В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Пацканьово Ужгородського району, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючої, не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21.09.2014 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 куди вона була запрошена останнім, звідки діючи умисно, таємно , з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, викрала належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Lenovo A3691», чорного кольору, вартістю 1009,80 грн., чим завдала потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1009,80 грн.
Крім цього, 29.09.2014 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_7 куди вона була запрошена останнім, звідки діючи умисно, таємно , з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, викрала належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Sumsung Galaxy S4», чорного кольору, вартістю 4200 грн., чим завдала потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала повністю, щиро розкаялася. Пояснила суду, що 21.09.2014 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 запросив її до нього додому за адресою : АДРЕСА_2 . Знаходячись в приміщенні будинку, вона таємно викрала мобільний телефон марки «Lenovo A3691», який в подальшому віднесла в ломбард. В подальшому вказаний мобільний телефон забрала із ломбарда і повернула потерпілій.
Також показала, що 29.09.2014 року близько 18 год. 00 хв. на запрошення ОСОБА_7 перебувала у нього в гостях в АДРЕСА_3 , звідки викрала мобільний телефон марки «Sumsung Galaxy S4», який в подальшому віднесла в ломбард. Працівники міліції вилучили мобільний телефон із ломбарда і повернули ОСОБА_7 .
В судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій просила розглянути кримінальне провадження у її відсутності, претензій матеріального характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 не має . Заява від ОСОБА_6 підписана також законним представником ОСОБА_8 .
Враховуючи, що потерпілі не були свідками вказаних подій, суд, керуючись ст.325 КПК України, заслухавши думку прокурора та обвинуваченої, про можливість за відсутності потерпілих з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, ухвалив рішення про проведення судового розгляду за їх відсутності.

Увідповідності до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінальногоправопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого увчиненні криміналь-ного правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбаченихстаттею 91 цього Кодексу покладається наслідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачена, не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження , що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, повністю відшкодувала завдану шкоду та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання обвинуваченою своєї вини.

Обставин, які обтяжують покарання, судом згідно статті 67 КК не встановлено.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_4 всі пом`якшуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та можливість виправлення обвинуваченої без відбування нею призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до неї положення ст.75 КК України та звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням їй обов`язків згідно ст.76 КК України.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України. Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_9 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засуджену ОСОБА_9 , звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до ст.76 КК України на засуджену ОСОБА_9 , обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити без змін - особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати по справі на проведення товарознавчої експертизи №23/554 від 13.10.2014 року в розмірі 245,70 грн. та товарознавчої експертизи №23/553 від 13.10.2014 року в розмірі 245,60 гривень.

Речові докази :

- мобільний телефон марки «Lenovo A3691», чорного кольору, що знаходиться на зберіганні законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_5 залишити в його розпорядженні як власника;

- мобільний телефон марки ««Sumsung Galaxy S4», чорного кольору, що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 - залишити в його розпорядженні як власника.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1