У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника представника ПАТ «НПЗ» - адвоката ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:
Представник ПАТ «НПЗ» - адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на той факт, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2016 року Приморським районним судом м. Одеси в межах кримінального провадження № 0000076, внесеного до ЄРДР 24.02.2014 року накладено арешт на все рухоме майно ПАТ «Одеський нафтопереробний завод», яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора, 1/1.
ПАТ «НПЗ» вважає, що рішення Приморського районного суду м. Одеси про накладення арешту від 19.01.2016 року, ухвалене внаслідок неповноти дослідження матеріалів справи, в результаті чого при постановленні ухвали суд дійшов неправильного висновку по справі та грубо порушив права та законні інтереси Товариства

В судовому засіданні представник ПАТ «НПЗ» - адвокат ОСОБА_3 підтримав своє клопотання в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що немає законних підстав для скасування арешту майна.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку заявника, який просив клопотання задовольнити, вважаю вимоги представника ПАТ «НПЗ» - адвоката ОСОБА_3 такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частиною 4 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.

Згідно із ч.ч. 6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваних, обвинувачений, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Вивчивши клопотання представника ПАТ «НПЗ» - адвоката ОСОБА_3 встановлено, що прокуратурою Одеської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000076 від 24.02.2014 за фактами неправомірних дій службових осіб групи компаній «Східно-європейська паливно-енергетична компанія», за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1, 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364, ч. 1, 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.03.2014 накладено арешт на нафту, продукти її переробки, у тому числі бензин та дизельне паливо, які мають значення речових доказів та зберігаються на території ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова Гора, 1/1.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.04.2014 накладено арешт на нерухоме майно ПАТ «Одеський нафтопереробний завод», яке знаходиться за вказаною адресою.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.11.2014 у справі № 522/20553/14-к надано дозвіл на зміну місця зберігання речових доказів, а саме газового конденсату у кількості 1180 тонн та нафтопродуктів у кількості 65733 тонн, на які накладено арешт, та подальшої їх реалізації в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України Державним підприємством «Укртранснафтопродукт».
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2015 надано дозвіл на передачу всього нерухомого майна ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» () на відповідальне зберігання та оперативне управління відповідно до чинного законодавства України - Державі, в особі Державного підприємства «Укртранснафтопродукт» (), що належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.
Службових осіб ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» зобовязано передати вищевказане нерухоме майно та земельну ділянку нафтопереробного заводу, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора, 1/1, а Державному підприємству «Укртранснафтопродукт» прийняти його зі складанням відповідних актів прийому передачі на відповідальне зберігання та оперативне управління у відповідності до чинного законодавства України, з метою підтримання майна, яке включає в себе трубопроводи, резервуарний парк, електричне, насосне та інше обладнання, необхідне систематичне та своєчасне проведення регламентних робіт по обслуговуванню та ремонту обладнання, а також проведення необхідних заходів, спрямованих на підтримання належного стану резервуарного парку та трубопроводів, з метою запобігання корозії та зношення, зокрема, але не виключно заповнення резервуарів відповідними нафтопродуктами.
Однак службові особи ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» відмовилися виконувати ухвалу суду від 13.11.2015 та покинули територію нафтопереробного заводу без передачі майна по акту опису, оцінки та передачі майна.
Таким чином, Державним підприємством «Укртранснафтопродукт» прийнято нерухоме майно ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» по акту опису, оцінки та передачі майна підписаному в односторонньому порядку.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2016 року клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області про арешт майна - задоволено. Накладено арешт на рухоме майно ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» шляхом заборони розпорядження, продажу та передачі майнових прав. Зобов`язано службових осіб ДП «Укртранснафтопродукт» провести інвентаризацію рухомого майна ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» та скласти акт комісійного опису майна разом з працівниками ГУ НП в Одеській області чи/або прокуратури Одеської області.
Під час прийняття вказаного рішення суд врахував обґрунтовану необхідність накладення арешту на рухоме майно ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» шляхом заборони розпорядження, продажу та передачі майнових прав щодо всього зазначеного майна, яка вбачалась у забезпеченні можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або подачі цивільного позову у вказаному кримінальному провадженні, а також належного зберігання арештованого майна. Крім того, суд врахував що не накладення арешту на вказане майно, до прийняття остаточного законного рішення по кримінальному провадженню могло призвести до їх втрати або пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Не погоджуючись з вказаним рішенням представник ПАТ «НПЗ» - адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна від 19.01.2016 року, посилаючись на факти, які були ураховані судом під час прийняття рішення про накладення арешту.
Також слід зазначити, що 28.07.2016 року ухвалою апеляційного суду Одеської області ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 19.01.2016 року було залишено без змін, оскільки, як вважала колегія суддів, прокурором в судовому засіданні апеляційної інстанції доведена наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно має доказове значення у кримінальному провадженні. Значимість для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні підтверджується: матеріалами, якими обґрунтовуються доводи клопотання, а також відомостями про те, що майно, у зв`язку з яким подається клопотання, містить інформацію, яка має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженій.
З огляду на викладене, суд приймає заяву представника ПАТ «НПЗ» - адвоката ОСОБА_3 до розгляду та приходить до висновку що вона не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що заявником в заяві не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, а також те, що в подальшому у застосуванні заходу, а саме арешту, накладеного на вказане майно, відпала потреба.

Вказане підтверджує законність та обґрунтованість накладення арешту на майно від 19.01.2016 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення кримінального провадження, у задоволенні заяви представника ПАТ «НПЗ» - адвоката ОСОБА_3 про зняття арешту майна необхідно відмовити.

Керуючись ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання представника ПАТ «НПЗ» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси: ОСОБА_1
21.09.2016