АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 654/1169/16-к
Номер провадження: 11-кп/791/720/16 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2016 року липня місяця 06 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючої судді: ОСОБА_2 ,

суддів : ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 травня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гола Пристань Херсонської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 09.09.2009 року за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 23.05.2011 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений 11.02.2014 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 28 днів, -

засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишено без змін.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 03.10.2015 року будучи раніше судимим за корисливі злочини, судимість за які не погашена, повторно, в нічну пору доби, в м.Гола Пристань Херсонської області, по вул.. 1-го Травня, 2, з приміщення кафе-бару «Паб», яке належить ОСОБА_8 , куди проник шляхом відгинання прутів вікна за допомогою лому, звідки умисно таємно для оточуючих, з корисливих спонукань, вчинив крадіжку з шухляди барної стійки грошових коштів в сумі 3282 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальні збитки на вказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичних обставин справи просить вирок суду змінити у зв`язку з тим, що призначене покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції не враховано, що злочин ним вчинено через складні життєві обставини. Також зазначає, що після вчинення злочину повністю визнав себе винним, щиро покаявся і повністю відшкодував завдані збитки.

Просить вирок суду змінити та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, а при неможливості застосування іспитового строку призначити на підставі ст. 69 КК України більш м`яке покарання.

Інші учасники процесу вирок суду не оскаржили.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вирок просив залишити без змін, заслухавши аналогічні прохання в судових дебатах, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження судове провадження в суді першої інстанції відбувалося згідно з положеннями ч.3 ст. 349 КПК України, що передбачає скорочений судовий розгляд, оскільки обвинуваченим вина у вчиненні злочину була визнана повністю і фактичні обставини ніким не оспорювалися і не оспорюються апелянтом в апеляційній скарзі.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції згідно з вимогами ст.65 КК України, врахував як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і дані, що характеризують особу, а також пом`якшуючі обставини, в тому числі і ті на які є посилання в апеляційній скарзі.
Так ОСОБА_7 раніше судимий вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 09.09.2009 року за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. В період іспитового строку ОСОБА_7 знову вчинив злочин, після чого був засуджений вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 23.05.2011 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений 11.02.2014 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 28 днів.

На думку колегії суддів, факт вчинення обвинуваченим, що є раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, нового корисливого злочину, прямо вказує на те, що обвинувачений належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став.

Що стосується твердження обвинуваченого про те, що судом не в повній мірі враховано, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, а також той факт, що шкоду потерпілому відшкодовано повністю, то вони є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами кримінального провадження, а посилання обвинуваченого на складні життєві обставини документально не підтверджені.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 здійснив крадіжку грошей у сумі 3282 грн., що належать ОСОБА_8 .. При цьому потерпілій відшкодована сума лише в розмірі 200 грн., котрі працівниками міліції були вилучені у ОСОБА_7 05.10.2015 року, визнані речовим доказом у кримінальному провадженні та передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 .. Інші відомості, які б вказували на відшкодування шкоди потерпілій в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином при призначенні покарання, на думку колегії суддів, суд в повній мірі врахував дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме: за місцем проживання характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності; наявність обставини що пом`якшує покарання повне визнання вини й каяття, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин.

З урахуванням цих обставин суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 мінімальне покарання у виді позбавлення волі передбачене санкцією ч.3 ст. 185 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

З огляду на це колегія суддів вважає, що підстав для пом`якшення покарання немає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, які були б безумовною підставою для скасування вироку і призначення нового розгляду у суді першої інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404; 405; 407 ч.1 п.1; ст.419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: (три підписи)
З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2