Провадження № 11-кп/783/527/16 Доповідач: суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

справу за заявою засудженого ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2015 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:
цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 186 КК України на чотири роки позбавлення волі, ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 71 КК України на чотири роки шість місяців позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_6 подав заяву, яка надійшла в місцевий суд 28 березня 2016 року, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження вироку суду.
Свою заяву мотивує тим, що по прибуттю до Личаківської ВК №30 для відбування покарання, з`ясувалось, що злочин, за який його засуджено Галицьким районним судом м. Львова, вчинено ним до постановлення вироку Сихівського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2014 року, тобто не під час іспитового строку, а тому положення ст. 71 КК України до нього застосовано безпідставно.
Звертає увагу, що адміністрація Личаківської ВК №30 зверталась в Шевченківський районний суд м. Львова для приведення у відповідність вироку Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2015 року, однак у поданні було відмовлено з посиланням на п.14 ч.1 ст. 537 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про підтримання заяви, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 395 КПК України, вирок суду першої інстанції може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Колегією суддів встановлено, що вирок суду постановлений 24 квітня 2015 року з участю обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 , і такий не оскаржувався в апеляційному порядку у встановлений п.1 ч.2 ст. 395 КПК України строк.
Разом з тим, як вбачається з звернення начальника Личаківської ВК №30 на ім`я прокурора Галицького району м. Львова від 07 жовтня 2015 року, наявного в матеріалах справи, останній просив уточнити законність застосування ст. 71 КК України до ОСОБА_6 та внести акт прокурорського реагування щодо приведення вироку Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2015 року у відповідність до КК України.
У своєму зверненні покликався на а.2 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року, згідно якого застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається, якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення на підставі ст. 75 КК України, до постановлення вироку в першій справі вчинила інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Однак, жодної інформації стосовно даного звернення до прокурора, в матеріалах справи немає.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що слід поновити засудженому ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження вироку Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
поновити засудженому ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження вироку Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2015 року.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4