Справа № 182/3971/16-к
Провадження № 1-кс/0182/981/2016
У Х В А Л А
Іменем України
26.07.2016 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі Нікопольського міськрайонного суду внесене у кримінальному провадженні № 0004145, клопотання слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, освіта середня, громадянина України, одруженого, має на утримані малолітню дитину, сина 2014 року народження, працюючого менеджером по продажу ТОВ ТДК, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 187 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

слідчого - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Нікопольського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулався до слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Відповідно до поданого клопотання, в провадженні СВ Нікопольського відділу поліції знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004145від 30.11.2015 року, за ознаками кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 187КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.06.2016 року приблизно о 18.30 год., ОСОБА_5 вступив в злочинну змову з ОСОБА_7 , з метою нападу та заволодіння чужим майном у неповнолітнього ОСОБА_8 , який на той час йшов біля будинку АДРЕСА_2 . Так, реалізуючи свій спільний злочинний намір, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном з погрозою застосувати насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_7 , підійшов ззаду до ОСОБА_8 попросив у нього мобільний телефон, щоб зателефонувати. Після того, як ОСОБА_8 зі свого мобільного телефону «LG Е612» набрав номер, який продиктував ОСОБА_7 , до них підійшов ОСОБА_5 , який продовжуючи спільний умисел, направлений на заволодіння чужого майна з погрозою застосувати насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, діставши з кишені шортів розкладний ніж, який він заздалегідь взяв з собою та зберігав при собі, виставив кухонний ніж лезом вперед, перед тулубом ОСОБА_8 . В цей час, ОСОБА_7 , скориставшись цим, вчинив дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, а саме, вирвав мобільний телефон з рук ОСОБА_8 та попрямував в бік подвір`я будинку АДРЕСА_3 . Відразу після чого, ОСОБА_5 , тримаючи ніж в руці, наказав йти за ними. Підійшовши до під`їзду будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , наказав ОСОБА_8 дістати з кишені навушники, після чого вирвав їх з рук останнього. Погрожуючи реально застосувати ніж, тобто насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 наказали ОСОБА_8 , щоб він йшов, а мобільний телефон та навушники залишаться у них. ОСОБА_8 , сприйнявши реально дії та погрози з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , як загрозу його життю та здоров`ю, залишив свій мобільний телефон та навушники у ОСОБА_7 та пішов в бік свого будинку. Тим самим, ОСОБА_5 за попердньою змовою з ОСОБА_7 , групою осіб, переслідуючи корисливі мотиви, діючи умисно, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосувати насильство, небезпечне для життя та здоров`я, та заволодів мобільним телефоном «LG Е612», вартістю 1 378 грн., навушниками вартістю 199 грн., які належать ОСОБА_9 , чим спричинив їй матеріальну шкоду на загальну суму 1 577 грн., після чого, утримуючи майно, яким вони заволоділи, з місця скоєння злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Цими умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
22 липня 2016 р. ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

З урахуванням того, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин з погрозою застосуванням насилля, є ризик того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти цим ризикам тому слідчий просить обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання. Просили обрати стосовно підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він свою вину визнає. Має постійне місце проживання. Проживає у АДРЕСА_1 в сім`ї. Він працює менеджером по продажу в ТОВ ДТК. На утриманні має малолітнього сина, 2014 року народження. Просив не обирати відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як має постійне місце проживання, а також має роботу. Просив застосовувати до нього запобіжний захід і виді домашнього арешту
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 проти клопотання слідчого заперечувала. Тримання під вартою, це занадто суворий вид запобіжного заходу. Його підозрюваний свою провину визнав. Доказів того, що її підзахисний має намір втекти, слідчим не надано. Сама тяжкість покарання не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просила застосовувати до її підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту, так як він має постійне місце проживання. Проживає у АДРЕСА_1 в сім`ї. Працює. На утриманні має малолітнього сина.
Пунктом 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що запобіжний захід у вигляді утримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З рішення Європейського суду від 06.12.2007 року, по справі «Попков проти Росії» випливає, що ... підозрюваний, обвинувачений повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо вагомих підстав, що виправдовують його утримання під вартою ... Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого самого мінімального терміну утримання під вартою.

Згідно з тією ж практикою Європейського суду, тривале утримання під вартою може бути виправдане по конкретній справі тільки за наявності специфічних ознак суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості перевершує правило поваги до свободи особистості.

Відповідно до рішення Європейського суду № 14379/88 від 26 січня 1993 року «В. проти Швейцарії» …небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання ; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою.

Також, слідчим суддею враховано, правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі Тодоров проти України, відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачувань не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під варто; Єлоєв проти України (№ 17283/02), від 06 листопада 2008 року, навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину, тяжкість обвинувачення не можуть бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

Слідчий суддя приймає до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 . Проживає з в сім`ї, має на утриманні малолітню дитину, сина, 2014 року народження, працює. Твердження сторони обвинувачення про тяжкість вчинених злочинів не є достатнім для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши слідчого та прокурора, їх доводи щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку підозрюваного та його захисника, які заперечував проти задоволення клопотання, перевіривши надані матеріали провадження, співставляючи та аналізуючи наведене між собою та в сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність залишити клопотання слідчого щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 без задоволення, оскільки слідчий суддя не вбачає підстав для обрання саме вказаного запобіжного заходу. Слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під ватою, і вважає за можливе застосувати стосовно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню, а також зі ступені тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 182, 183, 193, 194-196 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , яке погоджено з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування стосовно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без задоволення.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_4 з 20.00 год. о 05.00 год.

Строк дії ухвали встановити 60 днів, тобто до 23 вересня 2016 року, включно.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1