Справа № 214/1154/16-к
1-кп/214/322/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000315 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України, суд,
ВСТАНОВИВ:

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечує проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку ОСОБА_5 , просить змінити запобіжний захід на домашній арешт, пояснивши, що обвинувачений має де проживати, батько обвинуваченого має заробіток.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 належить продовжити. При цьому суд враховує наступне.

Згідно ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України. Продовжений судом строк запобіжного заходу, обраного обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, закінчується 7 жовтня 2016 року. Судове провадження на даний час не завершене, докази по справі не досліджені, свідки не допитані. Суд вважає, що з урахуванням особи обвинуваченого, який не працює, не одружений, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, пов`язаних з насильством, та знов в період невідбутого покарання вчинив корисливий злочин, існують ризики, передбачені ст. 177 ч.1 КК України, а саме, що обвинувачений може вчинити новий злочин або переховуватися від суду.

Суд приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень, або намаганню переховуватися від суду.

Тому суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою.

При цьому суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченого належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку, який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 7 жовтня 2016 року і продовжити строк тримання під вартою до 6 грудня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 6 грудня 2016 року.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1