Справа № 177/1429/16-к
Провадження № 1-кп/177/86/16
У Х В А Л А
Іменем України
18.07.2016 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000496 від 28.05.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, освіта професійно-технічна, раніше судимого

14.11.2014 рок Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., відповідно до ст.. 89 КК України вважається таким, що не має судимості

Проживаючого без реєстрації за адресою АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
21.05.2016 року приблизно о 18:00 годині ОСОБА_5 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на здійснення таємного викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, скориставшись відсутністю уваги з боку очевидців та потерпілої, перебуваючи поряд з домоволодінням АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу таємно викрав чотири металеві стовпчики та металевий стіл, які знаходились на території вказаного домоволодіння, а саме у дворі, загальною вагою 50 кг., які належать потерпілій ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майно зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток, сума якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1335 від 20.06.2016 складає 178 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, не заперечував обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду пояснив, що

Потерпіла ОСОБА_6 вказувала, що

30.06.2016 року під час досудового розслідування між підозрюваним та потерпілою за ОСОБА_7 було досягнуто угоди про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди про примирення обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, виду та міри покарання, яке має понести обвинувачений ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням 1 рік, поклавши на нього обов`язки передбачені п. 2,3,4 ст. 76 КК України, а саме

2) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

3) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

4) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції;

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 ч. 1 п. 1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст. 469 ч. 3 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 ч.1 п.2 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення майна, що підтвердили сторони в судовому засіданні.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілою визначена у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а тому не суперечить вимогам закону та інтересам суспільства.

Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та міри покарання.

Речові докази відсутні, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись п. 5 ч. 9 ст. 100, ст.ст. 374-376, ч.3 ст.394, п.1 ч.2 ст.395, ст.ст.473-476 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 , укладену 30.06.2016 року під час досудового розслідування.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням 1 рік.

Покласти на нього обов`язки передбачені п. 2,3,4 ст. 76 КК України, а саме

2) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

3) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

4) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції;

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту виконання вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: