Справа № 149/3123/15-к
Провадження №1-кп/149/36/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.03.2016 року м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження №0000723 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка, Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта вища, одружений, пенсіонер, інвалід ІІ групи, проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
12.10.2015 року близько 16 год. 30 хв. по вул. Столярчука, 31 в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, на ґрунті неприязних стосунків з ОСОБА_4 , умисно, дерев`яним бруском наніс один удар ОСОБА_4 по правій руці, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою правого ліктьового суглоба, забою правого передпліччя, закритого перелому кісток, що формують правий ліктьовий суглоб (поперечний чрезвертлюговий медіальної голівки правої плечової кістки та внутрішнє-суглобовий правої ліктьової кістки із повздовжнім її розтріскуванням), які відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 3-к від 03.02.2016 року належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Окрім того, ОСОБА_5 умисно, дерев`яним бруском наніс один удар по лівій частині тулуба ОСОБА_4 , чим завдав останньому фізичного болю, але не спричинив потерпілому тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за обставин наведених в обвинувальному акті від 24.02.2016 року визнав повністю та надав наступні показання. 12.10.2015 року близько 16 год. 30 хв. стояв в дворі буд. АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Підійшов чоловік та сказав, що ОСОБА_4 зводить на нього наклепи. Підійшов до ОСОБА_4 поговорити, останній нецензурно висловився в його адресу, і тому ОСОБА_5 взявши дерев`яний брусок 6х6 см. довжиною близько 2-2,5 м., який стояв поруч, вдарив ОСОБА_4 по правій руці вище ліктя. На момент удару в ОСОБА_4 в руках нічого не було. Після цього ОСОБА_4 вже йому наносив тілесні ушкодження, а саме удар по руці. Він впав та травмував ногу об бампер автомобіля. ОСОБА_4 продовжував наносити удари в обличчя від яких пішла кров, а тому він пішов додому. З потерпілим тривалий час існують неприязні відносини. На наступний день ОСОБА_4 був вже з гіпсом, який носив один день. У вчиненому розкаявся, просив вибачення в потерпілого. Просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні надав наступні показання. 12.10.2015 року близько 16 год. 30 хв. робив ремонт даху в підвальне приміщення по АДРЕСА_3 . Потім до нього підійшов ОСОБА_5 та запитав про наклепи. ОСОБА_5 вдарив дерев`яним бруском довжиною близько 2 метрів по правій руці та по ребрам, від чого він відчув фізичний біль. ОСОБА_7 хотів нанести удар по голові, однак ОСОБА_4 закрився руками, куди і прийшовся удар. Потім разом впали на землю та почали боротись, в ході чого потерпілий наніс ОСОБА_5 удар кулаком, хлопці їх розборонили. Права рука, в яку прийшовся удар спухла, з`явилась гуля. На наступний день пішов в лікарню до лікаря травматолога, встановили забій грудної клітини зліва та правої руки. На руку наклали гіпс. Вважає, що ОСОБА_5 заслуговує на суворе покарання.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні надав наступні показання. 12.10.2015 року по АДРЕСА_3 він виходив з під`їзду та побачив як ОСОБА_5 дерев`яним бруском довжиною близько 2 метрів вдарив ОСОБА_4 по правій руці. Через деякий час бачив ОСОБА_4 , в якого на правій руці був накладений гіпс. Потерпілий розповідав, що це його так вдарив ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надав наступні показання. Восени 2015 року, точної дати він не пам`ятає, після обіду поблизу буд. АДРЕСА_2 він стояв та розмовляв з ОСОБА_5 . Потім ОСОБА_5 сказав, що піде і вдарить ОСОБА_4 . Через 15 хв. ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 , який стояв біля під`їзду буд. АДРЕСА_3 , взяв дерев`яний брусок довжиною 2 м. діаметром близько 4 см., який лежав на землі та вдарив ОСОБА_4 . Ударів було декілька. Першим вдарив ОСОБА_7 , а ОСОБА_11 у відповідь також вдарив ОСОБА_12 рукою, вони впали. Після цього він та інші хлопці почали їх розбороняти. ОСОБА_11 тримався за праву руку, а в ОСОБА_12 був розбитий ніс. Через деякий час бачив ОСОБА_4 , в якого на правій руці був накладений гіпс. ОСОБА_11 сказав, що це травма після бійки з ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні надала наступні показання. 12.10.2015 року близько 16 год. 30 хв. була біля буд. АДРЕСА_2 , оскільки фарбували лавки. Підійшов ОСОБА_5 та побачив що біля буд. № 31 стоїть ОСОБА_15 . ОСОБА_7 сказав що необхідно йому йти поговорити з ОСОБА_16 . Через деякий час почула шум та крики і побачила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_11 лежать на землі. Підійшовши до них побачила, що ОСОБА_11 тримається за руку. ОСОБА_7 тримався правою рукою за обличчя. Хлопці сказали, що ОСОБА_7 прийшов, взяв дерев`яного двохметрового бруска та стукнув ОСОБА_4 в праву руку та в бік. На наступний день бачила потерпілого ОСОБА_4 , який йшов з лікарні та на його правій руці був гіпс. ОСОБА_11 сказав що це після бійки з ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні надав показання, відповідно до яких восени 2015 року, точно дати він не пам`ятає, з 15 до 17 год. фарбував лавки в дворі будинку біля школи № 2. Почув шум та побачив як ОСОБА_11 бив ОСОБА_12 в обличчя, вони впали на землю. Все бачив з відстані близько 20 метрів. Хто перший розпочав бійку йому не відомо. Ситуацію побачив вже в кінці. Після бійки ОСОБА_7 тримався за обличчя, а ОСОБА_11 тримався за руку. Від ОСОБА_18 дізнався що спочатку була словесна перепалка, а потім ОСОБА_7 взяв рейку та вдарив ОСОБА_4 .

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров`я, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_4 наданими в судовому засіданні, відповідно до яких 12.10.2015 року близько 16 год. 30 хв. по АДРЕСА_3 ОСОБА_5 підійшов та вдарив дерев`яним бруском довжиною близько 2 метрів по правій руці та по ребрам, хотів нанести удар по голові, однак ОСОБА_4 закрився руками, куди і прийшовся удар. Показаннями свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що бачив як 12.10.2015 року по АДРЕСА_3 ОСОБА_5 дерев`яним бруском довжиною близько 2 метрів вдарив ОСОБА_4 по правій руці. Показаннями свідка ОСОБА_10 відповідно до яких восени 2015 року після обіду поблизу буд. АДРЕСА_2 він стояв та розмовляв з ОСОБА_5 . Потім ОСОБА_5 сказав, що піде і вдарить ОСОБА_4 . Через 15 хв. ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 , який стояв біля під`їзду буд. АДРЕСА_3 , взяв дерев`яний брусок довжиною 2 м. діаметром близько 4 см., який лежав на землі та вдарив ОСОБА_4 . Ударів було декілька. Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні повідомила, що 12.10.2015 року близько 16 год. 30 хв. була біля буд. АДРЕСА_2 , підійшов ОСОБА_7 та сказав що йому необхідно поговорити з ОСОБА_16 . Через деякий час почула шум та крики та побачила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_11 лежать на землі. В подальшому бачила як ОСОБА_11 тримається за руку. ОСОБА_7 тримався правою рукою за обличчя. Від інших осіб дізналась, що вони побились. Показаннями свідка ОСОБА_17 який пояснив, що восени 2015 року з 15 до 17 год. коли фарбував лавки в дворі будинку біля школи № 2 почув шум та побачив як ОСОБА_11 бив ОСОБА_12 в обличчя, вони впали на землю. Все бачив з відстані близько 20 метрів. Ситуацію побачив вже в кінці. Після бійки ОСОБА_7 тримався за обличчя, а ОСОБА_11 тримався за руку. Від ОСОБА_18 дізнався що спочатку була словесна перепалка, а потім ОСОБА_7 взяв рейку та вдарив ОСОБА_4 .

Також вина обвинуваченого підтверджується висновком комісійної судово-медичної експертизи № 3-к від 03.02.2016 року відповідно до якого у зв`язку з травмою отриманою 12.10.2015 року у ОСОБА_4 мали місце такі ушкодження забій правого ліктьового суглоба, забій правого передпліччя, що ускладнився невритом, закриті переломи кісток, що формують правий ліктьовий суглоб (поперечний чрезвертлюговий медіальної голівки правої плечової кістки та внутрішнє суглобовий правої ліктьової кістки із позвдовжнім її розтріскуванням). Ці тілесні ушкодження спричинені дією тупого твердого предмету, а саме, можливо, внаслідок нанесення удару в область правого ліктьового суглоба дерев`яним бруском. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження належать до середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Описані вище тілесні ушкодження могли утворитися за обставин, викладених в матеріалах кримінального провадження, тобто «наніс йому один удар дерев`яним бруском по правій руці». Характер вказаних вище переломів кісток у ОСОБА_4 своєю наявністю безпосередньо передбачає тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, тому тривале амбулаторне лікування експерта комісія вважає обґрунтованим.
Відповідно до висновку № 181 від 23.10.2015 року, на момент огляду ОСОБА_4 висловлював скарги на біль в місцях ударів, а саме тулубі зліва та правій руці, у ОСОБА_4 при огляді, тілесних ушкоджень не було виявлено, на правому передпліччі наявні гіпсова лонгета.

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши зібрані по справі докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності та в сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України доведена повністю і дії обвинуваченого ОСОБА_5 охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України кваліфіковані вірно, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, одружений, є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, його позитивну характеристику по місцю проживання, те що на обліку в лікаря психіатра, лікаря нарколога не перебуває, його ставлення до вчиненого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд враховує вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше скоїв злочин середньої тяжкості, конкретні обставин справи, особу ОСОБА_5 , який є пенсіонером та інвалідом ІІ групи, вибачився перед потерпілим, а також думку потерпілого, який просив суворо покарати обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті ч. 1 ст. 122 КК України, застосувати ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів, яке можливо без ізоляції обвинуваченого від суспільства, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначену інспекцію про зміну місця проживання.
Запобіжний захід не обирався. Речові докази відсутні. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1