гСправа № 358/267/16-к Провадження № 1-кп/358/29/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2016 року

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі кримінальне провадження № 1-кп/358/29/16 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, не працюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, відповідно до ст. 89 КК України немаючого судимості,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
10 лютого 2016 року близько 01.00 години ночі ОСОБА_4 прибув до будинку свого знайомого ОСОБА_6 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з метою розпивання алкогольних напоїв разом з останнім та присутньою у цьому житлі ОСОБА_5 .

Під час перебування в даному будинку у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне заволодіння належним ОСОБА_7 мобільним телефоном «Nomi і240» шляхом зловживання її довірою.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_7 , засновані на особистому знайомстві, попросив її надати йому свій мобільний телефон для здійснення дзвінка.

ОСОБА_7 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_4 , на прохання останнього погодилась та добровільно надала йому власний мобільний телефон «Nomi і240» вартістю 380 гривень, укомплектований SIM-карткою оператора мобільного зв`язку «Life» (TOB «Астеліт») вартістю 5 гривень.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, заволодів вказаним мобільним телефоном шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 і під приводом здійснення дзвінка покинув будинок ОСОБА_6 та з місця вчинення злочину зник і здобутим злочинним шляхом майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 385 гривень.

Обвинувальний акт щодо обвинуваченого ОСОБА_4 надійшов до суду 26.02.2016 року з угодою про примирення, яка викладена в письмовій формі та підписана 25.02.2016 року потерпілою ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_4 .

Згідно умов угоди обвинувачений беззастережно визнав свою вину в обсязі підозри у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України.

Сторони в угоді про примирення дійшли до згоди, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень з огляду на те, що він беззастережно визнає свою вину, враховуючи особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 69-1 щодо граничного розміру покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та не оспорював фактичні обставини справи, просив затвердити угоду про примирення між ним та потерпілою ОСОБА_5 , підтвердивши факт примирення з потерпілою в результаті вільного добровільного остаточного волевиявлення, яке виключає будь-який неправомірний вплив шляхом обіцянок, насильства, погроз, фізичного або психічного примусу.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтвердила факт примирення з обвинуваченим ОСОБА_4 , в результаті вільного добровільного остаточного волевиявлення, яке виключає будь-який неправомірний вплив шляхом обіцянок, насильства, погроз, фізичного або психічного примусу. Просить затвердити угоду про примирення, укладену 25 лютого 2016 року між нею та обвинуваченим.

Суд враховує факт визнання обвинуваченим своєї вини і погоджується із органом досудового розслідування щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, вивчивши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ст. 474 КПК України, суд вважає за можливе затвердити укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 угоду про примирення та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченому, оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості, у вчиненому щиро покаявся та добровільно відшкодував заподіяну шкоду, не має судимості відповідно до ст. 89 КК України, покарання, яке пропонується в угоді, є покаранням в межах санкції ч.1 ст. 190 КК України, відповідає вимогам ст. 69-1 КК України та особі обвинуваченого.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Затвердити угоду про примирення від 25 лютого 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

Призначити ОСОБА_4 покарання згідно угоди про примирення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 ( п`ятсот десять) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд Київської області з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1