відповідного процесуального рішення прокурора, що суперечить вимогам ст.ст.246, 271 КПК України, а тому суд вважає, що вказані докази є недопустимими.

Обвинуваченим заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом протоколу обшуку від 08.05.2015 року, оскільки останній проведено іншою особою ніж вказано в ухвалі слідчого судді, протокол не містить вказівку про технічну фіксацію слідчої дії, на фототаблиці містяться лише підписи слідчого та відсутні підписи понятих, слідчим не порушувалось питання щодо арешту вилученого майна. Зваживши доводи клопотання суд вважає, що воно є необґрунтованим і не підлягає задоволенню. Зокрема, розслідування даного кримінального провадження здійснювалось декількома слідчими, що підтверджується відповідною постановою (т.1, а.п.46). Вказівка про відсутність у протоколі запису щодо технічної фіксації та підписів понятих на фототаблиці не вплинули на правильність відображення проведеної слідчої дії, оскільки обвинувачений не заперечував факт проведення обшуку, вилучення металу та його кількість, а тому вказані недоліки на думку суду не можуть бути підставою для визнання протоколу недопустимим доказом. Щодо не порушення слідчим питання про арешт вилученого майна, то вилучене майно постановою слідчого від 08.05.2015 року визнано речовими доказами, оскільки вилучені речі є предметом інкримінованого злочину, після чого передано на зберігання, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Обвинуваченим заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом протоколу огляду від 17.06.2015 року, оскільки протокол не містить вказівку про технічну фіксацію слідчої дії, на фототаблиці містяться лише підписи слідчого та відсутні підписи понятих, слідчим не порушувалось питання щодо арешту вилученого майна. Зваживши доводи клопотання суд вважає, що воно є необґрунтованим і не підлягає задоволенню. Зокрема, вказівка про відсутність у протоколі запису щодо технічної фіксації та підписів понятих на фототаблиці не вплинули на правильність відображення проведеної слідчої дії, оскільки обвинувачений не заперечував факт проведення огляду, вилучення металу та його кількість, а тому вказані недоліки на думку суду не можуть бути підставою для визнання протоколу недопустимим доказом. Щодо не порушення слідчим питання про арешт вилученого майна, то вилучене майно постановою слідчого від 17.06.2015 року визнано речовими доказами, оскільки вилучені речі є предметом інкримінованого злочину, після чого передано на зберігання, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Разом із тим, вказані вище докази, а саме протокол обшуку від 08.05.2015 року та протокол огляду від 17.06.2015 року, лише підтверджують факт наявності у домоволодінні ОСОБА_9 металевих виробів, однак не доводять здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичною особою, організацію незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, оскільки досудовим розслідуванням не встановлено при яких обставинах отримано вказані металеві вироби та чи є вони металобрухтом.
Обвинуваченим заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом постанови Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2011 року, якою ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164-10 КУпАП. Зваживши доводи клопотання суд вважає, що воно є обґрунтованим і підлягає задоволенню, оскільки ст.88 ч.1 КПК України передбачено, що докази, які стосуються судимостей обвинуваченого або вчинення ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження є недопустимими на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а прокурором у ході судового розгляду та в обвинувальному акті не наведено підстав, які дозволяють визнати вказаний доказ допустимим, а тому суд вважає, що вказаний докази є недопустимим.

Щодо решти письмових доказів, то вони не доводять наявність у діях ОСОБА_9 ознак інкримінованого складу злочину, а лише містять окремі факти, що не узгоджуються з іншими доказами.

