солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за його заявою від 28.05.2016 про кримінальне правопорушення за фактом підробки документа з метою заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах організованою групою, зловживання владою та службовим становищем, постановлення суддею завідомо неправосудного рішення, вчинене з корисних мотивів, незаконне втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду, вчинене організованою злочинною групою в складі судді Дніпровського районного суду м. Херсона ОСОБА_4 , громадянина ОСОБА_5 , слідчого КМВ СУ ГУ НПУ в Херсонській області ОСОБА_6 та громадянина ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.364, ч.2 ст.375, ч.2 ст.276-1 КК України.

В обґрунтування вимог скарги посилається на наступне.

Так, 28.05.2016 заявник звернувся із вищезазначеною заявою до НАБУ, проте до теперішнього часу відомості за заявою в ЄРДР не внесені.

Заявник посилається на імперативні вимоги ст.214 КПК України і стверджує, що дискреція органу досудового розслідування не розповсюджується на визначення ним можливості чи вносити чи не вносити відповідні відомості до ЄРДР. Навпаки, зміст зазначеної статті, за переконанням заявника, свідчить про необхідність внесення в ЄРДР всіх без виключення «заяв про кримінальне правопорушення».

Заявник в судове засідання з розгляду скарги двічі не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся. Слідчий суддя відповідно до положень КПК України не наділений ні правом залишати скаргу за таких умов без розгляду, ні застосовувати будь-які заходи щодо примусової явки заявника в суд.

Окремо слідчий суддя акцентує увагу на тому, що чинним КПК України не передбачено здійснення повторного виклику в судове засідання особи, яка ініціювала звернення до суду із аналогічною скаргою, чи навпаки, залишення такої скарги через неявку заявника без розгляду, відтак, слідчий суддя виходить із принципів диспозитивності та змагальності, що кожна сторона будучи повідомленою про дату судового засідання мала рівні права щодо представлення слідчому судді доказів на підтвердження своєї позиції у справі.

Отже, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності заявника.

В той же час, НАБУ подано до суду заперечення проти доводів скарги, з яких вбачається, що НАБУ не вбачає підстав для її задоволення, оскільки окрім назви заяви «про кримінальне правопорушення», остання не містить жодних відомостей про ймовірне вчинення такового, заявник також висловлює позицію щодо незгоди із ухваленим конкретним суддею рішенням.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 направив до НАБУ «заяву про кримінальне правопорушення» за фактом підробки документа з метою заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах організованою групою, зловживання владою та службовим становищем, постановлення суддею завідомо неправосудного рішення, вчинене з корисних мотивів, незаконне втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду, вчинене організованою злочинною групою в складі судді Дніпровського районного суду м. Херсона ОСОБА_4 , громадянина ОСОБА_5 , слідчого КМВ СУ ГУ НПУ в Херсонській області ОСОБА_6 та громадянина ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.364, ч.2 ст.375, ч.2 ст.276-1 КК України.

При цьому, в самій заяві заявник посилається на те, що рішенням судді ОСОБА_4 було стягнуто з нього 2 003 700,00 грн., проте відповідна цивільна справа розглянута за його відсутності. В подальшому апеляційна інстанція скасувала це рішення та направила справу на новий розгляд до районного суду.

За матеріалами справи заявник прийшов до висновку, що вищезазначені особи вступили у злочинну змову та вчинили злочин

На час розгляду справи зазначені відомості НАБУ до ЄРДР не внесено.

Слідчий суддя вважає, що такі дії детективів НАБУ відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на діючому законодавстві.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомленні, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Незважаючи на те, що подана до НАБУ ОСОБА_3 заява, названа ним як «заява про кримінального правопорушення», остання за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить даних про вчинення вищенаведеними особами кримінальних правопорушень, за викладених заявником обставин. Навпаки, змістовний аналіз заяви дозволяє зробити висновок про те, що фактично заявник не погоджується із ухваленими професійним суддею рішеннями у справах, де він виступав стороною.

В той же час, процедура оскарження тих рішень, з якими сторони та інші особи, які беруть у справі, не погоджуються передбачена чинним процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. ст. 6, 126, 129 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Відповідно до Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи від 17 листопада 2010 року щодо незалежності, ефективності та обов`язків суддів виконавча та законодавча влада, будь-які органи та посадові особи повинні гарантувати незалежність суддів і утримуватися від дій, що можуть підірвати незалежність судової влади або довіру суспільства до неї.
Судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону, а вплив на них у будь-який спосіб забороняється. Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємними складовими їхнього статусу та гарантуються Конституцією та законами України.

Гарантії незалежності і недоторканності суддів як носіїв судової влади та самостійності судів як судових органів визначено Конституцією та законами України. Недопустимо втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, прояв неповаги до суду та встановлено відповідальності за такі діяння.

Недоторканність суддів не є особистим привілеєм, а як один з елементів статусу суддів має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя незалежним, неупередженим і справедливим судом. При чому заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання посади судді (статті 3, 8, 55 Конституції України)

За будь-яких умов професійний суддя не може бути притягнутий до відповідальності за ухвалені ним рішення в разі самої лише незгоди заявника з їх змістом. Як вбачаться із змісту скарги заявник скористався процедурою апеляційного оскарження рішення суду, проте в подальшому також додатково подав дану заву до НАБУ.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для кваліфікації бездіяльності НАБУ по невнесенню відповідних відомостей за заявою ОСОБА_3 в ЄРДР як протиправної.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1