Справа № 345/527/16-к
Провадження № 11-кп/779/260/2016
Категорія ч.2 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000140 за апеляційною скаргою заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_8 на вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, розлученого, не депутата, не працюючого, раніше судимого 02.06.2006 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 07.12.2011 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ст. 309 ч. 1 КК України до 900 грн. штрафу; 06.11.2012 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ст. 309 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 03.04.2015 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання 4 (чотири) місяці арешту,-

в с т а н о в и л а :
Вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання:

за ст. 185 ч. 1 КК України 2 місяці арешту;

за ст. 185 ч. 2 КК України 4 місяці арешту.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України остаточно визначено покарання шляхом поглинення менш суворого більш суворим 4 (чотири) місяці арешту, взявши його під варту із зали суду.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з 11.00 год. 22.03.2016 року.

Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду та постановлено залишити його без зміни до вступу вироку в законну силу.

Вирішено питання про речові докази в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна та повторно вчинив таємне викрадення чужого майна. Кримінальні правопорушення вчинено при наступних обставинах:

12.01.2016 близько 00 год. 20 хв. ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену судимість, знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 , на першому поверсі якого розташоване приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Перебуваючи біля даного магазину він помітив на тильній стіні камеру відео нагляду, яку вирішив викрасти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до стіни вказаного магазину із тильної правої його сторони, де за допомогою решітки вікна піднявся на стіну, де демонтував та викрав камеру відео нагляду марки «PROFVISION», моделі PV-214 R, серійний номер М7Р0РХWС2, вартістю 600 гривень, що належить ОСОБА_9 , чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 15.01.2016 близько 03 год. 15 хв. ОСОБА_7 , знаходився у дворі будинку АДРЕСА_3 .

Перебуваючи біля даного будинку він помітив на стіні камеру відео нагляду, яку вирішив викрасти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до стіни вказаного будинку із тильної правої його сторони, використовуючи дерев`яну драбину піднявся на стіну, де за допомогою викрутки демонтував та викрав камеру відео нагляду марки «PROFVISION», моделі PV-717HR, серійний номер С3G23231, вартістю 1500 гривень, що належить ОСОБА_10 , чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Не погодившись з вироком суду заступник прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , вважає вирок Калуського міськрайонного суду від 22 березня 2016 року незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

В обґрунтування вимог посилається на те, що судом обрано найм`якший вид покарання, передбачений санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, який не відповідає ступеню суспільної небезпеки вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, даним про особу обвинуваченого. Зокрема, судом не враховано, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, в тому числі корисливих. Упродовж року відбував покарання у вигляді арешту, однак на шлях виправлення не став і знову вчинив дві крадіжки.

Стверджує, що при призначені покарання ОСОБА_7 судом не взято до уваги наявність обставини, яка обтяжує покарання рецидив злочинів.

Вважає, що призначення ОСОБА_7 покарання у виді арешту в даному випадку не є достатнім для його виправлення та не відповідає меті покарання, якою є також попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим, та не відповідає тяжкості вчинених злочинів внаслідок м`якості та особі засудженого.

Просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання: за ч.1 ст.185 КК України 6 місяців арешту; за ч.2 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі. На підставі ст.70 ч. 1 КК України остаточно визначити покарання шляхом поглинення менш суворого більш суворим 1 рік позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на вирок Калуського міськрайонного суду від 22 березня 2016 року. Однак, під час підготовки справи до апеляційного розгляду 05 травня 2016 року обвинуваченим подана заява про відмову від апеляційної скарги.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримала апеляційну скаргу ;

- обвинувачений ОСОБА_7 просив в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити, від підтримання своєї апеляційної скарги відмовився, оскільки повністю згідний з вироком суду і просить залишити вирок суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В своїй апеляційній скарзі прокурор не оскаржує правильність встановлених судом фактичних обставин, правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи вирок суду в частині правильності призначення покарання ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що посилання прокурора на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ґрунтуються на законі.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання , призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин.

Однією із підстав, для скасування або зміни вироку відповідно до ст. 409 КПК України є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, обираючи вид та міру покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував те, що останній характеризується по місцю проживання позитивно, не перебуває на обліках у нарколога та психіатра, раніше судимий на шлях виправлення не став. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання суд визнав рецидив злочинів. З урахуванням наведеного та думки потерпілих, які не мають претензій до обвинуваченого, суд першої інстанції дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а тому обрав покарання в мінімальних межах санкцій, передбачених ч.1ст.185, ч.2. ст.185 КК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі виконав вимоги ст.65 КК України та призначив ОСОБА_7 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного і є несправедливим.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання ОСОБА_7 підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, колегія судів враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відносяться відповідно до ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, особу винного, який раніше неодноразово судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Також колегією суддів враховується думка потерпілих, які претензій до обвинуваченого не мають.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 колегія суддів визнає, його щире каяття та повне визнання ним своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 колегія суддів визнає рецидив злочинів.

З урахуванням викладених обставин та сукупності даних про особу обвинуваченого, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 185 КК України 6 місяців арешту; ч.2 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання 1 рік позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що саме таке покарання є достатнім, законним та справедливим, що буде сприятиме виправленню обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення кримінальних правопорушень та цілком відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року колегія суддів вважає необхідним зарахувати обвинуваченому у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - з 22 березня 2016 року до 25 травня 2016 року включно.

Керуючись ст.ст.370, 374, 376, 404, 405, 407, 409, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

засудила :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2016 року у кримінальному провадженні №0000140 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок.

Вважати, що вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді шести місяців арешту;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк призначеного покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 22 березня 2016 року до 25 травня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2016 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою ,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4