Єдиний унікальний номер 225/4299/14-к Номер провадження 11-кп/775/765/2016

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянув у місті Бахмуті Донецької області у відкритому судовому засіданні у приміщені апеляційного суду Донецької області апеляційні скаргу в.о. прокурора Донецької області ОСОБА_7 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 09 грудня 2014 року, у кримінальному провадженні внесеному у ЄРДР за № 0001526 від 17 вересня 2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ Донецької області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 ,

яким визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки та відповідно до ст. 76 КК України покладено обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції. Вирішено питання про судові витрати те речові докази, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_8 приблизно в 20 числах квітня 2014 року ОСОБА_8 на своїй присадибній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 виявив дикорастущі рослини коноплі, які і продовжували рости на його присадибній ділянці для власного споживаня.

01.09.2014 року приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_8 , діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст.7,12,17,25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60-95-ВР (в редакції Закону № 530-V від 22.12.2006 року), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними » від 15.02.1995 року, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 481 від 20.08.2008 року та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010 року, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби, в силу чого, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, а так само про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, зрізав частини рослин конопель, і залишив висушуватись на подвір`ї свого будинку, тим самим придбав наркотичний засіб з метою подальшого особистого вживання.

17.09.2014 року в період з 11 год. 40 хв. до 12 год. 20 хв. працівниками Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області в ході огляду за адресою АДРЕСА_1 в приміщенні зальної кімнати, кухні, які розташовані в будинку, а також за самим будинком під навісом були виявлені частини рослин загальною масою 17003 грами, які є особливо-небезпечним наркотичним засобом канабісом, які ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав без мети збуту, і згідно таблиці № 1 незначних, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу затверджених Наказом Міністерства охорони Здоров`я № 188 від 01.08.2000 року у особливо великих розмірах.

В апеляційній скарзі в.о. прокурора ОСОБА_7 не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності вини обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним у зв`язку неправильним звільненням обвинуваченого від відбування покарання. Просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 309 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На обґрунтування вимог вказує, що при призначенні покарання суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, дані що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшують та обтяжують покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора який просив апеляційну скаргу задовольнити, обвинуваченого який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вказані фактичні обставини вчинення злочину встановлені судом першої інстанції, ніким не оспорюються і відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Призначивши покарання за злочин, передбачений ст.309 ч.3 КК України, суд прийняв рішення про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України, мотивуючи це тим, що обвинувачений вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, одружений, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, хронічними захворюваннями не страждає, на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра не перебуває, після вчинення кримінального правопорушення будь - яких протиправних проступків не вчиняв, він не переховувався від слідства та суду, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, що значною мірою сприяло встановленню істини у справі, одружений, отже має тісні соціальні зв`язки, і дають підстави для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про застосування ст. 75 КК України суд першої інстанції має належним чином досліджувати й оцінювати всі обставини, які мають значення для справи та застосовувати вказані вимоги закону лише в тому разі, коли для його є умови й підстави, про що у судовому рішенні мають бути викладені докладні мотиви.

Натомість колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України прийнято без урахування даних про особу обвинуваченого та тяжкості скоєного злочину.

За таких обставин вирок суду в цій частині не може бути визнаний законним та обґрунтованим у зв`язку з неправильністю звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 будучи особою схильною до вживання наркотичних засобів, вчинив умисний тяжкий злочин у сфері їх обігу, та зберігав їх у кількості, яка значно перевищує установлений законом особливо великий розмір.

Призначаючи обвинуваченому покарання та приймаючи рішення про звільнення винного від його відбування, суд не дав належної оцінки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також способу вчинення злочину, що свідчить про схильність винного до протиправної поведінки та до вчинення протиправних діянь.

Оскільки суд першої інстанції в порушення вимог кримінального закону необґрунтовано звільнив ОСОБА_6 від відбування покарання, вирок суду першої інстанції у частині звільнення від відбування покарання підлягає скасуванню і в цій частині апеляційний суд вважає за необхідне винести новий вирок.

Апеляційний суд при призначенні ОСОБА_6 покарання приймає до уваги конкретні обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких злочинів та його суспільну небезпеку, незаконно зберігав наркотичний засіб у кількості, яка значно перевищує установлений законом граничний розмір, якій вважається особливо великим, а також дані, які характеризують особу обвинуваченого, який в силу с. 89 КК України раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, одружений.

Наведені обставини та дані про особу обвинуваченого свідчать про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання і безпідставність звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

На думку колегії суддів ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у межах санкції ч.3 ст.309 КК покарання у вигляді позбавлення волі яке є достатнім і необхідним для виправлення винного і попередження нових злочинів.

Будь-яких даних, що істотно знижують суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_6 або пом`якшують покарання, при новому розгляді в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Тому відповідно до вимог ст.420 КПК вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 в частині звільнення його від відбування підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нового вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419, 420 КПК України, -

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 09 грудня 2014 року відносно ОСОБА_6 в частині звільнення від відбування покарання з випробуванням скасувати.

Ухвалити у цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: