Провадження №1-кс/200/6960/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Справа №200/12203/16-к
18 липня 2016р. Слідчий суддя Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участі прокурора - ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_4
розглянувши у приміщенні суду в м.Дніпропетровську клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням в інтересах ОСОБА_5 , у якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 15.04.2016р. Необхідність скасування арешту в заяві, що розглядається, як і в даному судовому засіданні, обґрунтовує тим, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходить кримінальне провадження №0000100 від 14.05.2015р., в межах якого і було накладено арешт на автомобіль "Mercedes-Benz" S-320 CDI, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2987см3, чорного кольору, легковий седан-В, н/з НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , і яка в подальшому уповноважила свого довірителя ОСОБА_5 розпорядитись та продати цей автомобіль. Вважає, що арешт підлягає скасуванню, оскільки зазначений автомобіль є оригінальним, що підтверджується висновком експерта Київського міського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за №11/123/1415 від 29.01.2016р., згідно якого підтверджено незмінність номеру кузова № НОМЕР_3 , номеру двигуна НОМЕР_4 , та номерного знаку НОМЕР_5 , як і свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_6 , яке також відповідає бланкам, що знаходяться в обігу, а також висновком №0210/3 від 10.02.2016р., згідно якого ідентифікаційний № НОМЕР_3 не змінювався, номерна площадка кузова транспортного засобу не замінювалася, деталь кузова, в межах якої розташована номерна площадка, не відокремлювалась.

Крім того, відповідно до дослідження №0210/1G від 10.02.2016р. підтверджено також відповідність бланку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 на вищевказаний автомобіль, як виготовленого на Поліграфкомбінаті "Україна" з дотриманням усіх вимог.

До того ж слідчим проведено самостійне експертне дослідження у м.Дніпропетровську, що також підтвердили оригінальність указаного транспортного засобу.

Зазначене, на думку заявника, свідчить про те, що належний його довірителю автомобіль не належить ні до предмету, засобу чи знаряддя вчиненого злочину, доказу злочину, чи до майна, набутого злочинним шляхом, як доходу від вчиненого злочину в розумінні ст.170 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного просив скасувати арешт зазначеного вище транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , зобов`язавши орган досудового розслідування негайно повернути зазначені речі їх володільцю - ОСОБА_5 .

В судовому засіданні слідчий та прокурор просили відмовити в задоволенні клопотання, останній звертав увагу суду на те, що на даний час відсутні підстави не лише для задоволення клопотання, а й і для його розгляду взагалі, оскільки це питання фактично уже було предметом судового розгляду, а у ОСОБА_5 відсутнє право на подання такого клопотання, оскільки він передовірив право керування чи розпорядження спірним автомобілем іншій особі.

Заслухавши вказаних осіб та дослідивши матеріали клопотання і матеріали кримінального провадження доходжу наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000171 від 09.03.2016р. за ознаками ч.1 ст.358 КК України, за фактом незаконної перереєстрації автомобіля з використанням підроблених офіційних документів, під час розслідування якого за відповідним клопотанням слідчого ухвалою слідчого судді Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 15.04.2016р. було накладено арешт на автомобіль "Mercedes-Benz" S-320 CDI, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , котра відповідною довіреністю уповноважила довірителя заявника - ОСОБА_5 , керувати та розпоряджатися вказаним автомобілем, у нього ж він і перебував у володінні та в подальшому, на виконання ухвали про арешт був вилучений.

Про накладення арешту на автомобіль володільцю стало відомо при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження №0000100, відкритого 14.05.2015р. за ознаками ст.2585 КК України за фактом фінансування тероризму шляхом протиправної схеми реалізації транспортних засобів внаслідок зміни номерів кузовів (шасі), під час розслідування якого на підставі ухвал слідчого судді, біля будинку №24 по вул.Березинській в м.Дніпропетровську було вилучено автомобіль "Mercedes-Benz" S-320 CDI, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2987 см3, чорного кольору, легковий седан-В, н/з, однак з номерним знаком НОМЕР_8 , зі свідоцтвом НОМЕР_9 про реєстрацію автомобілю на ім`я ОСОБА_7 . Згідно висновку експерта №70/09-132 від 10.07.2015р. ідентифікація останнього підлягала маскуванню шляхом наклеювання за допомогою двохсторонньої плівки до кузову металевої пластини з номером кузова (шасі) НОМЕР_1 , яка виготовлена кустарним способом, а його первинний ідентифікаційний номер був - НОМЕР_10 . Відповідні відомості про це було внесено до ЄРДР за ознаками ст.290 КК України та на зазначений автомобіль було також накладено арешт.

Також встановлено, що кримінальне провадження за фактом фінансування тероризму 02 жовтня 2015р. було закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, а обставини реєстрації автомобіля, що є предметом розгляду даної скарги, розслідуються, як зазначалось вище, у окремому кримінальному провадженні №0000171 від 09.03.2016р. за ознаками ч.1 ст.358 КК України, у якому і накладено було арешт 15.04.2016р.

Відповідно до ухвали слідчого судді Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 15.04.2016р. арешт накладено з метою недопущення зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема відмічено, що існує ризик перереєстрації автомобіля на іншу особу і цей автомобіль відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України.

