Справа № 1-7/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2011 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Свиргуненко Ю. М.

при секретарі Федорченко Г. В.

з участю прокурора Топоркової О. Б.

адвоката ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

представника потерпілої адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, уродженки і мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючої, не одруженої, раніше не судимої ,

- за ст. 119 ч. 1 КК України

ВСТАНОВИВ:

9 липня 2009 року в денний час ОСОБА_5 після добової зміни на пункті пропуску «Рижівка» відділу прикордонної служби «Білопілля» Сумського прикордонного загону, де працював на посаді інструктора кінологічного відділення, повернувся до свого домогосподарства, розташованого за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Степанівка, вул. Лісова, 49, де впродовж останнього часу мешкав разом із ОСОБА_4, з якою перебував у цивільному шлюбі, та двома спільними малолітніми дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5

Цього ж дня, близько 19 години між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з незначного приводу на побутовому ґрунті відбулася сварка, під час якої ОСОБА_5, обурившись на ОСОБА_4, вчинив її побиття в приміщенні будинку, спричинивши співмешканці фізичного білю, після чого вигнав на двір господарства. Надалі ОСОБА_5 дістав із сейфу належну йому двоствольну мисливську рушницю марки «ІЖ-27» 12 калібру №8600521 з вертикально спареними стволами, зарядив набоями і, вийшовши у двір господарства, почав погрожував нею ОСОБА_4, їх спільним малолітнім дітям та неповнолітній племінниці співмешканки - ОСОБА_8, яка на той час перебувала у них в гостях. Злякавшись такої поведінки ОСОБА_5, передбачаючи можливість перебування мисливської зброї у зарядженому стані та побоюючись можливості її застосування співмешканцем відносно неї, дітей та племінниці, ОСОБА_4 втекла з двору на територію присадибної ділянки разом з вказаними особами.

Впевнившись, що діти та племінниця в безпечному місті і їх життю та здоровю нічого не загрожує, ОСОБА_4 вирішила повернутись до ОСОБА_5, щоб спробувати заспокоїти його, укласти спати, а також забрати та заховати від співмешканця мисливську рушницю.

Зайшовши у будинок близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_4 виявила, що двері, які ведуть з веранди у кухню, закриті зсередини. Доклавши певної фізичної сили, ОСОБА_4 відчинила двері та, пройшовши у зал будинку, побачила ОСОБА_5, якій лежав на спині поперек дивану, поклавши мисливську рушницю на передню поверхню тулубу, вздовж осі тіла, дуловими зрізами стволів в напрямку підборіддя, утримуючи зброю обома руками. Підійшовши ближче до ОСОБА_5, ОСОБА_4 запропонувала йому віддати рушницю та лягати спати. Після відмови ОСОБА_5 виконати прохання, ОСОБА_4 вирішила силоміць забрати у чоловіка рушницю. Схилившись над лежачим на дивані ОСОБА_5, ОСОБА_4 схопила рушницю за приклад обома руками та декілька раз потягнула на себе, намагаючись вирвати зброю з рук співмешканця. Проте, не бажаючи коритися вимогам цивільної дружини та протидіючи її спробі відібрати зброю, ОСОБА_5 ще дужче схопив рушницю обома руками за стволи та почав із силою тягнути на себе, одночасно прижимаючи до грудей та підборіддя.

В черговий раз, вхопившись за мисливську рушницю в районі ложе з прикладом та з силою потягнувши її на себе, ОСОБА_4, проявляючи злочинну недбалість, достовірно не впевнившись в тому, що зброя розряджена, не маючи навичок поводження зі зброєю та не знаючи елементарних заходів безпеки при поводженні зі зброєю, не помітила, що випадково схопилася рукою в районі спускової скоби, та з необережності натиснула на перший спусковий гачок, внаслідок чого відбувся постріл з нижнього ствола мисливської рушниці, яким було завдано вогнепальне поранення голови ОСОБА_5, від якого останній миттєво помер на місці події.

Побачивши кровотечу з голови ОСОБА_5 та зрозумівши, що він помер, ОСОБА_4, злякавшись, втекла з будинку.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №82 від 7 вересня 2010 року, причиною смерті ОСОБА_5 є вогнепальне сліпе дробове поранення голови з руйнуванням кісток склепіння, основи лицевого черепу, головного мозку.

