Справа № 405/1912/16-к
1-кп/405/106/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2016 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0001630 у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1)09.06.2003 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.181, ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік;
2)27.11.2003 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.186, ст.75 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік;
3)02.07.2004 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.289, ст.71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі; звільнений 18.03.2010 року по відбуттю строку покарання;
4)15.10.2013 Самарським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст.122 КК України до 3 років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,
за участю:
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
встановив:
ОСОБА_5 раніше судимий 15.10.2013 Самарським районним судом міста Дніпропетровськ за ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років позбавлення волі, відбуваючи покарання у Кіровоградській ВК №6, яка розташована за адресою м Кіровоград, вул. Яновського, 50. Згідно постанови начальника Кіровоградської ВК №6 ОСОБА_5 за вчинення дисциплінарного правопорушення було переведено до приміщення камерного типу Кіровоградської ВК №6. Згідно з ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» органи і установи виконання покарань відносяться до правоохоронних органів.
Так, 09.02.2016 близько 9 год. 00 хв. працівниками Кіровоградської ВК № 6 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на виконання ними їх службових обов`язків, було проведено огляд камери, у якій тримався ОСОБА_5 під час огляду у останнього було виявлено заборонені предмети, які підлягають вилученню. Одразу після виявлення заборонених предметів у ОСОБА_5 раптово виникли неприязні відносини до працівників Кіровоградської ВК № 6 у зв`язку з виконанню ними своїх службових обов`язків. Так ОСОБА_5 діючи умисно та цілеспрямовано маючи на меті нанести працівнику правоохоронного органу тілесні ушкодження достовірно знаючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу почав ображати ОСОБА_10 нецензурною лайкою та стоячи напроти ОСОБА_10 на близькій відстані умисно завдав удар головою в область обличчя, а саме - у ніс ОСОБА_10 , чим завдав останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, крововиливи на спинці носа з ссаднами, крововиливи довкола обох очей.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що він, відбуваючи покарання у Кіровоградській ВК №6, яка розташована за адресою: м. Кіровоград, вул. Яновського, 50, 09.02.16 року близько 9 год. 00 хв. під час обшуку його працівником Кіровоградської ВК № 6 ОСОБА_10 наніс останньому умисно удар головою в область обличчя, після того як у нього потерпілим було виявлено заборонені предмети.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині, при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що прокурор та захисник, також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Призначаючи покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості. Досліджуючи дані про особу, суд установив, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем відбування покарання характеризується негативно.
Щире каяття ОСОБА_5 у вчиненому суд відповідно до ст.66 КК України визнає обставиною, що пом`якшує покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , відповідно ст. 66 КК України суд визнає рецидив злочинів.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, а також думки обвинуваченого, який у своїй письмовій заяві просив призначити покарання на розсуд суду, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за ч.2 ст.391 КК України покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції частини статті.
Суд, враховуючи засади призначення покарання (ст.65 КК України), відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, вважає, що ОСОБА_5 слід визначити остаточне покарання, згідно ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за попереднім вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.10.2013 року. При цьому суд враховує, що ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.03.2016 року було зараховано ОСОБА_12 в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 15.10.2013 року до дня набрання вироком законної сили, а саме до 10.12.2013 року, де одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.
Строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, який необхідно рахувати з 18.03.2016 до 10.10.2016 року включно необхідно зарахувати на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття основного покарання ОСОБА_5 із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі. При цьому суд враховує, що з 18.03.2016 відповідно до ухвали суду від 25.02.2016 року ОСОБА_5 було переведено з Кіровоградської ВК №6 до Кіровоградської УВП №14, яка особу, яка відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді даного кримінального провадження; а з 19.07.2016 року ухвалою суду обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в даному кримінальному провадженні (п.п. «в», «ґ» абз. 4 ч.5 ст.72 КК України).
З урахуванням того, що відбутий ОСОБА_5 у межах даного кримінального провадження строк попереднього ув`язнення перевищує строк фактично призначеного йому основного покарання, то останнього слід звільнити від відбування покарання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою слід скасувати.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні відсутній.
Витрати на проведення експертизи в даному кримінальному провадженні відсутні.
Речових доказів в кримінальному провадженні не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.10.2013 року, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з 19.07.2015.
Зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 18.03.2016 року до 10.10.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити, як такого, що з урахуванням відбутого ним у межах даного кримінального провадження строку попереднього ув`язнення, відбув призначене йому основне покарання повністю.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши останнього з під варти в залі суду негайно.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 2 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Ленінському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.
Суддя: ОСОБА_1