Справа № 373/261/16-к
В И Р О К
Іменем України
09 березня 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Переяслав-Хмельницький кримінальне провадження за № 0000002 від 04.01.2016 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тинда Амурської області, Росія, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не судимого, військовослужбовця у званні «старшина», який обіймає посаду старшого механіка-водія 1 гармати, 1 самохідно-артилерійського взводу 10 самохідно-артилерійської батареї 4 самохідно-артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
09.03.2015 ОСОБА_4 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 №15/2015.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 29.04.2015 № 98 старшину ОСОБА_4 зараховано до списків військової частини, та призначено на посаду старшого механіка-водія 1 гармати, 1 самохідно-артилерійського взводу 10 самохідно-артилерійської батареї 4 самохідно-артилерійського дивізіону і поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до ч.ч. 3,8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.10 ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_4 являється військовослужбовцем, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, який триває по цей час.
Згідно з п. 252 Положення про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, у разі оголошення мобілізації військовозобов`язані, призвані на навчальні збори, продовжують перебувати на зборах до особливого розпорядження відповідних органів військового управління.

У відповідності до вимог ст. ст.9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, старшина ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.

В порушення вищевказаних положень нормативно-правових актів ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним під час мобілізації на особливий період, діючи умисно всупереч інтересам служби, самовільно та без поважних причин, 19.11.2015, близько 06:00 год. залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та був відсутній на службі з 19.11.2015 по 29.01.2016 включно. Цей час він провів на власний розсуд, після чого повернувся на службу до військової частини та приступив до виконання службових обов`язків.

В судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, а також визнав всі фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті.

На пропозицію прокурора, яку підтримав обвинувачений, суд у відповідності з ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, роз`яснивши правові наслідки такого порядку та постановив допитати обвинуваченого, дослідити документи, які характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 наддав суду пояснення по обставинам справи, які повністю узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими на досудовому розслідуванні та показав, що він дійсно 19.11.2015 без поважних причин на грунті ревнощів до своєї співмешканки, самовільно без дозволу безпосереднього командира чи іншого керівництва залишив військову частину, а 29.01.2016 повернувся на службу. Він повністю усвідомлює протиправний характер своїх дій та щиро розкаявся у вчиненному, просив суд не позбавляти його волі та дати шанс виправитись, продовжуючи військову службу.

Беручи до уваги визнання своєї вини обвинуваченим, аналізуючи його показання та обставини викладені в обвинувальному акті, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.

Своїми умисними діями, які виразились у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 407 Кримінального кодексу України.
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, приймає до уваги особу винного, його ставлення до вчиненого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як встановлено ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин проти встановленого порядку несення військової служби. Разом з цим, обвинувачений сам добровільно припинив свої неправомірні дії та згодом повернувся до місця несення служби, що вказує на усвідомлення ним своєї злочинної поведінки та знижує ступінь його суспільної небезпечності.

Обставини, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання винного відсутні

За місцем служби обвинувачений негативних характеристик не має, окрім як схильність до вживання алкогольних напоїв, за місцем проживання на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне зареєстроване місце проживання, не має судимостей, які були б не зняті чи не погашені у встановленому законом порядку.

Отже, за відсутності обтяжуючих вину обставин, існує кілька обставин, які у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують відповідальність винного. Це щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що проявилось в усвідомленні ним суспільної небезпечності вчиненого діяння, в засудженні своєї злочинної поведінки та в добровільному наданні слідству та суду показань по обставинам справи.

Суд враховує поведінку винного після вчинення злочину, те, що він добровільно повернувся до місця проходження військової служби, і в суді заявив про свою готовність продовжувати службу в умовах особливого періоду.

Все це в сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вичиненого злочину та дає можливість при призначенні основного покарання застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст. 407 КК України - арешту.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні не застосовувався. Клопотань про його обрання під час ухвалення вироку не надійшло.

Витрати на залучення експерта, речові докази, а також матеріальні збитки - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на три місяці з триманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області з урахуванням положень ч.4 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя