Справа № 382/1497/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1425/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 10.11.2016

УХВАЛА
Іменем України

10 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Яготинського відділу Бориспільської місцевої прокуратури на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 11.10.2016, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000424 за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України повернуто прокурору,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 11.10.2016 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України повернуто прокурору з підстав його невідповідності п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті фактичні обставини не узгоджуються із сформульованим обвинуваченням.

Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати а обвинувальний акт повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

В обґрунтування вказаних вимог прокурор вказав, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 23 КПК України в підготовчому судовому засіданні прийняв рішення щодо невірної кваліфікації дій обвинуваченого. На думку прокурора, фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання пред`явленого обвинувачення повністю відповідають правовій кваліфікації злочину, вчиненого ОСОБА_8 . Також, прокурор зазначив, що підставою повернення обвинувального акту суд визнав допущенні слідчим недоліки при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування, а саме реєстр містить суперечливу інформацію щодо застосованих до обвинувачення заходів забезпеченням кримінального провадження, не вказано дату прийняття ухвали про продовження строку тримання під вартою та не міститься в ЄРДР інформації про закінчення досудового розслідування. Прокурор звертає увагу суду на те, що відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору якщо до нього не долучено реєстр матеріалів досудового розслідування. У зв`язку із чим прокурор вважає, що жодних порушень процесуального закону, які б могли перешкоджати призначенню справи до судового розгляду допущено не було.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку захисника, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, зазначив про його невідповідність п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції зазначив, що фактичні обставини справи не узгоджуються із сформульованим обвинуваченням, оскільки в обвинувальному акті вказано, що у ОСОБА_8 виник умисел на таємне викрадення мобільного телефону ОСОБА_9 та реалізовуючи свій злочинний умисел, він заволодів телефоном. В той час, коли потерпіла виявила факт неправомірних дій, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що його дії стали помітними, продовжував реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном. Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що маючи прямий умисел на відкрите заволодіння чужим майном, відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_9 .
Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про суперечливість формулювання обвинувачення фактичним обставинам справи та кваліфікації злочину, оскільки дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, підлягають кваліфікації як грабіж. Тобто, наявність умислу у ОСОБА_8 на таємне викрадення мобільного телефону, однак продовження вчинення дій, спрямованих на викрадення за умови, що його дії стали помітними потерпілим, правильно кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, що і було зроблено органами досудового розслідування.
Разом з тим, звертаючи увагу на правила кваліфікації дій обвинуваченого в умовах, викладених в обвинувальному акті, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що питання правильності кваліфікації не доречно розглядати на стадії підготовчого судового засідання, оскільки ст. 291 КПК України такі вимоги не ставляться до обвинувального акту.
Крім того, суд першої інстанції зазначив про недоліки Реєстру матеріалів досудового розслідування. Перевіривши вказаний реєстр на відповідність положенню ст. 109 КПК України, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки в ньому міститься номер та найменування процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, а також час їх проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
З урахуванням викладеного, колегія суддів не виявила порушень процесуального закону, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до судового розгляду при складанні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, у зв`язку із чим вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 11.10.2016, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000424 за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України повернуто прокурору скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 314 -315 КПК України.

Головуючий:
Судді: