Справа № 591/989/16-к
Провадження № 1-кп/591/183/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми матеріали кримінального провадження № 0000659 від 07.02.2016 року за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки податків НОМЕР_1 , уродженця м.Суми, мешкаю чого за адресою : АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: 16.07.2009 року Зарічним районним судом м.Суми за ст. 185 ч.3 , ст. 104 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік; 29.09.2010 року Зарічним районним судом м.Суми за ст. 187 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК Україниз кінцевим вироком 4 роки 2 місяці позбавлення волі
за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
07.02.2016 року, близько 01:20 год., ОСОБА_4 перебуваючи у нічному клубі «Луна», який розташований по вул. Інтернаціоналістів, 21, м. Суми, вирішив викрасти майно з жіночої сумки, що перебувала на колонці танцювального майданчику та належала ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи в середині нічного клубу, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії є непомітними для оточуючих, викрав майно, яке знаходилося на колонці танцювального майданчик', переліком та вартістю згідно висновку експерта № 612 від 10.02.2016 року становить:

-жіночий гаманець з замінника шкіри, вартістю 134 грн.;

-грошові кошти в сумі 360 грн.;

-читацький квиток, ікона божої матері, корінець про проходження флюорографії, квиток спілки інституту, сім дисконтних карток та 2 банківські картки «Приватбанку», які для потерпілої матеріальної цінності не представляють, а всього на загальну суму 494 грн.

З викраденим чужим майном ОСОБА_4 із місця скоєння правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Такі дії ОСОБА_4 , органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України - тобто крадіжка чужого майна, вчинена повторно.
В судове засідання обвинувачений та потерпілий подали угоду про примирення від 22.03.2016 року. Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України. ОСОБА_4 у повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, просить вибачення перед потерпілою ОСОБА_5 , зобов`язується відшкодувати нанесені матеріальні збитки потерпілій у розмірі 360 грн. в строк до 04 квітня 2016 року. Сторони погоджуються на призначення покарання у вигляді двох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 з випробуванням з іспитовим строком на один рік, поклавши на нього обов`язки визначені у ст. 76 КК України.
Прокурор вважає, що зміст угоди про примирення відповідає положенням діючого законодавства та підлягає затвердженню, а заявлене клопотання щодо постановлення вироку на підставі угоди задоволенню.
Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши подані матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а угода затвердженню з таких підстав.
У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив крадіжку майна ОСОБА_5 , кваліфікуючою ознакою якої є повторність, а тому його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.Даний злочин, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
При цьому, обвинувачений розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надає згоду на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди про примирення.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення. Узгоджені сторонами (обвинуваченим, потерпілим) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції статті ч. 2 ст. 185 КК України, тобто, умови даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам діючого кримінально- процесуального, матеріального законодавства та особі обвинуваченого.
Відповідно до ст. 118,124 КПК України з обвинуваченого підлягає стягненню на користь держави процесуальні витрати в сумі 184,14 грн., які були витрачені на проведення товарознавчої експертизи.
Суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим. Керуючись ст.ст. 368, 374, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 22 березня 2016 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на один рік зобов`язавши його:

1. не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

2. повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

3. періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 184,14 грн., які були витрачені на проведення товарознавчої експертизи.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Суддя ОСОБА_6 -Когер