Таким чином, органами досудового розслідування дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ст.213 ч.1 КК України, як здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичною особою, організація незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, проте надані стороною обвинувачення докази, які проаналізовано вище свідчать, що вказане обвинувачення не знайшло підтвердження у ході судового розгляду, оскільки не доведено належними, достатніми та допустимими доказами.
Крім цього, аналізуючи диспозицію ст.213 ч.1 КК України інкримінованої ОСОБА_9 необхідно відзначити наступне.
Безпосереднім об`єктом злочину передбаченого ст.213 ч.1 КК України є порядок здійснення операцій з металобрухтом як різновид господарської діяльності. Згідно ст.1 Закону України «Про металобрухт» операціями з металобрухтом є заготівля, переробка, металургійна переробка брухту чорних і кольорових металів. Збирання металобрухту діяльність фізичних або юридичних осіб, пов`язана з переміщенням металобрухту від місця його утворення або знаходження до території розташування спеціалізованих або спеціалізованих металургійних переробних підприємств та їх приймальних пунктів. Заготівля металобрухту діяльність, пов`язана із збиранням, купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту юридичними або фізичними особами суб`єктами господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом. Переробка металобрухту діяльність, пов`язана із доведенням металобрухту шляхом сортування або, в разі потреби, пресування, пакетування, дрібнення, різання до стану, який відповідає встановленим стандартам, нормам і правилам. Як встановлено судом будь-яких із зазначених видів операцій з металобрухтом обвинувачений не вчиняв, а лише придбав металеві вироби для власного використання.

Предметом злочину передбаченого ст.213 ч.1 КК України є металобрухт (брухт кольорових і чорних металів). Згідно ст.1 Закону України «Про металобрухт» металобрухтом є непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів. Судом встановлено, що частина виявленого в обвинуваченого металу, зокрема металеві кутники, квадрати, металеві труби, полоси та швелера можуть бути використаними за призначенням, а тому враховуючи наведене визначення ці предмети металобрухтом не вважаються. Щодо решти вилученого в обвинуваченого металу, то його непридатність для прямого використання слідством не з`ясовано, оскільки не встановлено обставин за яких метал було придбано обвинуваченим і яким чином його розцінювали попередні власники.

Крім цього, злочин передбачений ст.213 КК України є одним із різновидів злочинів у сфері господарської діяльності. Згідно ст.3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. В обвинуваченні вказано, що ОСОБА_9 переслідував корисливі цілі, а тому суд робить висновок, що обвинувачення вбачає в діях обвинуваченого здійснення саме підприємницької діяльності. Згідно ст.42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Враховуючи наведені визначення суд не знаходить будь-якого підтвердження, що в діях обвинуваченого наявні ознаки здійснення ним підприємницької діяльності, оскільки відсутні будь-які дані про отримання обвинуваченими прибутку, а також відсутні докази систематичності такої діяльності.

Організація незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту це вчинення дій, спрямованих на створення підпільного приймального пункту, на створення умов, необхідних для його нормального функціонування (підшукування відповідних приміщень, придбання необхідного обладнання, пошук і прийняття на роботу персоналу, забезпечення коштами, розробка і проведення конспіративних заходів тощо). Проте, досудовим розслідуванням не встановлено, а в обвинувальному акті не відображено, які саме дії обвинуваченого полягають в організації незаконного пункту прийому металобрухту, яким чином здійснювався його схов, а також, як і кому відбувався збут металобрухту.

Окремо необхідно відзначити, що пред`явлене обвинувачення є неконкретним, оскільки не містить повного та чіткого опису об`єктивної сторони інкримінованого злочину.

Статтею 17 КПК України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.ст.337, 368, 373 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта; суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Таким чином, зваживши у сукупності викладені вище докази, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази не доводять поза розумним сумнівом наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_9 складу злочину, передбаченого ст.213 ч.1 КК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно ст.100 КПК України.

Судові витрати та цивільний позов - відсутні.

Запобіжний захід не обирається.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_9 невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.213 ч.1 КК України, та виправдати за недоведеністю наявності в діях обвинуваченого складу злочину.

Речові докази, а саме металеві вироби, а також електроні ваги, що зберігаються у Кіровоградському ВП Кіровоградського ВП ГУ НП України у Кіровоградській області повернути ОСОБА_9 .

Копію вироку вручити прокурору та виправданому, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1