Єдиний унікальний номер 201/3353/16-к
Номер провадження 1-кп/201/164/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 29 грудня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001172 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, Донецької області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно зареєстрованого та працюючого ФОП ОСОБА_6 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28 грудня 2015 року, о 14 годині 30 хвилин, в Жовтневому районі м. Дніпропетровська, по виїзду (в`їзду) з КЗ «ОДКЛ» м. Дніпропетровська в напрямку вул. Космічної рухався технічно справний автомобіль марки «ШКОДА-ОКТАВІЯ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 .

Під час руху ОСОБА_4 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, виїжджаючи на перехрестя нерівнозначних доріг із другорядної дороги, не надав дорогу автомобілю марки «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , що наближався до перехрестя з в`їздом-виїздом до КЗ «ОДКЛ» м. Дніпропетровська по вул. Космічній, яка є головною дорогою, в результаті чого сталося зіткнення автомобілів.

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_7 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини, перелому груднини у верхній третині зі зміщенням відламків, закритого перелому 2-го та 3-го ребер праворуч, гемотораксу праворуч та ліворуч, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому, що ОСОБА_4 , керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем «ШКОДА-ОКТАВІЯ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 2.1(надати дорогу) та п.16.11. Правил дорожнього руху України, який свідчить:

- п.16.11 - «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», невиконання якого перебуває в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Невиконання ОСОБА_4 вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди і заподіянням потерпілому ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 , що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, які заподіяли потерпілому ОСОБА_7 , ТЯЖКІ тілесні ушкодження, кваліфікуються за ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю і суду показав, що 28 грудня 2015 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, він рухався на своєму автомобілі марки «ШКОДА-ОКТАВІЯ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по виїзду (в`їзду) з КЗ «ОДКЛ» м. Дніпропетровська в напрямку вул. Космічної в Жовтневому районі м. Дніпропетровська. Під час руху, він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, і виїжджаючи на перехрестя нерівнозначних доріг із другорядної дороги, не надав дорогу автомобілю марки «ВАЗ-2104», під керуванням водія ОСОБА_7 , що наближався до перехрестя з в`їздом-виїздом до КЗ «ОДКЛ» м. Дніпропетровська по вул. Космічній, яка є головною дорогою, в результаті чого сталося зіткнення їх автомобілів. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_7 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження. Не заперечував, що порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України і саме з його вини трапилось зіткнення їх автомобілів. Додав, що він на місці ДТП допомагав потерпілому, після разом із ним поїхав до лікарні, де оплатив всі обстеження та подальше лікування потерпілого у повному обсязі. Фактичні обставини вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті визнав у повному обсязі. В скоєному щиро розкаявся та просив суд суворо не карати і не позбавляти його права керувати транспортним засобом, оскільки це пов`язано безпосередньо із його роботою, так як він надає послуги перевізника на своєму автомобілі Благодійному фонду на підставі укладеної між ним та фондом угоди, і це є його єдиним джерелом доходу, при цьому зазначив, що у нього на утриманні знаходиться непрацююча дружина і малолітній син ОСОБА_8 , 2014 року народження.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і ОСОБА_4 винний у його вчиненні, так як він, своїми діями порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, які заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, а тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, має вищу освіту, одружений і має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно зареєстрований і працює Фізичною особою-підприємцем, відповідно до угоди від 01 березня 2016 року, укладеною між ним, як ФОП ОСОБА_4 та Всеукраїнською Благодійною Фундацією «Право на захист» надає послуги перевізника на своєму автомобілі, за місцем попередньої роботи характеризується із позитивної сторони, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у скоєному.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання, які наведені вище, суд вважає, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією частини 2 статті 286 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Разом із цим, виходячи з наведених вище обставин та проаналізованих даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 у їх сукупності, з урахуванням позиції потерпілого ОСОБА_7 , викладеної ним у своїй письмовій заяві щодо призначення обвинуваченому несуворого покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі із випробуванням та поклавши на нього відповідні обов`язки.

Вирішуючи питання про доцільність застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд, з урахуванням конкретних обставин дорожньо-транспортної пригоди, її наслідків, характеру допущених водієм ОСОБА_4 порушень Правил безпеки дорожнього руху України, його щирого каяття у вчиненому діянні, зважаючи на те, що керування транспортним засобом пов`язано безпосередньо із роботою обвинуваченого та є його єдиним джерелом доходу, суд вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_4 додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат по проведенню судової автотехнічної експертизи у розмірі 613 (шістсот тринадцять) гривень 80 (вісімдесят) копійок, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано суду відповідних відомостей щодо наявності у даному кримінальному провадженні речових доказів, а тому питання про долю речових доказів при ухваленні судового рішення не вирішується.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судової автотехнічної експертизи у розмірі 613 (шістсот тринадцять) гривень 80 (вісімдесят) копійок на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1