Справа №580/796/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/649/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Побої і мордування
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9

захисників - ОСОБА_10 ОСОБА_11

представника потерпілих - ОСОБА_12

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , обвинуваченої ОСОБА_9 , заступника прокурора Сумської області ОСОБА_15 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 28 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий -

визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 125 КК України і йому призначено покарання за цим законом у виді штрафу в сумі 850грн.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -

визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 125 КК України і йому призначено покарання за цим законом у виді штрафу в сумі 850грн.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_3 , раніше не судима, -

визнана винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 125 КК України і їй призначено покарання за цим законом у виді штрафу в сумі 850грн.

Позовні вимоги потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 3000грн. у відшкодування моральної шкоди.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_14 у рівних частинах 3000грн. у відшкодування моральної шкоди, тобто по 1000грн. з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду, 13 листопада 2013 року о 22 годині 30 хвилин обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , біля гаражів поблизу будинку АДРЕСА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, незаконно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раніше виниклої словесної сварки нанесли декілька ударів руками та ногами по голові та тулубу ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . Обвинувачена ОСОБА_9 , яка в цей час була разом з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , розуміючи, що останні спричиняють тілесні ушкодження потерпілим, приєдналася до бійки та спільно з ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , діючи умисно, незаконно, з метою спричинення тілесних ушкоджень стала наносити удари ногами по тулубу лежачого ОСОБА_14 .

Внаслідок побиття потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У поданих апеляційних скаргах:

- потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не погоджуються з вироком суду, вважають його незаконним та необгрунтованим. Вказують, що перекваліфікація дій обвинувачених на ч.2 ст. 125 КК України є неправильною, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи. Жодних особистих неприязних стосунків між потерпілими та обвинуваченими або неправильних дій потерпілих, що спровокували подію не було, а навпаки подія сталась в громадському місці, при цьому дії обвинувачених характеризуються особливою зухвалістю та винятковим цинізмом по відношенню до потерпілих, а тому наполягають на попередній кваліфікації їх дій стороною обвинувачення за ч.2 ст. 296 КК України. Не погоджуються також із видом та мірою призначеного судом покарання, у звязку із його невідповідністю ступеню тяжкості та особі обвинувачених. Звертають увагу апеляційного суду на те, що висновок суду про часткове визнання вини і розкаяння з боку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки фактично вони вину свою не визнали, і є неправильним призначення однакового мінімального покарання усім обвинуваченим зважаючи на те, що ОСОБА_9 взагалі вину не визнала. Крім того, суд першої інстанції не врахував позицію потерпілих з приводу призначення обвинуваченим більш суворого покарання ніж пропонував прокурор. Вважають також, що суд безпідставно і необгрунтовано частково задовольнив їх цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, суттєво зменшивши суму відшкодування.

Просять скасувати вирок місцевого суду і визнати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити їм покарання у виді 3 років позбавлення волі, кожному; ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Позовні вимоги потерпілих про відшкодування моральної шкоди задовольнити і стягнути із усіх обвинувачених: на користь ОСОБА_13 в солідарному порядку 70 000грн., на користь ОСОБА_14 в солідарному порядку 70 000грн.

- обвинувачена ОСОБА_9 не погоджується з вироком суду в частині визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і вважає його незаконним. Вказує, що в судовому засіданні не добуто доказів її причетності до нанесення нею тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_14 , допитані свідки та самі потерпілі чітко не вказали яким чином нею були завдані ушкодження ОСОБА_14 , крім того, на протязі судового розгляду показання свідків суттєво відрізнялися від наданих ними під час досудового розслідування, і показання жодного із них не підтверджують її вини у інкримінованому злочині, а навпаки свідок ОСОБА_18 спростував доводи сторони обвинувачення та потерпілих щодо її причетності до нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_14 . Не заперечує, що була присутня під час конфлікту але участі в ньому не брала, а навпаки намагалася його припинити. Вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а тому просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

- заступник прокурора Сумської області ОСОБА_15 вирок суду вважає незаконним у звязку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та м`якістю призначеного судом покарання для обвинувачених. Вказує, що дії обвинувачених за ч.2 ст. 125 КК України кваліфіковані не вірно, оскільки з показань потерпілих, свідків та досліджених в судовому засіданні письмових доказів вбачається, що умисел обвинувачених був спрямований на вчинення хуліганських дій про що свідчить вчинення злочину у вечірній час, в громадському місці, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась у заподіянні тілесних ушкоджень обом потерпілим. Крім того вказує, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував те, що обвинувачені вчинили злочин середньої тяжкості, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 фактично вину свою у вчиненому не визнали, а ОСОБА_9 не визнала вину в повному обсязі, кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченими у стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, збитки завдані потерпілим не відшкодували. Призначене мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 125 КК України не відповідає ступіню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винуватих.

