Справа № 161/2667/16-к
Провадження № 1-кс/161/1011/16
У Х В А Л А
про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна

м. Луцьк 04 березня 2016 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю прокурора прокуратури Волинської області ОСОБА_2 , старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , особи-володільця майна ОСОБА_5 представника особи-володільця майна адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, вилученого у гр. ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про арешт майна, вилученого у 10.12.2015 у гр. ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що в СУ ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000377 від 29.09.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 369 ч.3, 15 ч.5, 369 ч.3 КК України. 29 лютого 2016 року в межах вказаного провадження гр. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 369 ч.3, 15 ч.5, 369 ч.3 КК України.

10 грудня 2015 року, під час проведення огляду, у гр. ОСОБА_5 виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 12000 доларів США та ліхтарик «Fenix ТК15». В зв`язку з тим, що дані речі використовувались під час вчинення кримінального правопорушення та відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тому звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вказане майно.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, думку особи-володільця майна та його представника, які заперечували щодо накладення арешту на вказане майно, приходжу до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає.
Так, згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Частина 2 ст.170 КПК України передбачає, Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

З витягу з кримінального провадження №0000377 вбачається, що відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 369 ч.3, 15 ч.5, 369 ч.3 КК України внесені до ЄРДР 29 вересня 2015 року, на момент розгляду вказаного клопотання органом досудового розслідування повідомлено про підозру гр. ОСОБА_8 .

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, вмотивованим та обґрунтованим. Рішення відповідає цим критеріям, якщо воно ухвалено у відповідності із нормами матеріального та процесуального права на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, належним чином оціненими в їх сукупності та з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.12.2015 в частині задоволенні клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно гр. ОСОБА_5 , зокрема, грошові кошти в сумі 12000 доларів США, 2750 гривень та ліхтарик «Fenix ТК15» - відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 28.12.2015 ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.12.2015 скасовано, постановлено нову ухвалу, згідно якої накладено арешт на грошові кошти в сумі 12000 доларів США та ліхтарик «Fenix ТК15», належні гр. ОСОБА_5 .
Разом з тим, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.02.2016 скасовано арешт, накладений на майно гр. ОСОБА_5 , а саме, грошові кошти в сумі 12000 доларів США, ліхтарик «Fenix ТК15» та зобов`язано слідчого ОСОБА_3 негайно повернути останньому зазначене майно. Вказана ухвала набрала законної сили з моменту її оголошення, ніким не оскаржена та не скасована. Однак, станом на день розгляду поданого клопотання ухвалу суду не виконано, зазначене вище майно не повернуто законному володільцеві.
Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
В свою чергу, 02.03.2016 до суду повторно подано клопотання про накладення арешту на майно гр. ОСОБА_5 /грошові кошти в сумі 12000 доларів США, ліхтарик «Fenix ТК15»/, хоча проведення слідчої дії /огляду та вилучення/ здійснювалось 10.12.2016, правових підстав для його повторного подання та накладення арешту в судовому засіданні ні слідчим ні прокурором не наведено.
Зважаючи, що клопотання подано не в установлений процесуальний строк після вилучення відповідного майна, а також те, що кримінальне провадження відносно конкретної особи / ОСОБА_5 / не здійснюється, останній у вказаному провадженні допитувався лише в якості свідка, стороною кримінального провадження в судовому засіданні не доведено правових підстав та необхідності накладення такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, тому в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на грошові кошти в сумі 12000 доларів США, ліхтарик «Fenix ТК15», вилучені 10.12.2015 у гр. ОСОБА_5 відмовити.

Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна, згідно ч.3 ст. 173 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1