Справа № 571/1476/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2016 року смт.Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань кримінальне провадження №0000110 про обвинувачення: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб не має, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
12 квітня 2015 року близько 13 години 40 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Гагаріна, в с. Сновидовичі, зі сторони с.Остки в напрямку с. Лісове Рокитнівського району Рівненської області зі швидкістю приблизно 70 км/год., в порушення пункту 10.1, пункту 12.3, пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 №1306, перевищив допустиме значення швидкості руху на даній ділянці дороги, проявив неуважність до дорожньої обстановки, з моменту виникнення небезпеки для нього у вигляді невстановленого малолітнього пішохода, котрий перетинав проїзну частину з права на ліво по ходу руху транспортного засобу, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, перед початком зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки або перешкоди іншим учасникам руху, виїхав на ліве узбіччя, де здійснив наїзд на металеве огородження мосту.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в КЗ «Рокитнівська ЦРЛ».

Порушення вимог пунктів 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно яких: п.10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасника руху; п.12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні злочину визнав та пояснив, що 12 квітня 2015 року, зранку заїхав до ОСОБА_9 , поїхали до дядька в цент села. Близько 13 год. 30 хв. сіли в машину, їхали до баби. ОСОБА_10 сидів на передньому пасажирському сидінні. З-під мосту вибігли діти. Почав гальмувати, машину занесло, вдарився в металеве огородження мосту. Так як пасажирську дверку заклинило, через свою дверку витяг ОСОБА_11 на вулицю, він говорив, що болить рука. Що було далі не пам`ятає, прийшов до свідомості у лікарні. Розкаюється у вчиненому, завдану шкоду обіцяє відшкодувати.
Винуватість обвинувачуваного ОСОБА_3 у вчиненні злочину, підтверджується показаннями потерпілої, іншими доказами дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що в той день була на роботі. Близько 13 години обвинуваченого та сина ОСОБА_8 бачила біла магазину. Приблизно в 13.40 год. зателефонувала невістка та повідомила, що трапилася аварія. Відразу поїхала на місце аварії. Син лежав на узбіччі в напрямку села Лісове, був у свідомості та говорив, що не може дихати. Автомобіль стояв зліва по ходу руху, правою частиною торкався металевого огородження. Приблизно через 45 хвилин приїхали лікарі, забрали сина в лікарню. Через деякий час у лікарні повідомили про смерть сина. У березні 2016 року обвинувачений дав 4000,00 гривень. Після того, ніхто не приходив, нічого не пропонував. Смертю сина завдано моральної шкоди, яку оцінює у 150000,00 гривень.
Стосовно покарання погоджується з думкою сторони обвинувачення, цивільний позов просить задовольнити у повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, згідно поданої заяви просить кримінальне провадження розглядати у його відсутності.
Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.04.2015 року та схеми до протоколу, місце дорожньо-транспортної пригоди знаходиться поблизу буд. АДРЕСА_2 . Слідів гальмування не виявлено (а.с.79-81, 82,83-90 т.1).
Результатом токсикологічного дослідження №204 від 16.04.2015 року встановлено, що при токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_3 , 1995 року народження, етанол не виявлено (а.с.164 т.1).
Згідно довідки Рівненського обласного центру з гідрометеорології від 13.05.2015 року № 34-01-15/260, за даними репрезентативної до території Рокитнівського району (в т.ч. с. Сновидовичі) Рівненської області метеостанції Сарни 12 квітня 2015 р. бл. 13 год. 40 хв. зафіксовано погодні умови: малохмарно, температура повітря бл. 20 градусів тепла, опадів та інших атмосферних явищ не спостерігалось (слабкий дощ закінчився о 12 год. 55 хв.) (а.с.166 т.1) .
Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.138 т.1). Лікарським свідоцтвом про смерть № 66 від 13.04.2015 року встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Причина смерті: закрита тупа травма грудей з чисельними переломами ребер та ушкодження правої легені (а.с.173 т.1).
Актом судово-медичного дослідження трупа № 66 від 12 травня 2015 року встановлено, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 були виявлені такі травматичні зміни: закрита травма грудної клітки, підшкірна емфізема верхніх відділів грудної клітки та шиї, поширено садно грудної клітки по правій задньо-боковій поверхні, множинні уламкові переломи 8,9,10,11 ребер справа по середній та задній аксілярних лініях, крововиливи міжреберні м`язи по ходу переломів ребер, пошкодження парієнтальної та вісцеральної плеври, пошкодження тканини правої легені нижньої долоні по задній поверхні, крововиливи в тканину легень в місцях ушкоджень, внутрішня кровотеча, які враховуючи їх вид та морфологічні властивості спричинено прижиттєво, що цілком можливо при ДТП як у пасажира легкового автомобіля в салоні автомобіля при обставинах вказаних в постанові.
Види ушкоджень (садно, переломи ребер, крововиливи в міжреберні м`язи по ходу переломів ребер, пошкодження легень ), вказують на спричинення їх значною силою дією тупих предметів (поверхней); ушкодження в вигляді підшкірної емфіземи, пошкодження парієнтальної та вісцеральної плеври, тканини правої легені, крововиливів в тканину легені виникли від дії гострих предметів, якими могли бути гострі краї відломків ребер виступаючих в плевральну порожнину.
Вказані травматичні зміни виникли, незадовго до настання смерті потерпілого, на що вказує наявність: крововиливів в зонах переломів кісток, при відсутності ознак їх зрощення; велика кількість рідкої крові в правій плевральній порожнині; забарвлення крововиливів та стан поверхні садна, а також виражене малокрів`я внутрішніх органів, як ознака прижиттєвої крововтрати.
Виявлені тілесні ушкодження в трупа гр. ОСОБА_8 стосовно живих осіб належать до тяжких як небезпечні для життя в момент спричинення.
Смерть ОСОБА_8 настала за 16-24 години до моменту судово-медичної експертизи його трупа.
Цей висновок стосовно причини смерті підтверджується виявленням при розтині трупа, вказаних ушкоджень ділянок грудей, а також даними мікроскопічного дослідження шматочків внутрішніх органів (крововиливами і розривами паренхіми легень) (а.с.174-178 т.1 ).
Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №89 від 28.10.2015 року, смерть ОСОБА_8 настала від отриманої важкої травми грудної клітки у вигляді подвійних переломів 8-11-го правих ребер з розривами пристінкової плеври та ушкодженнями легень, яка в своєму клінічному перебігу супроводжувалась внутрішньо-грудною кровотечею з розвитком гемопневмотораксу, поширеної підшкірної емфіземи з компресією (стисненням) легень і органів середостіння, що в кінцевому результаті призвело до розвитку гострої дихальної та серцевої недостатності, котрі і стали безпосередньою причиною смерті. Даний висновок при причину смерті підтверджується характером встановлених під час розтину трупа травматичних змін ділянки грудей, даними мікроскопічного дослідження вилучених з трупа шматочків внутрішніх органів, а також цілком узгоджується з наведеними у медичній карті Рокитнівської ЦРЛ даними клінічного спостереження за потерпілим під час його перебування 12.04.2015 року у вказаній лікарні.
Отримані в результаті ДТП тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_8 знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням його смерті. Згідно відомостей медичної карти стаціонарного хворого Рокитнівської ЦРЛ, біологічна смерть ОСОБА_8 була констатована лікарями 12.04.2015 року о 15 годині 30 хвилин (а.с. 192-199 т.1 ).
Відповідно до висновку експерта №3.1-320/15 від 03.09.2015 року, при заданому слідством комплексі вихідних даних, в даній дорожній обстановці, як з моменту виникнення небезпеки для руху, так і з моменту конкретної видимості малолітнього пішохода, водій автомобіля ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до лінії руху малолітнього пішохода шляхом зниження швидкості руху керованого ним транспортного засобу, аж до його повної зупинки, при своєчасному прийнятті мір до реагування.
В даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 12.4,10.1,12.3 Правил дорожнього руху України.
При заданому слідством комплексі вихідних даних в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору в діях водія автомобіля ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п.12.4 Правил дорожнього руху України, однак вказана невідповідність не знаходиться у причинному зв`язку з скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди. Так як, при заданому комплексі вихідних даних, в даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 як з моменту виникнення небезпеки для руху, так і з моменту конкретної видимості малолітнього пішохода, мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до лінії руху малолітнього пішохода шляхом зниження швидкості руху керованого ним транспортного засобу, аж до його зупинки, при своєчасному прийняття мір до реагування, то з технічної точки зору в його діях вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, оскільки застосований водієм маневр, який призвів до виїзду на металеве огородження мосту є технічно невиправданим (а.с.219-223 т.1 ).
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №91/16 від 19.05.2016 року, встановлено , що обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на момент вчинення інкримінованого діяння якимнебудь психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством чи іншим хворобливим станом психіки не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_3 виявляє ознаки Розладу адаптації у формі легко вираженої депресивної реакції (F 43 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), що не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Обвинувачений ОСОБА_3 не має відхилень у психічному розвитку, які не є виявами психічного захворювання. Обвинувачений ОСОБА_3 на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує . Обвинувачений ОСОБА_3 на момент вчинення інкримінованого йому діяння в стані фізіологічного афекту не перебував (а.с.13-18 т.2).
Суд приходить до висновку, що злочин мав місце, дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття. Обтяжуючі обставини не встановлені.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є необережним тяжким злочином; обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин; особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується задовільно (а.с.242 т.1), проживає з батьками (а.с.243 т.1), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, злочин вчинив вперше (а.с.237 т.1), та приймаючи до уваги думку потерпілої ОСОБА_7 про призначення покарання пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе в умовах ізоляції від суспільства і обирає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 будучи винним у вчиненні злочину, повинен нести відповідальність за шкоду завдану потерпілій.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення 11717,33 грн. майнової шкоди суд задовольняє в повному обсязі, оскільки завдана шкода підтверджена документально (а.с.46-48 т.1).
При вирішенні цивільного позову про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.
Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), з урахуванням характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням у кожному конкретному випадку інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість та істотність вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.
Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, потерпілій ОСОБА_7 була заподіяна моральна шкода, оскільки вона втратила сина, що призвело до моральних та душевних страждань, порушено буденне життя, створено моральний, побутовий та психологічний дискомфорт, відновлення якого потребуватиме значного часу. Моральну шкоду потерпіла оцінює в розмірі 150000,00 гривень. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості розмір моральної шкоди суд вважає явно завищеною. З урахуванням обставин справи таку шкоду суд оцінює у розмірі 90 000,00 гривень.

Відповідно до ст.ст.88, 124 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з обвинуваченого на користь держави судовий збір у розмірі 1065,20 гривень (1617,17 551,20=1065,97) та витрати на залучення експерта у розмірі 3070,80 грн. (а.с.204, 218 т.1)

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371,373-374 КПК України, суд,
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді три роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жительки АДРЕСА_3 , 11717,33 (одинадцять тисяч сімсот сімнадцять гривень 33 копійки) майнової шкоди, 90000,00 (дев`яносто тисяч гривень) моральної шкоди та витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 (п`ятсот п`ятдесят одна гривня 20 копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта в сумі 3070,80 (три тисячі сімдесят гривень 80 копійок) та судовий збір у розмірі 1065,97 (одна тисяча шістдесят п`ять гривень 97 копійок).
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати.
Речові докази: автомобіль марки ВАЗ-21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у обвинуваченого ОСОБА_3 (а.с.211 т.1), повернути власнику (а.с.255 т.1).
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рокитнівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя (підпис) Згідно з оригіналом.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області ОСОБА_1