Справа № 599/708/16-к
н.п.1-кп/599/48/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року Зборівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Зборові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000409 про обвинувачення

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ст.190 КК України, ч.2 ст.15-ч.4 ст.27 ст.369 КК України, ч.2 ст.364 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
до Зборівського районного суду поступив обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.15 ст.190 КК України, ч.2 ст.15-ч.4 ст.27 ст.369 КК України, ч.2 ст.364 КК України.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В порушення цих вимог закону у обвинувальному акті відсутнє належне формулювання обвинувачення.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується за трьома різними статтями КК України, однак відсутнє формулювання обвинувачення за кожною з інкримінованих статей. Обвинувачення є загальним, за всіма статтями відразу, без визначення, які дії ставляться в вину обвинуваченому, в обґрунтування кваліфікації його дій, за кожним конкретним злочином.

Не належним і не конкретним є формулювання обвинувачення за ч.4 ст.190 КК України. Законодавство розмежовує об`єктивну сторону вказаного злочину за способом вчинення: шляхом обману або шляхом зловживання довірою.
В обвинувальному акті вказаний спосіб вчинення шахрайства шляхом обману. Однак в чому полягав обман в формулюванні обвинувачення не зазначено.
Не належним є формулювання обвинувачення за ч.2 ст.364 КК України, а саме: не визначено конкретно суб`єкта злочину. Так, в одному випадку зазначено, що ОСОБА_6 є службовою особою, яка постійно виконує організаційно розпорядчі та адміністративно господарські функції (а.с.1,7), в іншому, що він є керівником органу місцевого самоврядування (а.с.2, 7), при кваліфікації його дій, вказано, що він є службовою особою влади (а.с.11).

Крім цього, кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.15-ч.4 ст.27 ст.369 КК суперечить як сама собі, так і кримінальному закону.

Так, відповідно до ч.4 ст.27 КК України підбурювачем є особа, яка умовлянням, підкупом, погрозою, примусом або іншим чином схилила іншого співучасника до вчинення злочину.

Тобто законом передбачена правова кваліфікація щодо підбурення іншого співучасника до злочину, а не підбурення потерпілого до замаху на злочин як це зазначено в обвинувальному акті.

Постанова Пленуму Верховного Суду України №8 від 24.10.2003 р. «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», і яка не втратила чинності в даний час, зобов`язує суди перевірити, чи забезпечили органи досудового слідства реалізацію права обвинуваченого на захист.

Обвинувачення повинно бути конкретним за змістом (п.п.9,10 Постанови).

Відповідно до п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Ст.42 КПК України визначає право обвинуваченого знати, у чому він обвинувачується.

Невідповідність обвинувального акта вказаним вище вимогам закону, на думку колегії суддів, призводить також до порушення права обвинуваченого на забезпечення захисту, яке згідно ст.129 Конституції України, ст.7 КПК України є одним з основних засад судочинства.

Враховуючи вказане вище кримінальне провадження не може бути призначено до судового розгляду, а обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для приведення у відповідність до вимог закону.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 314-316, 369-372 КПК України,-

У Х В А Л И В:

обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000409 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ст.190 КК України, ч.2 ст.15-ч.4 ст.27 ст.369 КК України, ч.2 ст.364 КК України, повернути прокурору для приведення у відповідність з вимогами закону.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд на протязі 7 діб з дня її проголошення.

Копію ухвали після її проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілому.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1

Судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського
районного суду ОСОБА_1