Номер провадження: 11-сс/785/1136/16
Номер справи місцевого суду: 520/9326/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.08.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 05 серпня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001642 від 19 червня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 05 серпня 2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Таїровського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 15 год. 50 хв. 04 жовтня 2016 року без визначення розміру застави.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя при обранні найбільш суворого запобіжного заходу ОСОБА_8 не врахував, що останній не здійснював будь-яких спроб переховуватись від органів досудового розслідування та суду, добровільно явився в судове засідання Київського районного суду м.Одеси для вирішення питання про обрання йому запобіжного заходу. Крім того, ОСОБА_8 позитивно характеризується, має цивільну дружину та малолітню дитину, зареєстрований та постійно проживає на території м.Одеси, визнає свою провину у вчиненому злочині і співпрацює зі слідством.

З таких підстав захисник наполягає на тому, що ризики, на які посилається слідчий є не обґрунтованими та не підтверджуються жодними обставинами провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого виконав вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та практики Європейського суду з прав людини і врахував їх при постановленні оскарженої ухвали.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він вчинив чотири епізоди відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України підтверджується протоколами допиту потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_14 , протоколами впізнання особи за фотознімками та речовими доказами у кримінальному провадженні, а також показами самого ОСОБА_8 , в яких він визнав свою провину за всіма чотирма епізодами.

Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі не оскаржує обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в інкримінованих йому злочинах, а тому ухвала слідчого судді в цій частині, у відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не переглядається.

Разом з тим недопустимість доказів винуватості ОСОБА_8 , отриманих внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, передбачена ст.87 КПК України, апеляційним судом не встановлена.

Апеляційний суд вважає, що слідчий в клопотанні, а також прокурор в судовому засіданні довели існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на даному етапі досудового розслідування виправдовують необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків, оскільки він офіційно не одружений, не має постійного місця роботи, а отже і законних джерел доходу для забезпечення своїх потреб.

Крім того підозрюваний раніше вже був неодноразово засуджений за вчинення злочинів проти власності, нові чотири епізоди злочинів вчинив маючи не зняту та непогашену в установленому законному порядку судимість, а у разі визнання його вини за ч.2 ст.186 КК України, з урахуванням особи підозрюваного, йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 6-ти років.

На думку апеляційного суду вказані обставини беззаперечно підтверджують існування ризиків того, що перебуваючи на свободі ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити злочину діяльність, оскільки він не має постійних джерел доходу, а також впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З цих підстав апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти вищевказаним ризикам та не дозволить контролювати місце перебування ОСОБА_8 .

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 є необгрунтованими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, який керуючись положеннями п.1 ч.4 ст.183 КК України при застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначив розмір застави, оскільки інкриміновані йому злочин були вчинені із застосуванням насильства до потерпілих.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому не вбачає підстав для її скасування.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 .

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 05 серпня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Таїровського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 15 год. 50 хв. 04 жовтня 2016 року без визначення розміру застави залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4