Справа № 569/4372/16-к

УХВАЛА

21 квітня 2016 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області:
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю
заявника скарги адвоката ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 як представника особи у якої тимчасово вилучено майно ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна, -
У судовому засіданні заявник скарги підтримала її, з викладених у ній підстав, просила її задовольнити.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні заперечили щодо задоволення скарги.
Заслухавши пояснення названих вище сторін дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Статтею 303 КПК передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, зокрема відповідно до положення п.1 ч.1 цієї статті на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;4) у разі скасування арешту.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 18 березня 2016 року клопотання слідчого ОСОБА_4 було задоволено.
Надано слідчому ОСОБА_4 дозвіл на проведення обшуку в помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , метою виявлення та вилучення статутних документів, печаток, договорів ТзОВ «Опттрейд-продукт», а саме: договір купівлі продажу №01 від 30.01.2015укладений між ТзОВ «Опттрейд-продукт», та СГТзОВ «Городище», договір купівлі продажу №06-01 від 30.01.2015 укладений між ТзОВ «Опттрейд-продукт», та ТзОВ «Селянка ТМ».
На підставі вказаної вище ухвали слідчого судді проведено обшук, згідно якого слідчим ОСОБА_6 було вилучено Акт прийому передачі документації від 23.02.2015р., наказ ТОВ «Опттрейд-продукт» від 23.02.2015р..
Постановою слідчого ОСОБА_6 від 04 квітня 2015 року вилучені документи які зазначені вище, визнані речовими доказами та залишені при матеріалах кримінального провадження.
За змістом ч.7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як встановлено слідчим суддею, документи вилучені під час обшуку -Акт прийому передачі документації від 23.02.2015р. , наказ ТОВ «Опттрейд-продукт» від 23.02.2015р., не є статутними документами та не відносяться до інших документів, дозвіл на виявлення та вилучення яких містить ухвала слідчого судді.
Тому, вказаним правоохоронним органом вилучене майно в помешканні ОСОБА_5 має статус у кримінальному провадженні тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна органом досудового слідства до суду подано не було, відповідно арешт на вказане майно не накладено.
В судовому засіданні встановлено, що слідчий не повернув майно - вказані вище документи власнику ОСОБА_5 у якого воно було вилучено.
Окрім того, ч.1 ст. 100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 цього кодексу.
Що стосується покликання заявника скарги не те, що дозвіл на проведення в ухвалі слідчого судді надано слідчому ОСОБА_4 а проведено іншим слідчим ОСОБА_6 , встановлено наступне.
Отже, за наведених обставин, слідчий суддя вважає що скарга підлягає до задоволення.
Зокрема, підлягає поверненню володільцю майна в якого воно було вилучено -
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100 167, 169, ч.5 ст.171, ч.7 ст.236, 303, 306, 307, 309 КПК України, -
Скаргу адвоката ОСОБА_3 як представника особи у якої тимчасово вилучено майно ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна, задовольнити.
ПовернутиОСОБА_5 майнощо було вилучене на підставі протоколу обшуку від 4 квітня 201р., а саме:- (документи) Акт прийому передачі документації та майна ТОВ «Опттрейд-продукт» від 23.02.2015р. , наказ ТОВ «Опттрейд-продукт» від 23.02.2015р.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала набрала законної сили 21.04. 2016р.

Слідчий суддя ОСОБА_1