Просить допитати обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , дослідити письмові докази, перелічені в апеляційній скарзі. За наслідками повторного дослідження доказів вирок місцевого суду скасувати і ухвалити новий, яким ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнати винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити покарання за цим законом: ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 1рік 3місці, ОСОБА_8 у виді позбавлення волі строком на 1рік 3місці, ОСОБА_9 у виді позбавлення волі строком на 1 рік. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Інші учасники кримінального провадження вирок суду не оскаржували.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора та потерпілих, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_22 просив задовольнити частково, захисників які просили відмовити у задоволенні апеляційних скарг прокурора та потерпілих, а апеляційну скаргу ОСОБА_22 задовольнити, обвинувачені ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 просили про те ж що і захисники, представник потерпілих просив задовольнити апеляційні скарги потерпілих та прокурора і відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_22 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та потерпілих підлягають до часткового задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_22 задоволенню.

Перевіряючи матеріали кримінального провадження в межах поданих апеляційних скарг, як це і передбачено ст.404 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що подані по справі апеляційні скарги прокурора та потерпілих підлягають до часткового задоволення, апеляційна скарга Біди задоволенню, а вирок суду належить скасувати та призначити по справі новий судовий розгляд виходячи з того, що судом при розгляді справи суло допущено цілий ряд істотних порушень вимог кримінально процесуального закону, а також не відповідність висновків фактичним обставинам справи, що не дало можливості суду ухвалити законний та обґрунтований вирок.

Порушення кримінального процесуального закону полягають у наступному:

Перше: як вбачається з матеріалів справи на розгляд суду був надісланий обвинувальний акт відповідно до якого ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 обвинувачувались у вчиненні злочину передбаченого ст.296 ч.2 КК України. В процесі розгляду справи, прокурор змінив обвинувачення відносно всіх обвинувачених зі ст.296 ч.2 КК України на ст.125 ч.2 КК України. Потерпілі ОСОБА_26 та ОСОБА_27 заявили суду, що вони не згодні зі зміненим обвинуваченням і підтримують обвинувачення за ст.296 ч.2 КК України. Суд в порушення вимог ст.338 КПК України проігнорував позицію потерпілих і продовжив розгляд справи за зміненим прокурором обвинуваченням. Це підтверджується тим . що суд у вступній частині вироку прямо вказує, що суд розглянувши справу відносно обвинувачених за ст.125 ч.2 КК України, - встановив і т.д.

Друге: окрім порушення зазначеного вище, суд в порушення вимог ст.411 ч.1 п.3 КПК України взяв до уваги пояснення обвинувачених стосовно наявності сварки між обвинуваченими та потерпілими і як результат наявність між ними неприязних відносин і в той же час відкинув пояснення потерпілих стосовно того, що сварки з обвинуваченими не було, а обвинувачені лише використали як привід для їх побиття, зроблене потерпілими їм зауваження. При цьому, судом не наведено мотивів, чому суд погоджується з версією обвинувачених і не погоджується з заявами потерпілих. Окрім цього, судом не дано жодної оцінки щодо мотивів з яких діяла обвинувачена ОСОБА_25 в процесі побиття потерпілого. Отже, в даному випадку суд допустив невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст.409 КПК України є підставою для скасування вироку суду.

Таким чином, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а також у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи вирок суду підлягає скасуванню, а беручи до уваги, що порушення кримінального процесуального закону і зокрема ст.338 КПК України не можуть бути усунуті в процесі апеляційного розгляду справи, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Зважаючи на це, апеляційні скарги потерпілих та прокурора підлягають до часткового задоволення, а апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_22 до задоволення.

В процесі нового розгляду справи, суду першої інстанції належить більш ретельно перевірити доводи на які посилаються автори апеляційних, з`ясувати мотиви вчиненого злочину кожним з обвинувачених і в залежності від встановленого ухвалити рішення.

У зв`язку з тим, що судом допущено ряд порушень норм КПК України, колегія суддів позбавлена можливості щодо висловлення думки відносно покарання обвинувачених.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404,405,407,409,411,412,415,418,419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та заступника прокурора Сумської області ОСОБА_15 задовольнити частково, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_9 задовольнити в повному обсязі.

Вирок Лебединського районного суду від 28 квітня 2016 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи і призначити по справі новий судовий розгляд в Лебединському районному в іншому складі.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

копія відповідає оригіналу:

Суддя апеляційного суду

Сумської області ОСОБА_2 .