Справа № 405/8667/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за кримінальним провадженням №0011530 від 29.11.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, гр. України, не одруженого, з незакінченою вищою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення в тому, що 28.11.2015 року о 15:00 год. ОСОБА_5 перебував в приміщенні магазину Карі, розташованого за адресою м. Кіровоград, вул. Преображенська 7а, де зустрів свою знайому ОСОБА_6 . Проходячи повз торгівельні ряди з жіночим взуттям, ОСОБА_5 побачив жіночі зимові черевики марки T.Taccardi, 38 розміру. В цей час у ОСОБА_5 виник намір спрямований на таємне викрадення вказаного майна. Дііючи умисно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи ОСОБА_5 запропонував своїй знайомій ОСОБА_6 потримати належний їй рюкзак, який вона мала при собі, на що остання погодилась та передала ОСОБА_5 свій рюкзак, а сама продовжила обирати взуття. Після цього ОСОБА_5 взяв з торгівельного прилавку пару жіночих зимових черевиків марки T.Taccardi, 38 розміру, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2236 від 15.12.2015 року складає 799 гривень, та розуміючи те, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені, правий черевик поклав собі під куртку в яку він був одягнений, а лівий черевик сховав до внутрішнього відділення жіночого рюкзаку, який належить його знайомій ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_5 нічого не повідомляючи ОСОБА_7 про те, що сталось, віддав їй рюкзак, а сам вийшов з приміщення магазину Карі, при цьому викравши правий черевик жіночого зимового взуття T.Taccardi, 38 розміру.

Однак ОСОБА_5 не виконав усіх дій які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як його знайома ОСОБА_7 проходячи повз антикрадіжні рамки, що розташовані в приміщенні магазину Карі була зупинена працівниками магазину, де в подальшому у неї в рюкзаку було виявлено та вилучено лівий черевик жіночого зимового взуття марки T.Taccardi, 38 розміру.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

22 грудня 2015 року між підозрюаваним ОСОБА_5 та представником потерпілого ТОВ Карі Україна ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_5 та представник потерпілого ТОВ Карі Україна ОСОБА_4 дійшли згоди: щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та узгодили міру покарання для підозрюваного ОСОБА_5 у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Прокурор не заперечив проти затвердження угоди про примирення, представник потерпілого та обвинувачений просили затвердити угоду.

Розглянувши питання щодо затвердження угоди про примирення між підозрюваним та потерпілим, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та Закону, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України. Крім цього, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та предсавник потерпілого розуміють наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди про примирення є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст.53 КК України, підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий. Покарання, яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч.1 ст.185 КК України, покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідає вимогам чинного законодавства та особі винного.

За таких підстав суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між підозрюваним та представником потерпілого та призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст.ст.468, 469, 471, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 22 грудня 2015 року про примирення між підозрюваним ОСОБА_5 та представником потерпілого ТОВ Карі Україна ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_5 судом не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на користь держави у сумі 307,50 грн., пов`язані із залученням експерта.

Речові докази, що передані на зберігання представнику потерпілого залишити потерпілому як йому належні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1