Справа №560/1280/14-к
Провадження №1-в/560/20/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника КВІ: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця подання Дубровицького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Рівненській області про вирішення питання скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням для відбування призначеного покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Миляч Дубровицького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого,

В С Т А Н О В И В :
Вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 11.08.2014 року, ОСОБА_5 був засуджений до 3 (трьох) років позбавлення волі за ч.1 ст.332 КК України. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном в 2 (два) роки з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Із змісту подання встановлено, що на облік підрозділу кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_5 поставлений 20.10.2014 року. В період іспитового строку засуджений ОСОБА_5 проявив себе з негативної сторони. За місцем проживання характеризується як із задовільної, так і з негативної сторони. Неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. На міри профілактичного характеру та попередження про можливість скасування звільнення в відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання не реагував, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Така поведінка ОСОБА_5 в період іспитового строку свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

В судовому засіданні представник КВІ підтримав подання.

Прокурор також підтримав подання, просив його задоволити.

Засуджений та його захисник просили відмовити в задоволенні подання, оскільки ОСОБА_5 на даний час став на шлях виправлення, добровільно пролікувався від алкогольної залежності в с.Орлівка, на даний час веде нормальний спосіб життя, за місцем проживання характеризується також позитивно, а тому така його поведінка свідчить про те, що він став на шлях виправлення та підстав для задоволення подання немає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він є батьком засудженого ОСОБА_5 , який є його єдиним сином, також додав, що на даний час він став на шлях виправлення, алкогольних напоїв не вживає, допомагає по господарству, прислухається до порад батьків, дійсно пройшов курс лікування від алкогольної залежності в с.Орлівка.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав подання, думку представника КВІ, думку засудженого та його захисника, які просили у задоволенні подання відмовити, свідка, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 №58/2014 вбачається, що на облік кримінально-виконавчої інспекції він поставлений 20.10.2014 року (а.с.7).

18.11.2014 року ОСОБА_5 було роз`яснено вимоги ч.3 ст. 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, а також наслідки ухилення від виконання, покладених на нього судом обов`язків, або систематичного порушення громадського порядку, про що засуджений був ознайомлений під підпис (а.с.15).

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в період іспитового строку неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності та попереджався про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання, а саме:
- 03.06.2015 року притягувався до адміністративної відповідальності за ст.178 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 (сімнадцять) гривень (а.с. 114);
- 03.06.2015 року притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 51 (п`ятдесят одна) гривня (а.с.57);
- 28.10.2015 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт (а.с.110).
- 28.10.2015 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.178 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 51 (п`ятдесят одна) гривня (а.с.91).
- 28.10.2015 року притягувався до адміністративної відповідальності за ст.176 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 51 (п`ятдесят одна) гривня (а.с.92).
- 30.07.2015 року та 08.12.2015 року ОСОБА_5 був попереджений про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення - виконавча інспекція може направити до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити його для відбування призначеного судом покарання на підставі ст.78 (79,83) КК України (а.с.60, 79).
Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
З вищенаведеного можна зробити висновок, що направлення засудженого для відбування покарання на підставі ч.2 ст.78 КК України здійснюється не просто за умови систематичного вчинення правопорушень, а тоді, коли ці правопорушення свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Таким чином вчинені ОСОБА_5 адміністративні правопорушення за якими він свою вину визнавав повністю, не є переконливим доказом систематичності правопорушень, які б свідчили про його небажання стати на шлях виправлення, та не можуть бути однозначною підставою для скасування звільнення його від відбування покарання з випробуванням та направленням для відбування призначеного покарання.
Окрім того, у поданні інспектор КВІ вказує, що в період іспитового строку ОСОБА_5 проявив себе з негативної сторони. За інформацією сільської ради та служби дільничних інспекторів за місцем проживання засуджений характеризується як із задовільної сторони, так із негативної сторони.
Так, дійсно в матеріалах подання містяться характеристики за місцем проживання ОСОБА_5 №1107 від 18.11.2014 року; №313 від 22.05.2015 року; №811 від 03.11.2015 року, виданих виконкомом Жаденської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, з яких вбачається, що ОСОБА_5 проживає та зареєстрований в с.Жадень Дубровицького району Рівненської області разом із батьками. Не працевлаштований. У громадських місцях іноді з`являється у нетверезому стані (а.с.23, 43, 72).
Також в матеріалах подання містяться і інші характеризуючі дані, такі як рапорти та довідки працівників міліції стосовно перевірки за місцем проживання засудженого ОСОБА_5 , які є і позитивними і негативними.
Тому з вищезазначених характеристик, рапортів та довідок однозначно зробити висновок, що ОСОБА_5 негативно характеризується за місцем проживання в період його відбування покарання, суд не може.
Відповідно до п. 5.4 розділу 5 «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» невиконання обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Даних того, що ОСОБА_5 не виконував хоча б одного з обов`язків, які було покладено на нього вироком суду, а саме: обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, в поданні відсутні, з чого можна зробити висновок, ОСОБА_5 добросовісно виконував всі покладені на нього судом обов`язки, не виїжджав за межі України без дозволу КВІ, місця проживання не змінював, не вчинив нових злочинів, проживає із своїми батьками.

Крім того, в судовому засіданні захисник долучив довідку №125 про проходження ОСОБА_5 курсу лікування в с.Орлівка в комунальному закладі обласної психіатричної лікарні с.Орлівка Рівненської обласної ради від 10.03.2016 року про те, що він перебував на лікуванні у вказаному закладі з 15.02.2016 року по 01.03.2016 року. Оскільки підставами для притягнення до адміністративної відповідальності Шиманського (двічі) були факти розпивання ним алкогольних напоїв та перебування в нетверезому стані в громадських місцях, тобто за ст.178 КУпАП (а.с.91,114), за іншими постановами про притягнення його до адміністративної відповідальності, що містяться в матеріалах подання ОСОБА_5 притягувався за вчинення правопорушень, під час перебування його в стані алкогольного спяніння або пов`язані з зберіганням самогону, про що свідчать матеріали подання (а.с.92,110), а також за вчинення психологічного насильства в сім`ї, коли він, (за словами батька), також перебував в стані алкогольного спяніння, а тому проходження курсу лікування ним від алкогольної залежності є підставою вважати, що ОСОБА_5 бажає стати на шлях виправлення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що доводи викладені в поданні, що поведінка засудженого ОСОБА_5 в період іспитового строку свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, не заслуговують на увагу, оскільки інспектором КВІ не надано достатніх доказів про необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням для відбування призначеного покарання, оскільки на даний час поведінка засудженого суттєво змінилась і вже більше чотирьох місяців не виявлено фактів порушення ОСОБА_5 обов`язків покладених на нього вироком суду та фактів притягнення його до адміністративної відповідальності, що також свідчить про його бажання виправлення.

Тому, на підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
В задоволенні подання Дубровицького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Рівненській області про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: підпис
З оригіналом згідно
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1