За правилами ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Накладення арешту на певне майно може бути здійснено лише за наявності передбачених у КПК України нормативних підстав, а саме за ст.170 КПК України (в редакції статті від 18.02.2016р.) за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно: є речовим доказом злочину; підлягає спеціальній конфіскації; підлягає конфіскації як покарання чи заходу кримінально-правового характеру щодо юридичних осіб; для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. При цьому, можливість накладення арешту за відповідними змінами до ст.170 КПК України окремо встановлюється для: 1) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого; 2) третіх осіб; 3) для юридичних осіб щодо яких застосовуються заходи кримінального провадження.

Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Встановлено, що при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль його власник чи володілець участі в судовому засіданні не приймали.

На переконання суду, у кримінальному провадженні №0000171 від 09.03.2016р. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, а саме: підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут, відсутні були підстави для накладення арешту, що підтверджується наступними доводами і доказами.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у редакції Закону №1019-VIII від 18.02.2016р., у випадку, передбаченому п.1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ж зі ст.98 КПК України критерієм приналежності майна до речового доказу є наявність відповідно форми, що виражена в матеріальному об`єкті, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, в ухвалі в якості підстави для накладення арешту зазначається, що цей транспортний засіб перереєстровано у незаконний спосіб з використанням фіктивних та підробних документів.

Між тим, предметом кримінального правопорушення №0000171 від 09.03.2016р. за статтею 358 КК України є офіційний документ, а не сам транспортний засіб чи документ, що посвідчує право власності на транспортний засіб. Транспортний засіб, що знаходився у володінні ОСОБА_5 , не може вважатись знаряддям вчинення злочину, передбаченого ст.358 КК України, оскільки ним слід вважати лише речі (документи), якими безпосередньо здійснюється підробка офіційного документу (принтери, друкарські машинки тощо), або за допомогою яких здійснюється підробка та або виготовлення підробної печатки. Сам транспортний засіб не є знаряддям вчиненого злочину.

Транспортний засіб, що знаходився у володінні ОСОБА_5 , також не містить на собі слідів злочину, оскільки такий об`єкт повинен мати відповідне джерело інформації про вчинений злочин, тобто матеріально зафіксований слід підробки документів. Транспортний засіб не містить жодного сліду кримінального правопорушення, що розслідується. Також транспортний засіб не є об`єктом кримінально протиправних дій, так само не є майном, набутим кримінально протиправним шляхом.

Відтак, підстава для накладення арешту на транспортний засіб з метою збереження речових доказів за кримінальним правопорушенням, передбаченим статтею 358 КК України, відсутня.

Інша річ - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Такий документ міг бути отриманий внаслідок підробки документів чи використання підроблених документів, тобто міг бути набутим протиправним шляхом, а отже накладення на нього арешту є законним.

Крім того, висновок щодо неможливості накладення арешту на майно осіб, які не є підозрюваними у кримінальному провадженні, наголошується у підп. 2) п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р., відповідно до якого арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Щодо осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень ініціювати накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваною.

Також необхідно відмітити, що вказаний транспортний засіб не підлягає ні конфіскації, ні спеціальній конфіскації у третьої особи, що підтверджується наступним.

За правилами абзацу 2 ч.4 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 962 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.961 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212- 1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1,364-1, 365-2 цього Кодексу.

У вказаному переліку не міститься ст.358 КК України. Санкція частини 1 ст.358 КК України передбачає штраф або арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі. При цьому санкція статті не передбачає ні позбавлення волі, ні конфіскації майна.

Окрім цього, по даному кримінальному провадженню, станом на даний час, не заявлено ніякого цивільного позову, воно не стосується надання чи отримання неправомірної вигоди, по ній не залучено яку-небудь юридичну особу, до якої потенційно можна було б застосовувати заходи кримінально-правового характеру щодо юридичних осіб. Відтак підстави для накладення арешту на транспортний засіб - були відсутні.

Приймаючи дане рішення виходжу також з наступного.

Згідно абзацу другого ч.10 ст.170 КПК України - не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як зазначалось вище, автомобіль у даному кримінальному провадженні не може вважатись речовим доказом і відповідної постанови про визнання його речовим доказом слідчим не виносилось, ОСОБА_6 є його добросовісним набувачем і за будь-якого вироку суду у цьому кримінальному провадженні він має бути повернутий власнику, набуття нею у власність зазначеного автомобілю ніким не оспорюється, а за умови встановлення факту порушень під час реєстрації транспортного засобу, власник лише буде обмежений, до певного часу, у його використанні за цільовим призначенням, тобто у керуванні ним.

Не має підстав погодитись і з твердженнями прокурора про відсутність права подавати таке клопотання у ОСОБА_5 , оскільки він на підставі відповідної довіреності є законним його володільцем, та про те, що дане питання вже було предметом судового розгляду, оскільки раніше судами як першої, так і другої інстанції розглядалося питання про накладення арешту, а не про скасування арешту.

З урахуванням викладеного арешт на автомобіль підлягає скасуванню, а в іншій частині клопотання, а саме про скасування арешту із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 на вищевказаний автомобіль - в задоволенні необхідно відмовити, що в свою чергу унеможливить також і його перереєстрацію на іншу особу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2016р. на автомобіль "Мercedes-Benz" S-320 CDI, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2987см3, чорного кольору, легковий седан-В, н/з НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_6 - скасувати.
В іншій частині клопотання, а саме про скасування арешту із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 на вищевказаний автомобіль - в задоволенні відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя