Справа № 594/325/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві кримінальну справу за обвинувальним актом матеріалів досудового розслідування, внесеного 18 лютого 2016 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000052, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст. 357 КК України, -

в с т а н о в и в :
17 лютого 2016 року біля 19 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні літньої кухні в господарстві ОСОБА_6 , що в с.Латківці Борщівського району, скориставшись тим, що остання відвернулась, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, з поверхні ліжка викрав майно належне потерпілому ОСОБА_7 -гаманець вартістю 33, 25 грн., грошові кошти в сумі 1400 грн., мобільний телефон марки «Nokia 1280», вартістю 120 грн., стартовий пакет «Київстар», вартістю 25 грн., на рахунку якого були грошові кошти в сумі 8 грн., таким чином завдавши останньому майнової шкоди на загальну суму 1586, 25 грн.

Крім того, 17 лютого 2016 року біля 19 год. 30 хв. ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні літньої кухні в господарстві ОСОБА_6 , що в с.Латківці Борщівського району, скориставшись тим, що ОСОБА_6 відвернулась, діючи умисно, з мотивів помсти, будучи впевненим в належності документа потерпілому ОСОБА_7 , з поверхні ліжка таємно викрав паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданного 21 січня 2001 року на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав частково, заперечуючи факт викрадення належних потерпілому коштів у сумі 1400 грн. При цьому, суду показав, що в вечірню пору 17 лютого 2016 року прийшов до господарства, де проживає потерпілий, так як мав намір з`ясувати з яких причин останній висуває до його матері різного роду притензії. З цією метою зайшов до приміщення літньої кухні, де знаходилась мати потерпілого ОСОБА_6 , зі слів якої довідався, що її сина не має вдома. Так як на той час був впевнений у тому, що ОСОБА_7 безпідставно звинувачує його матір, маючи намір дошкулити йому, помітивши на одному з ліжок гаманець та паспорт громадянина України, будучи впевниним в тому, що це майно належить потерпілому, скориставшись тим, що ОСОБА_6 його дій не помічає, виходячи з приміщення літньої кухні викрав такі, відніс до свого помешкання, де заховав. Як виявив пізніше в гаманці був мобільний телефон, посвідченя на ім`я потерпілого, різні картки. Після чого, з помешкання вийшов. Через де-кілька годин на пропозицію працівників поліції викраде видав. В своїх діях кається.
Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що в вечірню пору 17 лютого 2016 року повертаючись додому, у дворі господарства, де проживає розминувася з обвинуваченим, який виходив. При цьому, ОСОБА_5 нічого не сказав, тільки щось незрозуміло промовив. Коли зайшов в приміщення літньої кухні виявив, що пропали його речі гаманець, в якому знаходились кошти в сумі 1400 грн., мобільний телефон, паспорт громадянина України, які залишив на одному з ліжок. У вчиненні крадіжки запідозрив обвинуваченого, тому відразу ж пішов до нього додому. Проте, його там не застав. Про скоєне повідомив поліцію, і вже вночі 18 лютого 2016р. написав офіційно про подію заяву. Цієї ж ночі працівники поліції встановили, що крадіжку його майна скоїв обвинувачений та вилучили у нього викрадене, крім коштів у сумі 1400 грн.
Свідок ОСОБА_6 суду показала, що є матір`ю потерпілого, який проживає в її господарстві в с. Латківці Борщівського району. 17 лютого 2016 року обвинувачений ввечері кілька разів заходив до неї та просив дати 200 грн., при цьому, говорив, що її сина затримали працівники поліції і гроші потрібні, щоб його відпустили. На його прохання відмовляла. Востаннє обвинувачений приходив десь після 18 год. Коли знову відмовилася дати йому гроші, він, виходячи з приміщення літньої кухні, нагнувся до ліжка. Подумала, що брав сигарети. Ввечері коли син повернувся додому, то виявив, що пропали його речі, а тому повідомила йому про те, що обвинувачений приходив в цей день до неї тричі.
Свідок ОСОБА_8 суду показав, що 17 лютого 2016 року в період з 10 до 13 години перебував разом з обвинуваченим, в цей час вживали спиртні напої. Випили близько 0,5 л на двох.
Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , кожен зокрема, суду показали, що були присутні в якості понятих, коли обвинувачений ОСОБА_5 розповідав та показував як з приміщення літньої кухні забрав майно ОСОБА_7 , заперечуючи факт викрадення грошей в сумі 1400 грн., стверджуючи, що таких в гаманці не було. Протокол слідчої дії скріпили своїми підписами на вимогу слідчого без ознайомлення з його змістом, будучи впевненими, що в останньому зазначено покази обвинуваченого про те, що гроші він не викрадав.
Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 18.02.2016р., з доданою до такого таблицею ілюстрацій, вбачається, що місцем скоєння злочинів є саме те, на яке вказують потерпілий та обвинувачений приміщення літньої кухні господарства ОСОБА_6 , що в с. Латківці Борщівського району Тернопільської області.
З даних протоколу огляду місця події від 18.02.2016 р., з доданою до такого таблицею фото-ілюстрацій, вбачається, що в господарстві ОСОБА_11 в с. Латківці Борщівського району, в період з 1 год. 05 хв. до 01 год. 45 хв., в приміщенні літньої кухні на столі виявлено та вилучено гаманець коричневого кольору, всередині якого виявлено паспорт громадянина України на ім`я потерпілого, службове посвідчення охоронця, пластикові картки, мобільний телефон марки «Nokia 1280», на які обвинувачений ОСОБА_5 вказав як на майно потерпілого, яке ввечері 17 лютого 2016р. взяв з господарства ОСОБА_7 .

Згідно висновку експерта № 6-150/16 від 03 березня 2016 року слідує, що залишкова вартість мобільного телефону торгової марки «Nokia» модель «1280» станом на 17.02.2016р. може становити 120 грн. без врахування вартості оригінальних комплектуючих та при умові працездатності; залишкова вартість гаманця коричневого кольору, станом на 17.02.2016р. може становити 33,25 грн.

Згідно довідки фізичної особи підприємця ОСОБА_12 від 11.03.2016р. вбачається, що вартість стартового пакета «Київстар» станом на 17.02.2016р. становить 25 грн.
Аналізуючи всі дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_13 своїми діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна, скоїв злочин, передбачений ст.185 ч.1 КК України, своїми діями, що виразились у викраденні паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , незаконно заволодівши таким, скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 357 КК України.

При цьому, суд не приймає та критично оцінює покази обвинуваченого в тій частині, що належні потерпілому кошти в сумі 1400 грн. не викрадав, оскільки після вчинення крадіжки він мав реальну можливість розпорядитись викраденим.

Дані внесені в протокол проведення слідчого експерименту від 16.03.2016р. суд визнає як недопустимий доказ, оскільки такі здобуті з порушенням порядку встановленим чинним кримінаним процесуальним законодавством. Так відповідно до ч. 5 ст. 240 КПК України слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді. Сторона обвинувачення, посилаючись на даний доказ, будь-які дані про належність майна, в якому проводився слідчий експеримент саме ОСОБА_6 , заяви останньої щодо її згоди, суду не надала. Що, за відсутності відповідної ухвали слідчого судді, дає підстави суду дійти висновку, що слідчий есперимент проводився без встановлення особи володільця майна, згоди такого на проведення слідчого експерименту.
В світлі цього, суд критично оцінює і покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які брали участь при проведенні слідчого експерименту як поняті. При цьому, вважає за необхідне відмітити той факт, що залучення ОСОБА_10 до проведення такої слідчої дії відбувалось також з порушенням чинних норм КПК. Як показав, в ході судового розгляду ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_5 перебуває з ним в дружніх відносинах, вони товаришують значний проміжок часу. Саме в помешканні де, проживає ОСОБА_10 16.03.2016р. в день проведення слідчого експерименту, працівники поліції виявили обвинуваченого, та запропонували ОСОБА_10 прийняти участь у проведенні слідчої дії. Крім того, після вчинення кримінальних діянь ОСОБА_5 також знаходився в помешканні, де проживає ОСОБА_10 . Хоча, відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України до проведення слідчої дії слідчий, прокурор зобов`язані запросити незаінтересованих осіб.
Що в сукупності, свідчить про низький професійний рівень працівників органу лосудовго розслідування, недотримання ними вимог норм КПК України, як і про невідповідний рівень кваліфікації осіб, які здійснюють керівництво такими особами під час досудового розслідування.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, суспільну небезпечність вчинених ним злочинних діянь, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, та злочинів невеликої тяжкості, кількість та суму викраденого, особу винного, мотиви та наслідки злочину, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, без постійного місця роботи, по місцю проживання характеризується як особа, щодо якої скарг на поведінку до органу місцевого самоврядування не поступало, на обліку в психіатра, нарколога не перебуває.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обставинами суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Виходячи з наведеного вище, думки прокурора, який просив суд, за сукупнісю злочинів, остаточно призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, думки потерпілого, які майнових притензій до обвинуваченого не висував, просив суд його суворо не карати, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід обрати покарання відповідно до санкції ч. 1 ст.185, ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу.

Щодо долі речових доказів суд вважає за необхідне відмітити, що всі без виключення предмети, що були визнані речовими доказами постановою слідчого від 22 лютого 2016 року, постановою слідчого від 23 лютого 2016 року, повернуті потерпілому ОСОБА_7 , внаслідок чого суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо речових доказів.

Судові витрати по справі за проведення товарознавчої експертизи № 6-150/16 від 03.03.2016 року в сумі 351,84 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_5 в повному обємі.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч. 3 ст. 357 КК України, призначивши покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 80 ( вісімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1360 ( однієї тисячі триста шістдесят ) гривень;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 ( п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 ( вісімсот п`ядесят) грн.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 80 ( вісімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1360 ( однієї тисячі триста шістдесят ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 351 ( триста п`ятдесят одну ) грн. 84 коп. за проведення товарознавчої експертизи № 6-150/16 від 03.03.2016 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: