Справа №705/7173/14-к
1/705/15/16
В И Р О К
І М "Я М У К Р А Ї Н И
12.09.2016 м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умань кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, громадянина України, українця, освіта середня, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_7 , 2009 року народження, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 121, КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , органом досудового слідства обвинувачується в тому, що він 04 квітня 2004 року, близько 22 год. 00 хв. в с. Громи Уманського району Черкаської області, діючи умисно, із хуліганських спонукань, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , рухаючись на автомобілі Таврія д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 по вул. Яковлєва даного населеного пункту, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю, проявляючи явну неповагу до загальноприйнятих норм поведінки, що виразились в тому, що вони, неподалік бару «Анюта» с. Громи, побачивши, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , зупинилися біля них, і з хуліганських мотивів, безпричинно, виражаючись нецензурною лайкою, почали наносити удари ногами і руками по різним частинам тіла ОСОБА_10 і ОСОБА_11 .. В цей час до них приєдналися ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які проїжджали повз на автомобілі ВАЗ-21063 д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 . Останні виражаючись нецензурною лайкою, безпричинно почали наносити удари ногами і руками по різним частинам тіла ОСОБА_10 і ОСОБА_11 .. Після цього, ОСОБА_10 було заштовхано в багажник автомобіля «Таврія» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , а ОСОБА_11 в багажник автомобіля ВАЗ-21063 д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 .. Вказані вище особи відвезли останніх до дачного домоволодіння гр.. ОСОБА_5 , що розташоване: АДРЕСА_2 , в подвір`ї якого ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 безпричинно, із хуліганських мотивів продовжили наносити ОСОБА_10 і ОСОБА_11 удари ногами і руками по різним частинам тіла і під час цього вони прив`язали мотузок до ніг ОСОБА_10 , який знаходився в лежачому стані, та підвішали його до дерева. Тоді на автомобілі «Таврія» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , поїхали за ОСОБА_14 , який проживав: АДРЕСА_2 . Коли останній вийшов з свого домоволодіння на вулицю, то вони стали наносити йому удари ногами і руками по різним частинам тіла та застосовуючи фізичну силу, наділи на голову ОСОБА_14 відро з полімерного металу білого кольору і помістили його в багажник вказаного автомобіля і привезли до дачного домоволодіння ОСОБА_5 .. Там, ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 знову продовжили безпричинно, із хуліганських спонукань наносити удари ногами і руками по різним частинам тіла ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .. Потім ОСОБА_9 , ОСОБА_5 і ОСОБА_8 застосовуючи фізичну силу і наносячи удари по різним частинам тіла ОСОБА_10 та ОСОБА_11 помістили ОСОБА_11 в багажник автомобіля «Таврія» д/н НОМЕР_1 , а ОСОБА_10 в салон того ж автомобіля на підлогу, а ОСОБА_12 і ОСОБА_13 застосовуючи фізичну силу і наносячи удари по різним частинам тіла ОСОБА_14 помістили останнього в багажник автомобіля ВАЗ-21063 д/н НОМЕР_2 та відвезли вказаних осіб на стару дорогу в напрямку с. Томашівка, Уманського району Черкаської області, де знову продовжили безпричинно, із хуліганських мотивів наносити удари ногами і руками по різним частинам тіла ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .. Після чого, залишили останніх та з місця вчинення злочину зникли. В результаті вказаних хуліганських дій, які тривали приблизно з 22 години до 23 год. 30 хв., ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , заподіяли ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синців навколо обох очей, крововиливу під зовнішню оболонку лівого ока, садна лиця, травматичного набряку лівої частини лиця, синців внутрішньої поверхні губ, синців та саден попереку і які згідно висновку судово-медичної експертизи № 313-227 від 19 травня 2004 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. ОСОБА_11 , - заподіяли тілесні ушкодження у вигляді забійних ран лобної ділянки, масивних синців та саден лиця, саден тильних поверхонь кистей рук і які згідно висновку судово-медичної експертизи № 312-228 від 19 травня 2004 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. ОСОБА_14 заподіяли тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку важкого ступеню, здавлення головного мозку, субдуральної гематоми зліва, субарахноїдального крововиливу, крововиливів обох орбіт, сукон`юктивальних крововиливів, саден задньої поверхні тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, переломів 7-8 ребер зліва, 6 ребра справа по середньо-паховій лінії, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 215 МД від 10 червня 2004 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя.

Він же, 04 квітня 2004 року, в період часу з 22 год. 00 хв. по 23 год.00 хв., діючи умисно та цілеспрямовано, із хуліганських спонукань, з метою нанесення тяжких тілесних ушкоджень, за попередньою змовою із ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходячись в с. Громи Уманського району Черкаської області, під час вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , під час чого вони застосовували до останніх фізичне насильство, яке виразилося в тому, що ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 наносили удари ногами і руками по різним частинам тіла ОСОБА_14 в результаті чого заподіяли йому тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку важкого ступеню, здавлення головного мозку, субдуральної гематоми зліва, субарахноїдального крововиливу, крововиливів обох орбіт, сукон`юктивальних крововиливів, саден задньої поверхні тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, переломів 7-8 ребер зліва, 6 ребра справа по середньо- паховій лінії, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 215 МД від 10 червня 2004 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя.

Він же, 27 травня 2011 року, близько 06 год.30 хв. на 200 км + 145 м. а/д Київ-Одеса, поблизу м. Умань Черкаської області, керуючи автомобілем «ПЕЖО 309» р.н. НОМЕР_3 та рухаючись зі сторони м. Києва в напрямку м. Одеса, в порушення вимог пунктів Правил дорожнього руху України, а саме: п.2.3 (б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі»; п.2.9. (б) «Водієві забороняється: б) керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу»; п. 2.10 (а) «У разі причетності до дорожньо транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатись на місці пригоди»; п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не був уважний, керував транспортним засобом у стані стомлення, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не справився з керуванням та з`їхав з проїзної частини дороги, де перекинувся в кювет, після чого з місця події зник. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_15 отримав тілесні ушкодження у вигляді компресійно-оскольчатого перелому 7 грудного хребця без вираженого здавлення пинного мозку та неврологічної симптоматики, перелому поперечних відростків зліва в ділянці 6,8,9 хребців, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 150 м/д від 12.09.2011 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Під час слухання справи прокурор виніс постанову про зміну обвинувачення. У постанові про зміну обвинувачення від 01 листопада 2010 року вказано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. Дана постанова вручена підсудному ОСОБА_5 і він погодився з нею в повному обсязі

Згідно постанови про зміну обвинувачення ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 04 квітня 2004 року, близько 22 год. 00 хв. в с. Громи Уманського району Черкаської області, він діючи умисно, із хуліганських спонукань, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , рухаючись на автомобілі марки «Таврія» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 по вул. Яковлєва с. Громи Уманського району Черкаської області, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю, проявляючи явну неповагу до загальноприйнятих норм поведінки, неподалік бару «Анюта», побачивши ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , зупинилися біля них і із хуліганських мотивів, безпричинно, виражаючись нецензурною лайкою, почали наносити удари ногами і руками по різним частинам тіла ОСОБА_10 і ОСОБА_11 .. В цей час до них приєдналися ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які проїжджали поруч на автомобілі марки «ВАЗ-21063» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 .. Останні, виражаючись нецензурною лайкою також, безпричинно, почали наносити удари ногами і руками по різним частинам тіла ОСОБА_10 і ОСОБА_11 .. Після цього, застосовуючи фізичну силу та продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_10 було поміщено в багажник автомобіля марки «Таврія» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , а ОСОБА_11 в багажник автомобіля марки «ВАЗ-21063» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 .. ОСОБА_16 було привезено до дачного домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . В подвір`ї даного домоволодіння ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 безпричинно, із хуліганських мотивів продовжили наносити ОСОБА_10 і ОСОБА_11 удари ногами і руками по різним частинам тіла і під час цього вони прив`язали мотузок до ніг ОСОБА_10 , який знаходився в лежачому стані, та підвішали останнього до дерева горіха. На автомобілі марки «Таврія» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , поїхали за ОСОБА_14 , який проживав за адресою: АДРЕСА_3 , і коли останній вийшов із свого домоволодіння на вулицю, то ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 стали наносити йому удари ногами і руками по різним частинам тіла та застосовуючи фізичну силу, наділи на голову ОСОБА_14 відро з полімерного металу білого кольору і помістили його в багажник автомобіля та привезли до дачного домоволодіння ОСОБА_5 .. Там, ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 знову продовжили безпричинно, із хуліганських спонукань наносити удари ногами і руками по різним частинам тіла ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .. Потім застосовуючи фізичну силу і наносячи удари, ОСОБА_11 було поміщено в багажник автомобіля марки «Таврія» д/н НОМЕР_1 , а ОСОБА_10 в салон того ж автомобіля на підлогу. ОСОБА_12 і ОСОБА_13 застосовуючи фізичну силу і наносячи удари по різним частинам тіла ОСОБА_14 помістили останнього в багажник автомобіля марки «ВАЗ-21063» д/н НОМЕР_2 . ОСОБА_16 було відвезено на стару дорогу в напрямку с. Томашівка Уманського району Черкаської області, що з правої сторони від дороги Умань-Бершадь в напрямку м. Умань Черкаської області, де зазначені вище особи знову продовжили, із хуліганських мотивів, наносити удари ногами і руками по різним частинам тіла ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .. Після чого, залишили останніх та з місця вчинення злочину зникли. В результаті вказаних хуліганських дій, які тривали приблизно з 22 години до 23 год. 30 хв. 04 квітня 2004 року, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , заподіяли ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синців навколо обох очей, крововиливу під зовнішню оболонку лівого ока, садна лиця, травматичного набряку лівої частини лиця, синців внутрішньої поверхні губ, синців та саден попереку і які згідно висновку судово-медичної експертизи № 313-227 від 19 травня 2004 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; ОСОБА_11 заподіяли тілесні ушкодження у вигляді забійних ран лобної ділянки, масивних синців та саден лиця, саден тильних поверхонь кистей рук і які згідно висновку судово-медичної експертизи № 312-228 від 19 травня 2004 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; ОСОБА_14 , - заподіяли тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку важкого ступеню, здавлення головного мозку, субдуральної гематоми зліва, субарахноїдального крововиливу, крововиливів обох орбіт, сукон`юктивальних крововиливів, саден задньої поверхні тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, переломів 7-8 ребер зліва, 6 ребра справа по середньо-паховій лінії, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 215 МД від 10 червня 2004 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя. Таким чином, прокурор вважає, що підсудний ОСОБА_5 , своїми умисними діями вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 296 КК України. хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинені групою осіб.

Потерпілий ОСОБА_17 , який, постановою слідчого від 21 липня 2004 року, визнаний потерпілим, а постановою слідчого від 08 серпня 2005 року визнаний ще й і законним представником потерпілого та його представник адвокат ОСОБА_4 підтримали первісне обвинувачення відносно ОСОБА_5 та вказували, що підсудний ОСОБА_5 вчинив злочини за ч.2 ст.296 та ч. 2 ст. 121 КК України. При цьому постанову прокурора про зміну обвинувачення ОСОБА_17 отримав особисто під розписку, що стосується ОСОБА_10 , то йому постанова про зміну обвинувачення була надіслана поштою рекомендованим листом, яку він отримав, про що наявна розписка в матеріалах справи (т. 4 а.с.67, 73,76).

Крім того, на адресу суду ОСОБА_10 , було направлено заяву 03 березня 2015 року та 18 грудня 2015 року, згідно яких він просив дану кримінальну справу розглядати без його присутності (т. 4 а.с. 55, 141). В послідуючому на адресу ОСОБА_10 надсилались повідомлення про виклик в судове засідання.

Потерпілий ОСОБА_15 , в судові засідання не з`являвся, хоча повідомлявся про день та час слухання справи. Згідно поданої ним на адресу суду заяви, він просив розгляд справи проводити у його відсутність, претензій морального та матеріального характеру він до підсудного ОСОБА_5 не має (т. 3 а.с. - 145).

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому та підтриманому прокурором, йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 296 КК України, визнав повністю та не заперечував щодо не дослідження тих доказів, що стосуються саме вчинення ним злочинів за ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 296. Що стосується, обвинувачення його у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке було підтримано стороною потерпілих, то ОСОБА_5 - вину в даному злочині не визнав так як і не визнав заявлені потерпілою стороною цивільні позови.

Так підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що дійсно в травні 2011 року ним було вчинено ДТП внаслідок якого пасажир його автомобіля ОСОБА_15 отримав тілесні ушкодження. На даний час потерпілий до нього ніяких претензій не має. Що ж стосується подій квітня 2004 року то ним були вчинені лише хуліганські дії, він лише кілька разів вдарив руками ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . В 2004 році, невідомими особами, було здійснено крадіжку з його дачного домоволодіння, що знаходиться в с. Громи. Того дня, він разом з ОСОБА_20 та ОСОБА_21 повертаючись до дому, по дорозі по вул. Яковлєва, побачили двох хлопців. Кобзар побачивши їх сказав, що це брати ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 і що саме вони можуть бути причетні до крадіжки. Саме за ініціативою ОСОБА_25 вони зупинились, почалась розмова, яка не склалась, Грушовенки в їх адресу почали виражатись не цезурною лайкою і зав`язалась бійка. Хто саме розпочав цю бійку він не пам`ятає. Особисто він наніс декілька ударів ОСОБА_26 і ОСОБА_24 руками, куди саме та як вже не пам`ятає. Брати ОСОБА_22 сказали, що викрадені речі знаходяться сховані на дачі в бур`янах. В це час десь узялися ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , вони були на автомобілі. В останніх також були якісь свої притензії до братів ОСОБА_22 . Він особисто нікого з братів не змушував їхати з ними. Так склалось, що один з братів їхав з ними в автомобілі, а інший був у автомобілі Штукіних. Він в багажник нікого не клав. Коли вони приїхали до дачного володіння, речей там не виявилось, і один з братів повідомив, що речі напевно забрав їх брат ОСОБА_29 . Тоді ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ОСОБА_25 поїхали за ОСОБА_29 , а він залишився з ОСОБА_24 та ОСОБА_32 , при цьому він їм не погрожував. Через хвилин 10-15 вони повернулись та привезли ОСОБА_29 . Саме ОСОБА_25 достав ОСОБА_33 з машини та почав його бити. Брати не тікали. Особисто він ОСОБА_34 не вдарив ні разу. ОСОБА_29 сказав, що викрадені речі, знаходяться на старій Томашівській дорозі. Тоді всі вирішили поїхати туди. Він особисто їхав в автомобілі «Таврія», що належить ОСОБА_25 , з ними їхав ОСОБА_35 та ОСОБА_36 та ОСОБА_24 . ОСОБА_24 був в багажнику, а ОСОБА_23 показував дорогу. Коли приїхали на місце то ОСОБА_30 разом з ОСОБА_29 , були вже там. Один з братів пішов шукати речі, а інший залишився з ОСОБА_37 . Потім вони поїхали додому, а брати залишились там.

Потерпілий ОСОБА_17 , в судовому засіданні, підтримуючи обвинувачення як за ч. 2 ст. 296 так і за ч. 2 ст. 121 пояснив, що на момент вчинення даних злочинів він перебував у відрядженні в Одеській області, йому зателефонували працівники міліції та повідомили, що побили його синів. Того ж дня він виїхав додому, спершу заїхав до Уманської ЦРЛ, де лежав ОСОБА_38 . ОСОБА_38 був у важкому стані, без свідомості. Після лікарні він поїхав до відділку міліції, де на той час були вже ОСОБА_39 та ОСОБА_23 , побиті в синяках. Його син ОСОБА_24 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Цивільні позови він повністю підтримує та просить їх задоволити.
Згідно оголошених в судовому засіданні показів потерпілого ОСОБА_10 , даними ним на досудовому слідстві, пояснив, що 04 квітня 2004 року він з братом ОСОБА_40 прийшли в бар «Анюта», що розташований в центрі с. Громи, через декілька хвилин в бар підійшов брат ОСОБА_38 , і вони втрьох випили по пляшці пива кожний і ОСОБА_38 трохи ще з ними посидів та пішов додому, а він з ОСОБА_24 залишилися в барі, крім них в барі знаходилися молоді хлопці та дівчата, але вони на них уваги не звертали. Близько 22 години вони вийшли з бару і направилися до дому, відійшовши від бару на деяку відстань до них під`їхав автомобіль «Таврія» зеленого кольору, номерних знаків він не запам`ятав, і майже зразу ж за ним під`їхав автомобіль «ВАЗ - 21063», білого кольору, номерних знаків він не бачив, після цього з автомобіля «Таврія» вийшов місцевий житель села ОСОБА_9 , який знаходився за кермом даного автомобіля разом із ним з автомобіля вийшов ОСОБА_28 , який також проживає в селі Громи, і з автомобіля «Таврія» ще хтось вискочив, але точно стверджувати не може, а з автомобіля «ВАЗ - 2106» вийшов ОСОБА_12 , який є батьком ОСОБА_28 , а ще хто вийшов з автомобіля «ВАЗ-2106» він не бачив, тільки бачив що до них з братом підбігли п`ять чоловік ОСОБА_28 разом з батьком, ОСОБА_41 та ще двоє невідомих хлопців, які приїхали разом з ОСОБА_25 і вони не місцеві, бо в селі раніше він їх не бачив, та вони в п`ятьох безпричинно почали його та брата бити ногами та руками по різним частинам тіла, а хто скільки разів вдарив та куди саме він не пам`ятає, бо все відбувалося дуже швидко, і від ударів вони впали на землю, при побитті вони їм нічого не пояснили, вони їх били хвилин 30, також точно може сказати, що били його та брата п`ять чоловік. Після цього його погрузили в багажник автомобіля «Таврія», а ОСОБА_42 погрузили в багажник автомобіля «ВАЗ-2106», а хто їх грузив не бачив, після цього їх привезли до дачного будинку, який належить одному із хлопців, які приїхали із ОСОБА_43 , дані незнайомі хлопці проживають в м. Умань, потім їх ви грузили з багажника та повели в двір даного дачного будинку, де там ОСОБА_41 , ОСОБА_28 та ОСОБА_27 почали його та брата бити ногами та руками по різним частинам тіла, хто саме і скільки разів вдарив та куди не пам`ятає, бо все відбувалося дуже швидко, і від даних ударів вони впали на землю, та на землі їх продовжували бити, при побитті їм ніхто нічого не пояснював, також декілька ударів нанесли йому та братові двоє незнайомих хлопців, які приїхали з ОСОБА_43 , хто саме, скільки разів та куди бив він також вказати не може, потім коли він лежав на землі, то ОСОБА_28 зняв поясний ремінь із штанів та почав ним його бити по спині, сідниці, ногах, а скільки разів бив ременем не пам`ятає, після цього його ОСОБА_28 запитав, де зараз знаходиться його брат ОСОБА_38 , на це він відповів, що ОСОБА_38 пішов з бару, а куди саме він не знає, потім ОСОБА_41 , але він не бачив з ким на автомобілі «Таврія» поїхав за ОСОБА_37 до них додому та через деякий час його привезли в багажнику автомобіля. Потім ОСОБА_41 на вулиці почав бити ОСОБА_33 ногами та руками по різним частинам тіла, також декілька разів ОСОБА_33 вдарив і ОСОБА_28 , а скільки разів та куди саме його били він не запам`ятав, тільки пам`ятає, що в основному його бив ОСОБА_41 , а його та ОСОБА_42 вже не били. Після цього його ОСОБА_41 сказав сідати на заднє сидіння автомобіля «Таврія», а брату ОСОБА_44 , ОСОБА_41 та ОСОБА_28 сказали, щоб він залазив в багажник «Таврії», ОСОБА_33 погрузили в багажник автомобіля «ВАЗ-21063» і їх завезли за село ОСОБА_45 на стару дорогу, яка веде в с. Томашівка, там вони вийшли з машин, ОСОБА_42 та ОСОБА_33 бив руками та ногами по різним частинам тіла ОСОБА_41 і декілька разів вдарив їх ОСОБА_28 , а його вже ніхто не бив. Потім вони сіли в автомобіль та поїхали, а вони з братами лишилися на дорозі.
Згідно оголошених в судовому засіданні показів ОСОБА_8 , які він давав під час слідства, 04 квітня 2004 року він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 приїхали на дачу ОСОБА_46 в село Громи Уманського району, так як в останнього з дачі викрали речі. Коли вони їхали додому, то по дорозі зустріли братів ОСОБА_47 та ОСОБА_42 . Кобзар вказав, що останні можуть бути причетні до крадіжки. Під час розмови з братами у них виникла суперечка, а потім бійка . В цей час до них під`їхали ОСОБА_27 та ОСОБА_38 і бійка між ними припинилася. ОСОБА_28 вдарив одного з братів. Після цього вони всі разом з братами ОСОБА_22 поїхали на дачу ОСОБА_48 . ОСОБА_5 , ОСОБА_34 не бив. Так як брати повідомили, що про викрадені речі може знати ОСОБА_29 , то він, ОСОБА_30 та ОСОБА_25 поїхали за ОСОБА_29 . Коли приїхали, то посигналили, ОСОБА_29 вийшов на вулицю, між ними почалась розмова, яка переросла в бійку. Коли привезли ОСОБА_34 , то він був біля воріт, а ОСОБА_48 на подвір`ї разом з братами ОСОБА_22 . Кобзар витягнув ОСОБА_34 з автомобіля і почав бити ногами. На Томашівську дорогу з ними в автомобілі ОСОБА_49 їхали ОСОБА_19 та ОСОБА_23 , ОСОБА_25 сидів за кермом. Брати Грушовенки були побиті, але в нормальному стані. ОСОБА_23 сидів коло нього, а ОСОБА_50 сказав залізти в багажник. ОСОБА_29 їхав в автомобілі Штукіних.
Згідно оголошених в судовому засіданні показів ОСОБА_12 , які він давав під час слідства, 04 квітня 2004 року він близько 22 години з своїм сином ОСОБА_37 їхали по АДРЕСА_2 . По дорозі вони побачили сутичку між групою хлопців та автомобіль марки Таврія. Там були брати ОСОБА_22 , а перед цим у них з домоволодіння пропали бідони. Вони зупинились, син пішов запитати у братів ОСОБА_22 про бідони, так як вони незадовго до того пропонували їм якісь речі. Через деякий час син та ОСОБА_19 підійшли до автомобіля та сказали, що бідони знаходяться на дачі. Після цього вони поїхали на дачу. Біля дачі він зупинився та сидів в автомобілі, а хлопці пішли. Коли він чекав сина, то бачив, що автомобіль ОСОБА_49 кудись від`їхав, а потім повернувся назад через якийсь час. Потім до нього підійшли син ОСОБА_38 та ОСОБА_29 , вони сіли в автомобіль і вони поїхали на стару Томашівську дорогу. ОСОБА_22 вказав куди їхати, коли зупинилися, то речей там не знайшли, тому він з сином поїхали додому.
Згідно оголошених в судовому засіданні показів ОСОБА_13 , які він давав під час слідства, 04 квітня 2004 року вони з батьком ОСОБА_12 їхали на автомобілі по вул. Яковлєва с. Громи Уманського району. Біля гуртожитку на дорозі праворуч вони побачили автомобіль Таврія та групу осіб, між якими відбувалась сутичка. Батько під`їхав і в світлі фар вони серед хлопців взнали братів ОСОБА_22 та ОСОБА_51 . Він вийшов з автомобіля і побачив там, крім братів ОСОБА_22 і ОСОБА_25 , ще двох незнайомих йому хлопців. Він запитав у присутніх, що відбувається і йому у відповідь пояснили про викрадення речей з дачі ОСОБА_48 . Так як він чув від своїх батьків про викрадення бідонів, то запитав про це ОСОБА_11 , який не дав йому відповіді і він декілька раз вдарив його в груди і в живіт. Потім він пояснив, що бідони можуть бути біля дачі ОСОБА_48 . Вони всі поїхали на дачу ОСОБА_48 . На дачі, вони нічого не знайшли і ОСОБА_19 сказав, що про речі може знати їх брат ОСОБА_38 . Тоді він, ОСОБА_25 та ОСОБА_31 поїхали додому до ОСОБА_22 . Вони посигналили і ОСОБА_29 вийшов за ворота. Йому пояснили ситуацію і він поїхав з ними на дачу. Вони з ОСОБА_52 вийшли з автомобіля і мали вже заходити в двір, коли виникла бійка, ОСОБА_25 наносив ОСОБА_29 удари в різні частини тіла. Вони розборонили їх. Після цього ОСОБА_25 дістав з багажника металевий предмет і став ним наносити удари в різні частини тіла ОСОБА_29 . Коли вони його зупинили, то ОСОБА_38 сказав про стару Томашівську дорогу. Після цього у ОСОБА_34 стала невпевнена хода, нечітка розмова. Він сів в їх автомобіль, приїхали на Томашівську дорогу, там він допоміг ОСОБА_53 вийти з автомобіля і він сказав, де їм шукати речі. Так як речей там також не було, то його батько розвернув автомобіль і вони поїхали додому. Він особисто бив ОСОБА_11 , біля стадіону він наніс декілька ударів, а потім на дачі теж його бив, можливо і ОСОБА_54 бив. ОСОБА_22 ОСОБА_33 він особисто не бив. Коли приїхали на дачу ОСОБА_46 , з автомобіля на дачі спочатку вийшли він і ОСОБА_31 , а потім ОСОБА_25 і ОСОБА_29 . Між ними виникла сварка, а потім ОСОБА_25 вдарив ОСОБА_33 дверима автомобіля та витягнув його з автомобіля, після чого наносив удари руками і ногами. Кобзар бив ОСОБА_33 металевим предметом, так як був характерний звук.
Згідно оголошених в судовому засіданні показів ОСОБА_9 , які він давав під час слідства, 04 квітня 2004 року після роботи десь о 21 годині він заїхав до ОСОБА_8 , який розповів, що до нього вдень дзвонив ОСОБА_48 , просив, щоб він завіз його в село Громи Уманського району на дачу. Вони всі втрьох приїхали туди, були там близько однієї години. Коли вони поверталися, то по дорозі побачили братів ОСОБА_19 і ОСОБА_54 . Вони зупинилися, ОСОБА_48 вийшов з автомобіля, а потім вийшли вони з ОСОБА_52 , ОСОБА_48 почав задавати питання братам ОСОБА_22 . Між ними виникла суперечка, а потім почалася бійка. В цей час під`їхав автомобіль, з якого вийшов ОСОБА_28 та запитав, що трапилося. Вони пояснили, що брати ОСОБА_22 обікрали дачу ОСОБА_46 , а ОСОБА_28 повідомив про викрадені бідони. Після цього вони всі поїхали на дачу, ОСОБА_36 в його автомобілі, а ОСОБА_19 в автомобілі Штукіних. Вони приїхали до дачі ОСОБА_46 , всі зайшли на подвір`я і там між ними почалася бійка. Гапон розпитував братів про те, де його речі, і хтось із них сказав, що потрібно забрати ОСОБА_33 , він знає де речі. Він, ОСОБА_31 та ОСОБА_28 приїхали до ОСОБА_34 додому, посигналили та всі вийшли з автомобіля. Вийшов ОСОБА_38 , вони йому розповіли чому приїхали, зав`язалась бійка. Потім вони сіли в автомобіль, ОСОБА_31 сидів поряд зі ним, а ОСОБА_55 та ОСОБА_29 сіли на заднє сидіння. Перед цим ОСОБА_55 взяв з подвір`я відро та надів його на голову ОСОБА_56 , щоб той не бачив, куди він їде. Вони всі вийшли біля дачі ОСОБА_46 , там знову відбулася бійка. ОСОБА_31 перший наніс удар ОСОБА_56 , від якого той упав. Після цього ОСОБА_28 зняв військового ременя і почав ним бити ОСОБА_34 по різним частинам тіла. Інші брати ОСОБА_22 були в дворі дачі, хтось з них повідомив про Томашівську дорогу. Вони поїхали туди, він їхав за автомобілем Штукіних. Коли приїхали туди, нічого не знайшли, залишили там братів ОСОБА_22 і поїхали.
В судовому засіданні також було досліджено: протокол огляду місця події (відрізку автодороги на с. Томашівка) від 06.04.2004 року (т. 1 а.с. 4); протокол відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_5 від 21.06.2004 року (т. 1 а.с. 50-51); протокол очної ставки між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 54-55); протокол відтворення обстановки та обставин подій від 09.10.2004 року (т. 1 а.с. 91-93); протокол відтворення обстановки та обставин подій від 11.11.2004 року (т. 1 а.с. 113-116, 117-119). Дані документи як окремо так і в сукупності не доводять того, що підсудний ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, а лише підтверджують факт вчинення ОСОБА_5 , і дані обставини, і докази обвинувачений ОСОБА_5 , визнав в судовому засіданні, злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
Отже, що стосується вчинення підсудним ОСОБА_5 злочинів передбачених ч. 2 ст. 296, та ч. 1 ст. 286 КК України, то підсудний ОСОБА_5 визнає усі докази, які є у справі, що стосується саме цих злочинів, в скоєному щиро кається. Винність підсудного ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 296, та ч. 1 ст. 286 КК України, підтверджується, як його показами даними в судовому засіданні, так і тими доказами, які були зібрані органами досудового слідства і, які підсудний визнав в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України.

Факт вчинення ОСОБА_5 злочину відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 121 КК України, в судовому засіданні, підтвердження за допомогою належних та допустимих доказів, не знайшов. Тобто, обвинувачення підсудного ОСОБА_5 , у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 121 КК України, яке підтримала сторона потерпілих, в судовому засіданні доведене не було.
Досліджені в ході судового слідства докази, дають підстави прийти до висновку про те, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 296 та ч. 1 ст. 286 КК України, - доведено.

Дії підсудного ОСОБА_5 , за ч.2 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненні групою осіб; за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, кваліфіковано вірно.

В ході судового розгляду не було надано доказів, та не ставилось питання про їх витребовування, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 121 КК України. Покази підсудного ОСОБА_5 співпадають загалом, а подекуди і повністю з показами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та фактично спростовують причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 121 КК України. Дії підсудного ОСОБА_5 згідно пред`явленого обвинувачення, охоплюють лише ч. 2 ст. 296 КК України, тому суд вважає, що на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України (1960) та враховуючи п. 23 ППВС України за № 5 від 29.06.1990 року зі змінами «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», підсудного ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України необхідно виправдати за відсутністю в його діяннях складу даного злочину.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу підсудного, який за своїм місцем проживання характеризується позитивно, та обставини що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, має на утриманні двох дітей, сприяв в розкритті злочину. Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи і дані, що характеризують особу підсудного, суд вважає, що підсудному ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі.

Остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів слід визначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, застосувавши при цьому принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов прокурора Черкаської області, заявлений в порядку ст.28 КПК України(1960 року) в інтересах Уманської центральної районної лікарні про стягнення з ОСОБА_5 559 гривень 00 копійок за проведення лікування потерпілого ОСОБА_15 - на підставі ст.1166 ЦК України підлягає задоволенню в повному обсязі.

Цивільні позови зі збільшеними позовними вимогами, що були заявлені стороною потерпілих, задоволенню не підлягає, оскільки в ході судового розгляду не було здобуто доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 121 КК України.

Що стосується цивільних позовів сторони потерпілих до підсудного ОСОБА_5 в частині доведеного та визнаного відносно ОСОБА_5 обвинувачення за ч. 2 ст. 296 КК України, то вони підлягають залишенню без розгляду, так як в судовому засіданні сторона потерпілих не довела, що заподіяна шкода була завдана саме в такому розмірі, як і ненадала суду доказів стосовно розміру шкоди (матеріальної, моральної).

Речовий доказ по справі: автомобіль ПЕЖО 309 д.н. НОМЕР_3 , який переданий на зберігання власнику ОСОБА_5 - підлягає залишенню останньому за належністю.

Судові витрати по кримінальній справі: 255,12 грн. за проведення авто технічної експертизи; 1125,12 грн. за проведення експертизи технічного стану підлягають стягненню із ОСОБА_5 на користь держави.

Міру запобіжного заходу підсудному до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписка про не невиїзд .

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд
З А С У Д И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним в скоєні злочинів передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання :

-за ч. 2 ст. 296 КК України 3 (три) роки обмеження волі;

-за ч. 1 ст. 286 КК України 1 (один) рік 6 місяців обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строк на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання до відбуття у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строк на 1 рік 6 місяців.

На підставі ч.ч. 1,5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зарахувати термін перебування ОСОБА_5 під вартою з 07.08.2013 року по 31.07.2014 рік, тобто 11 місяців 23 дні, що становить 3 роки 11 місяців обмеження волі.

Визнати не винним та виправдати ОСОБА_5 по пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку з відсутністю в його діяннях складу злочину.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписка про не невиїзд.

Цивільний позов прокурора Черкаської області, заявлений в порядку ст.28 КПК України(1960 року) в інтересах Уманської центральної районної лікарні задоволити повністю. Стягнути з ОСОБА_5 559 гривень на користь Уманської центральної районної лікарні за проведення лікування ОСОБА_15 ..

В задоволенні цивільних позовів потерпілих , що стосується обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст.121 КК України відмовити. Цивільні позови потерпілих, що стосується обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 296 КК України залишити без розгляду.

Речовий доказ по справі: автомобіль ПЕЖО 309 д.н. НОМЕР_3 , який переданий на зберігання власнику ОСОБА_5 - залишити останньому за належністю.

Судові витрати по кримінальній справі в сумі 1380 грн. 24 коп. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

На вирок може бути подана апеляція до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області учасниками судового розгляду протягом 15 діб з моменту його проголошення через Уманський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1