На трупі ОСОБА_5 виявлені наступні пошкодження: рана під нижньою щелепою посередині, яка переходить в рановий канал, рана в ділянці лоба та спинці носа, поверхневі надриви шкіри обличчя, множинні переломи-руйнування кісток мозкового та лицевого черепу, руйнування головного мозку. Напрямок ранового каналу знизу догори. Описані пошкодження утворились від пострілу з рушниці, що має дробовий заряд. Такою зброєю могла бути мисливська рушниця дванадцятого калібру, що підтверджується наявністю пиж-контейнера та свинцевого шроту, виявлених в черепній порожнині потерпілого медико-криміналістичним дослідженням. Смерть потерпілого настала миттєво, тобто між виникненням тілесних ушкоджень, які призвели до смерті, та настанням смерті проміжок часу був практично відсутній.

Отже, намагаючись із застосуванням сили відібрати у ОСОБА_5 мисливську рушницю, ОСОБА_4 не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді завдання потерпілому вогнепального поранення та заподіяння смерті, хоча в силу своїх особистих якостей, таких як зрілий вік, розвиток та освіченість, факту поінформованості стосовного того, що ОСОБА_5 має споряджені для пострілів набої, раніше неодноразово погрожував застосуванням зброї та вчиняв постріли з належної йому мисливської рушниці у їх господарстві, вона повинна була і могла передбачити можливість того, що зброя заряджена, та мала можливість запобігти пострілу шляхом більш обачного та безпечного поводження з рушницею в ситуації, що склалася.

Допитана у судовому засіданні підсудна ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого їй злочину визнала повністю, щиро розкаялась і показала, що вранці 08 липня 2009 року її співмешканець ОСОБА_5 пішов на добову зміну. Наступного дня приблизно о 13 годині ОСОБА_5 зателефонував їй на мобільний телефон і попросив, щоб вона велосипедом виїхала його зустрічати в с. Гуринівка, куди він, повертаючись із роботи, доїхав на маршрутці. Однак, коли вона приїхала на вказане чоловіком місце, його там вже не було. Зустріла вона його на Гуринівській дорозі. Валерій був у стані легкого алкогольного спяніння. На її запитання чому він випивши, чоловік відповів, що на те є привід, але який саме не сказав. В с. Гуринівка ОСОБА_5 зайшов у магазин, де купив дві пляшки пива, одну з яких він випив одразу біля магазину, а другу пив по дорозі. В с. Мороча вони заїхали до ОСОБА_9, у якої ОСОБА_5 купив ще одну літрову пляшку пива, і там же її сам випив. Після цього вони з чоловіком поїхали додому.

Повернувшись додому, вона переодяглась і почала поратись по господарству. А ОСОБА_5 вирішив викачати із вуликів мед. Взявши в руки медогонку, чоловік почав кричати на неї за те, що вона погано її помила. Через деякий час почав збиратися дощ, і вони з племінницею стали заганяти в сарай маленьких курчат, щоб не намокли. В цей момент з будинку на вулицю вийшов ОСОБА_5 і сказав, що вони не вміють заганяти курей, а тому він покаже як це роблять хазяїни, після чого повернувся в будинок. З будинку вона почула характерний дзенькіт металу і зрозуміла, що чоловік намагається відкрити сейф, де зберігалася мисливська рушниця. Через декілька хвилин ОСОБА_5 покликав її. ОСОБА_10 щоб заганяла курчат, вона пішла у будинок. ОСОБА_5 почав вимагати у неї ключ від сейфу. Але вона відповіла, що з того часу як він востаннє почистив рушницю, вона ключа не бачила, хоча насправді сховала його. ОСОБА_10, щоб він сам шукав ключ, вона пішла з будинку допомагати племінниці заганяти курчат. Через деякий час ОСОБА_5 все-таки якимось чином відкрив сейф і, взявши рушницю, вийшов на вулицю. Тримаючи зброю в руках, він наказав їй зайти в будинок. У будинку він знову почав лаяти її за медогонку, говорити, що вона погана господиня, що він повинен був раніше від неї піти. Чоловік схопив її за волосся і почав у веранді душити. На крики у веранду забігла племінниця і запитала, що відбувається. ОСОБА_5 наказав ОСОБА_8 вийти, а вона в свою чергу попросила забрати дітей. Після цього ОСОБА_5 потягнув її у кухню, там штовхнув її на підлогу і бив руками і ногами. Вона почала проситись у чоловіка, і він виштовхнув її із кімнати. Вибігши із будинку, вона побігла на огород. ОСОБА_5 також вибіг на вулицю і наказав їй повернутись. ОСОБА_10 племінниці, щоб заховала дітей, вона пішла назад. В цей час вона бачила як ОСОБА_5, взявши швабру і мотузку, пішов у будинок. З метою подивитись, що робить чоловік, вона пішла слідом. У будинку вона спробувала відкрити двері, що ведуть на кухню, але вони були замкнені. Упершись ногою в підлогу, вона із силою потягнула двері, внаслідок чого вони відкрились, і побачила, що до дверної ручки за допомогою мотузки прив'язана швабра. Після цього вона зайшла в кімнату, де був ОСОБА_5 і побачила, що він лежав на спині поперек дивана, тримаючи руками рушницю, яка лежала на ньому, при цьому її ствол упирався в підборіддя чоловіка. На підлозі біля дивану лежав осип штукатурки, який зявився після того як вона останній раз була у будинку. Підійшовши до чоловіка, вона попросила його заспокоїтись і віддати рушницю. Після того як чоловік відмовився віддати зброю, вона вирішила забрати її силоміць. З цією метою вона схопила рушницю за приклад і декілька разів потягнула на себе. Але ОСОБА_5, тримаючи зброю двома руками за стволи, які були спрямовані убік підборіддя, міцно тримав її. А тому вона, міцніше взявшись за рушницю десь біля спускових гачків, із силою потягнула її на себе. В цей момент прозвучав постріл, рушниця віддачею вдарила по руках, і вона кинула її на тіло чоловіка. Побачивши кров, вона злякалась, вибігла із будинку і побігла до ОСОБА_7, якій розповіла про те, що чоловік застрелився. Ці події трапились 09 липня 2009 року після 19 години.

Крім свідчень підсудної, її вина у вчиненні злочину повністю підтверджується зібраними по справі та перевіреними судом доказами.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 показала, що навесні 2008 року її син ОСОБА_5 разом із співмешканкою ОСОБА_4 та двома малолітніми дітьми переїхали із селища Дружба Ямпільського району проживати до неї в с. Степанівка Білопільського району. Вона бачила, що ОСОБА_4 палила цигарки та потайки вживала спиртне. Про це вона розповідала сину, але він сказав, що дружина згодом кине погані звички. Восени між нею і невісткою виникла сварка з тієї причини, що не вона отримує допомогу на дітей, а її батьки, які роздають борги. В результаті конфлікту 29 жовтня 2008 року вона покинула домівку і поїхала жити до доньки. Вперше після цього вона приїздила в сімю сина перед Новим роком і бачила там безлад. Вдруге вона разом із донькою приїздили додому на Паску. ОСОБА_11 скаржилась їй на сина, говорила, що він не допомагає, висловлювала погрозу його вбивства. Про смерть сина вона дізналась по телефону від мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_12 в Білопілля, вони з донькою одразу поїхали в морг, де вона поспілкувалась із судмедекспертом і оглянула труп сина. Біля моргу вона зустріла невістку, яка була в стані спяніння, про що свідчив запах алкоголю з рота. Здогадуватись про те, що ОСОБА_4 могла вбити її сина, вона почала після того як старший онук ОСОБА_6, якому на той час було три з половиною року, після похорону батька розповідав про те, що мама говорила, що вони папу вбють, а самі поїдуть. Після смерті сина ОСОБА_4 стала проживати у родині її брата ОСОБА_13 Одного дня, вони з племінницею в компанії святкували якесь свято, і ОСОБА_4, випивши спиртного, зізналась, що вбила ОСОБА_12. На річниці смерті сина, вона знову запитала ОСОБА_4 про обставини смерті сина і тоді вона зізналась, що вириваючи у ОСОБА_12 рушницю, нажала на курок. Потерпіла вважає, що дії ОСОБА_4 не можна кваліфікувати як вбивство з необережності, оскільки смерть її сину вона заподіяла з прямим умислом. Крім цього ОСОБА_2 також додала, що ніколи не чула від сина, що він хоче покінчити життя самогубством, оскільки він був життєлюбною людиною.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що ввечері 09 липня 2009 року вона чула постріл, але подумала, що то в лісі полюють мисливці. Через деякий час вона, почувши крик, вийшла на вулицю і побачила ОСОБА_4, яка в істериці щось кричала з приводу смерті ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що вона товаришувала із ОСОБА_4 і ОСОБА_5 і була вхожа в їх родину. 09 липня 2009 року у післяобідній час вона бачила як ОСОБА_4 поїхала зустрічати ОСОБА_5, який повертався додому після служби. Додому вони повертались приблизно після 15 години. А десь після 18 години ОСОБА_4 прийшла до них додому і сказала, що ОСОБА_5 застрелився.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що ввечері 09 липня 2009 року до неї додому прибігла ОСОБА_4 разом із племінницею ОСОБА_14 і дітьми. Вона плакала і говорила, що ОСОБА_14 застрелився. А її старший син ОСОБА_15 говорив, що папа маму образив, і мама папу «пух». Почувши це, ОСОБА_14 наказала ОСОБА_6 замовчати, бо інакше їх заберуть в тюрму. Крім цього свідок також додала, що ОСОБА_5 не міг покінчити життя самогубством, оскільки дуже любив життя.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показала, що ввечері 09 липня 2009 року вона знаходилась на вулиці і чула постріл. Через деякий час з двору вибігла ОСОБА_4 , яка в істериці рвала на собі волосся, говорила, що ОСОБА_16 застрелився, плакала і сварила ОСОБА_2 за те, що вона залишила рушницю. Після цього ОСОБА_4 побігла до ОСОБА_7, від якої намагалась додзвонитись медсестрі.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що про смерть брата вона дізналась від матері ОСОБА_2, якій по телефону про це повідомила мешканка с. Степанівка ОСОБА_16 ОСОБА_12 в Білопілля, вони з матірю одразу поїхали в морг. Там вони зустріли ОСОБА_4, яка перебувала у стані алкогольного спяніння. Мати запитала у ОСОБА_4: «Як же так трапилось?», на що вона відповіла: «Легко». Коли помянули брата в рік, ОСОБА_4 зізналась у його вбивстві. Крім цього свідок також підтвердила, що в її присутності ОСОБА_4 скаржилась матері на ОСОБА_12, говорила, що він не допомагає і висловлювала погрозу вбивством. Разом з цим вона заперечувала факт самогубства брата, вказавши, що останній був життєлюбною людиною.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показав, що 09 липня 2009 року він від своєї сестри ОСОБА_2 дізнався про смерть племінника ОСОБА_5 На похоронах йому сказали, що ОСОБА_5, закрившись у хаті, покінчив життя самогубством. Після смерті ОСОБА_11 разом із дітьми проживала в його родині. Під час святкування зеленої неділі ОСОБА_4, випивши спиртного, розповіла його донці ОСОБА_18 про те, як відбираючи у ОСОБА_5 рушницю, вона нажала на курок, в результаті чого відбувся постріл, від якого ОСОБА_5 загинув.

Аналогічні покази надали допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_19 і ОСОБА_18

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні показав, що він у складі слідчо-оперативної групи виїздив на місце події. У будинку, розташованому в с. Степанівка по вул. Лісовій, 49, був виявлений труп ОСОБА_5 Дружина останнього - ОСОБА_4 пояснювала, що він застрелився сам. Однак, положення трупу викликало у нього сумніви стосовно цієї версії. Крім цього свідок також показав, що ОСОБА_5 був його підлеглим і охарактеризував останнього з позитивного боку, зазначивши, що він не був людиною, яка могла вчинити самогубство. Свідок також заперечував факт того, що у ОСОБА_5 був конфлікт на роботі із керівництвом.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні показала, що будучи сусідкою ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в м. Дружба, вона чула їх сварки. Зі слів ОСОБА_4 вона знала, що ОСОБА_5 неодноразово бив її, топив у ванній.

Крім показів підсудної ОСОБА_4, потерпілої ОСОБА_2, свідків ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_13, ОСОБА_19, ОСОБА_18, факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину підтверджується також письмовими матеріалами справи в їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, згідно протоколу огляду місця події від 9 липня 2009 року, плану-схеми та фототаблиці до нього, місцем події є господарство, розташоване в с. Степанівка Білопільського району Сумської області, вул. Лісова, 47, де у спальні житлового будинку, на дивані знайдено труп ОСОБА_5 з тілесними ушкодженнями, а також рушницю, що лежала на ньому (а. с. 18-39, т. 1).

З протоколу огляду місця події, плану-схеми та фототаблиці до нього від 17 листопада 2009 року вбачається, що з житлового будинку, розташованого за адресою: Білопільський район, с. Степанівка, вул. Лісова, 47, вилучені нічна сорочка, виріз із дивану і виріз зі штори зі слідами бурого кольору (а. с. 83-86, т. 1).

Згідно протоколу зявлення із зізнанням від 20 липня 2010 року, написаного власноручно ОСОБА_4, остання повідомила про обставини скоєння вбивства з необережності ОСОБА_5 , вказавши, що 09 липня 2009 року, намагаючись забрати у чоловіка рушницю, випадково нажала на спусковий гачок, в результаті чого відбувся постріл, внаслідок якого останній загинув (а. с. 159, т. 1).

Відповідно до протоколу додаткового огляду місця події від 07 вересня 2010 року було додатково оглянуте господарство, розташоване в с. Степанівка по вул. Лісовій, 49. В ході огляду в господарстві були виявлені і вилучені зіскоби речовини бурого кольору з підлоги у залі та із дверей кухні (а. с. 2-9, т. 2).

Згідно протоколу додаткового огляду місця події від 06 жовтня 2010 року було оглянуте господарство, розташоване в с. Степанівка, вул. Лісова, 49, в ході якого у будинку були виявлені сліди речовини бурого кольору (а. с. 11-23, т. 2).

Протоколом виїмки від 14 вересня 2010 року було зафіксовано факт вилучення одягу з трупу ОСОБА_5, пиж-контейнера та шроту в кількості 33 шт., які вилучались з голови трупу ОСОБА_5 під час розтину (а. с. 25, т. 2).

Протоколом огляду предметів від 21 жовтня 2010 року, визнаних речовими доказами по справі, а саме: мисливської рушниці марки «Иж-27» №8600521, гільзи 12 калібру, вирізу тканини з дивану, вирізу тканини зі штори, нічної жіночої сорочки, жіночої блузки, сорочки військового зразку, штанів військового зразку, пластмасового пиж-контейнера, шроту свинцевого в кількості 33 шт. (а. с. 47, т.2).

Відповідно до протоколу відтворення обстановки і обставин події зі свідком із застосуванням відеозапису та фотозйомки від 14 жовтня 2010 року та фототаблиці до нього, свідок ОСОБА_20 розказав і показав на місці події про обставини, свідком яких він був, прибувши на місце події у складі слідчо-оперативної групи після надходження повідомлення про смерть ОСОБА_5 (а. с. 60-75).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №82 від 7 вересня 2010 року причиною смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, є вогнепальне сліпе дробове поранення голови з руйнуванням кісток склепіння, основи лицевого черепу, головного мозку. Це підтверджується даними судово-медичного дослідження трупу. З урахуванням розвитку трупних явищ, з моменту настання смерті до початку проведення судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_5 пройшов час 8-24 години. На трупі ОСОБА_5 виявлені наступні пошкодження: рана під нижньою щелепою посередині, яка переходить в рановий канал, рана в ділянці лоба та спинки носа, поверхневі надриви шкіри обличчя, множинні переломи-руйнування кісток мозкового та лицевого черепу, руйнування головного мозку. Тобто у потерпілого була одна вхідна (підборіддя) и одна вихідна (лоб) вогнепальні рани. Описані пошкодження утворились від пострілу з рушниці, що має дробовий заряд. Такою зброєю могла бути мисливська рушниця дванадцятого калібру, що підтверджується наявністю пиж-контейнера та свинцевого дробу, виявлених в черепній порожнині потерпілого медико-криміналістичним дослідженням. Напрямок ранового каналу знизу догори. Поранення було наскрізним. Постріл було здійснено впритул, про що свідчить характеристика вхідного отвору, а також фактори пострілу незначні нашарування кіптяви, утворення карбоксігемоглобіну. Калібр зброї, з якої завдано поранення, встановити неможливо, але не можна виключати що постріл здійсненний з рушниці, яка була знайдена на місці пригоди. Тілесні ушкодження, які були виявлені при дослідженні трупа, виникли практично одночасно в результаті дії одного зовнішнього фактора і повинні розглядатись в комплексі, тому ступінь тяжкості визначається для усього комплексу в цілому і відносно живої особи дані тілесні ушкодження були небезпечними для життя в момент заподіяння і за цією ознакою кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться в прямому причинному зв'язку з настанням смерті. Смерть потерпілого настала миттєво, тобто між виникненням тілесних ушкоджень, які призвели до смерті, та настанням смерті проміжок часу був практично відсутній. Потерпілий після заподіяння йому ушкоджень, які знаходяться у прямому причинному зв'язку з настанням смерті, робити будь-які самостійні, цілеспрямовані дії (пересуватися, кричати, вчиняти опір, тощо) не міг. Смерть потерпілого настала на місці його виявлення, що підтверджується відсутністю слідів волочіння трупу, розміщенням слідів крові в ділянці ран обличчя. Направлення ранового каналу (знизу догори), отвір у стінці та відшарування штукатурки на стіні праворуч від трупа вказує на можливість горизонтального (або близького до нього) розміщення тіла в момент пострілу. При токсикологічному дослідженні алкоголь в крові трупа ОСОБА_5 не виявлено, в сечі - 1,4%, що по існуючим таблицям для живих осіб відповідає відсутності дії алкоголю (а. с. 92-94, т. 2).

З висновку судово-імунологічної експертизи №368 від 3 вересня 2010 року вбачається, що на відрізку тканини з дивана знайдено кров людини, походження якої не виключається від ОСОБА_5 (а. с. 99-101, т. 2).

Згідно висновку судово-цитологічної експертизи №178 від 3 вересня 2010 року на відрізку з дивану виявлено кров людини, яка належить особі чоловічого генетичного полу та може походити від ОСОБА_5 (а. с. 106-108, т. 2).

З висновку судово-балістичної експертизи №99 від 30 серпня 2010 року вбачається, що представлена на дослідження рушниця моделі "ІЖ-27" 12 калібру №8600521, вилучена при огляді місця події, є гладкоствольною мисливською вогнепальною зброєю. Дана рушниця виготовлена заводським способом. В конструкцію даної рушниці внесено зміни шляхом виготовлення і кріплення кнопки запобіжника саморобним способом. Відстань від переднього зрізу ствола до переднього спускового гачка становить 780 мм, від переднього зрізу ствола до заднього спускового гачка - 801мм (а. с. 127-130, т. 2).

Відповідно до висновку судово-балістичної експертизи №121 від 23 вересня 2010 року представлена на дослідження одна гільза 12 калібру, вилучена з патронника нижнього ствола наданої на дослідження мисливської рушниці моделі "ІЖ-27" 12 калібру №8600521, відстріляна з нижнього ствола цієї ж рушниці (а. с. 13-137, т. 2).

Згідно висновку судово-балістичної експертизи №109 від 30 серпня 2010 року представлена на дослідження рушниця моделі "ІЖ-27" 12 калібру №8600521, вилучена при огляді місця події, справна та придатна для стрільби мисливськими патронами 12 калібру. Із представленої на дослідження рушниці постріл без натискання на спусковий гачок при умовах близьких до експериментальних не відбувається (а. с. 142-144, т. 2).

З висновку фізико-хімічної експертизи №28 від 14 жовтня 2010року вбачається, що з наданої на дослідження мисливської рушниці марки «ІЖ-27», вилученої під час огляду місця події 9 липня 2009 року в помешканні ОСОБА_5, проводилися постріли (а. с. 159-161, т. 2).

З висновку фізико-хімічної експертизи №35 від 9 листопада 2010 року вбачається, що на поверхні наданої на дослідження сорочки ОСОБА_5, в районі манжету правого рукава та коміру, виявлено сліди пострілу (а. с. 185-189).

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи №461 від 16 вересня 2010 року на зіскобах, вилучених в ході огляду місця події, виявлено кров, походження якої можливе від ОСОБА_5 (а. с. 194-196, т. 2).

Відповідно до висновку судово-цитологічної експертизи №239 від 28 жовтня 2010 року у накладеннях на поверхні мисливської рушниці марки «ІЖ-27», 12 калібру №8600521, вилученої при огляді місця події, виявлена кров людини з домішкою поту. Походження змішаних слідів крові і поту, виявлених на мисливській рушниці, можливо від людини (особи) будь-якої статі, у тому числі як від ОСОБА_22, так і від ОСОБА_4 Не виключена можливість утворення зазначених накладень на рушниці і за рахунок змішання крові і поту ОСОБА_22 і ОСОБА_4 У контрольних змивах з поверхні мисливської рушниці виявлений також і піт людини без домішків крові, який може походити від ОСОБА_4 (а. с. 201-206, т. 2).

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №514 від 13 жовтня 2010 року , на наданій на дослідження мисливській рушниці «ІЖ-27» знайдено сліди поту, походження яких можливе як від ОСОБА_23 так і від ОСОБА_4 (а. с. 211-213, т. 2).

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи №474 від 12 жовтня 2010 року на сорочці та брюках потерпілого знайдено кров людини, походження якої можливе від ОСОБА_5 (а. с. 218-220, т. 2).

З висновку медико-криміналістичної експертизи №404 від 13 вересня 2010 року вбачається, що на шматку шкіри з області підборіддя від трупу ОСОБА_5 виявлена вхідна вогнепальна рана, що могла утворитися від дії компактного елемента в результаті пострілу з гладкоствольної зброї. Постріл, імовірно, зроблений в упор (контактний постріл), про що свідчить наявність факторів пострілу - незначні накладення кіптяви пострілу, хімічна дія - утворення карбоксигемоглобіну і відсутність наявності незгорілого пороху. В області ушкодження виявлені сліди свинцю. Постріл міг бути зроблений з мисливської рушниці 12 калібру (а. с. 224-227, т. 2).

Згідно висновку медико-криміналістичної експертизи №411 від 6 жовтня 2010 року на форменій сорочці, що належить ОСОБА_5, виявлені змішані сліди речовини буруватого кольору, схожі на сліди крові. На передній поверхні, виявлені накладення речовини буруватого кольору, схожої на кров, у виді помарок і плям з нерівномірним просочуванням тканини не на всю глибину (товщину). Плями могли утворитися в результаті просочування тканини при статичному контакті з предметом, на якому спочатку знаходилася кров, або при імпрегнації крапель крові в тканину. Помарки (мазки) - у результаті ковзного зіткнення предметів, між якими, спочатку малася деяка кількість крові. Спочатку кров могла знаходитися як на предметі, що рухається, (витирання), так і на нерухомому, при розмазуванні свіжих плям. На комірі і спинці сорочки виявлене суцільне рясне просочування тканини речовиною буруватого кольору, схожої на кров, що могло утворитися при масивній кровотечі з вище розташованих ран, контакті з об'єктом, що кровоточить, чи калюжею крові (а. с. 231-233, т. 2).

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №569 від 4 листопада 2010 року в наданому на дослідження зіскобі речовини бурого кольору зі стелі зали будинку ОСОБА_5 знайдено кров людини, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_5 (а. с. 246-248, т. 2).

З висновку комплексної судово-медичної та судово-балістичної експертизи №99/9647/2010 від 11 листопада 2010 року вбачається, що виявлені при судово-медичному дослідженні трупа та при медико-криміналістичному дослідженні, характер країв рани ділянки підборіддя (краї фестончасті), нашарування кіптяви навколо рани шириною до 1 см та всередині країв), опалення пушкового волосся, червоні краї рани, свідчать проте, що постріл була вчинено майже впритул. Враховуючи характер та локалізацію вхідної рани підборіддя і направлення ранового каналу, напрямок пострілу знизу вверх, паралельно осі тіла. В момент пострілу потерпілий, враховуючи сліди крові, направлення ранового каналу та характер рани носа, знаходився в горизонтальному положенні, лежачи на дивані на спині з дещо приведеною до переду головою в сторону тулуба. В момент пострілу вісь каналу зброї була розташована майже паралельно тілу, дульним зрізом до підборіддя. Після отримання поранення, тіло потерпілого дещо змінило своє положення внаслідок розслаблення м'язів. Після отримання вогнепального положення загалом положення тіла не змінювалося, на що вказує накладення крові на дивані, відсутність характерних для зміни положення нашарувань крові на одязі. Даних про переміщення тіла після вчинення пострілу та отримання смертельного поранення немає. Отвір в ділянці кута кімнати та поранення потерпілого здійснено різними пострілами. Вирішення питання щодо послідовності цих пострілів та антропометричних даних особи, яка їх здійснила, не представляється можливим. У зв'язку з тим, що постріл в потерпілого було вчинено не з щільним притулом, гучність пострілу майже не змінилася. Не можна виключити можливості спричинення поранення ОСОБА_5 при натисканні на спусковий гачок ОСОБА_4 при спробі забрати зброю у потерпілого (а. с. 261-268, т. 2).

Відповідно до висновку комплексної ситуаційної експертизи №104/9646/2010 від 11 листопада 2010 року під час дослідження було промодельовано шість можливих ситуацій.

· Ситуація №1 - самогубство. Потерпілий у положенні "лежачи" на спині поперек дивану, головою до стіни. Рушниця розташована по передній поверхні тіла, вздовж осі тіла. Дульний зріз під підборіддям, практично в упор. Права рука знаходиться на спускових гачках.

· Ситуація №2 - самогубство. Потерпілий у положенні "сидячи" на краю дивана, в його середній частині, спиною до стіни. Рушниця розташована вертикально, дещо під кутом до осі тіла. Нижній зріз прикладу стоїть на підлозі. Дульний зріз під підборіддям, практично в упор. Права рука знаходиться на спускових гачках.

· Ситуація №3 - самогубство. Потерпілий у положенні "стоячи" біля переднього борта сидіння дивана, спиною до стіни. Рушниця розташована вертикально, вздовж передньої поверхні тулуба. Дульний зріз під підборіддям, практично в упор. Права рука знаходиться на спускових гачках.

· Ситуація №4 - можливість натискання на спусковий гачок сторонньою особою, (положення, поза потерпілого та розташування рушниці аналогічні ситуації №1).

· Ситуація №5 - можливість натискання на спусковий гачок сторонньою особою, (положення, поза потерпілого та розташування рушниці аналогічні ситуації №2).

· Ситуація №6 - можливість натискання на спусковий гачок сторонньою особою, (положення, поза потерпілого та розташування рушниці аналогічні ситуації №3).

Враховуючи локалізацію та характер вхідної рани, направлення ранового каналу, дистанцію пострілу, нашарування слідів крові в кімнаті та взаєморозташування тіла потерпілого та рушниці, виявлені при огляді місця події, антропометричні дані ОСОБА_5 та технічні характеристики зброї, слід зазначити, що в момент пострілу тіло потерпілого знаходилося в горизонтальному положенні, лежачи на дивані на спині з дещо приведеною до переду головою в сторону тулуба з розташуванням зброї майже паралельно тілу, дульним зрізом до підборіддя. Натискання на спусковий гачок міг здійснити як потерпілий, так і стороння особа (ситуації №1, №4). Ситуації №2, №3, №5, №6 не є спроможними (а. с. 274-280, т. 2).

З висновку додаткової комплексної судово-медичної та судово-балістичної ситуаційної експертизи №115/9645/2010 від 11 листопада 2010 року вбачається, що механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених при дослідженні трупа ОСОБА_5, не виключає можливості спричинення тілесних ушкоджень за обставин, на які вказала при допиті 19 жовтня 2010 року та які продемонструвала підозрювана ОСОБА_4 під час відтвореннях обстановки та обставин події 19 та 21 жовтня 2010 року, за умови, коли вона тягнула за ложа рушницю до себе, а потерпілий одночасно утримував стволи рушниці і тягнув їх в напрямку голови (а. с. 286-293, т. 2).

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №396 від 21 жовтня 2010 року на момент вчинення інкримінованого їй злочину ОСОБА_4 будь-яким психічним захворюванням не страждала. Не виявляла ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 будь-якими психічними захворюваннями не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як особа, що не є душевнохворою, ОСОБА_4 на теперішній час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а. с. 297-299, т. 2).

Відповідно до протоколу відтворення обстановки та обставин події від 21 жовтня 2010 року, та фототаблиці до нього, ОСОБА_4, перебуваючи на місці події, показала яким чином з необережності натиснула на спусковий гачок мисливської рушниці, після якого відбувся постріл, який спричинив смертельне поранення ОСОБА_5 (а. с. 352, т. 2)

Аналізуючи вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що обвинувачення предявлене підсудній органами досудового слідства знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі і кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 119 КК України як вбивство, вчинене через необережність.

Суд не приймає до уваги доводи потерпілої стосовно того, що дії підсудної слід кваліфікувати як умисне вбивство, оскільки така кваліфікація не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, від якого настали тяжкі наслідки у виді смерті потерпілого, особу підсудної, яка до кримінальної відповідальності притягується вперше, задовільно характеризується за місцем проживання, на утриманні має двох малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9, обставину, яка помякшує відповідальність підсудної, а саме: щире каяття.

Суд також враховує і те, що протягом тривалого періоду часу ОСОБА_4 приховувала обставини скоєного злочину і про обставини вбивства з необережності ОСОБА_5 завдяки лише наполегливості потерпілої ОСОБА_2, яка неодноразово зверталась у правоохоронні органи з питань належного проведення перевірки факту смерті сина.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували відповідальність підсудної судом не встановлено. Доводи потерпілої стосовно того, що скоюючи злочин підсудна перебувала у стані алкогольного спяніння, суд вважає безпідставними, оскільки вказаний факт не знайшов належного підтвердження у судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що за вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, необхідним і достатнім для виправлення підсудної та попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд приходить до висновку, що її необхідно залишити у виді підписки про невиїзд, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, протягом всього судового розгляду справи від суду не ухилялась, сприяла розкриттю злочину, нового злочину не вчинила.

Потерпіла ОСОБА_2 заявила до ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення моральної шкоди в сумі 100 000 грн., який підсудна визнала повністю.

Суд вважає, що позов потерпілої про стягнення з підсудного 100 000 грн. підлягає задоволенню частково, у сумі 30 000 грн. До такого висновку суд приходить виходячи із положень ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України. Саме на таку суму, на думку суду, потерпілій була спричинена моральна шкода, що виразилась у фізичному болю і душевних стражданнях, яких вона зазнала у звязку із смертю близької людини.

Стягненню із ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ ГУМВС України в Сумській області підлягають витрати за проведення криміналістичних експертиз у сумі 1 652 грн. 40 коп., дактилоскопічної експертизи у сумі 515 грн. 52 коп., хімічних експертиз у сумі 6 201 грн. 60 коп., а всього: 8 369 грн. 52 коп., проти чого підсудна не заперечувала. (а. с. 126, 134, 141, 148, 158, 167, 174, 184, т. 2).

У відповідності до ст. ст. 81, 83 КПК України речові докази: мисливську рушницю «ІЖ-27» та стріляну гільзу, виріз тканини зі штори, нічну жіночу сорочку та жіночу блузку, пиж-контейнер та шріт в кількості 33 шт., зіскоби речовини бурого кольору, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Білопільського РВ ГУМВС України в Сумській області, необхідно знищити. Одяг з трупу ОСОБА_5, який знаходиться у камері зберігання речових доказів Білопільського РВ ГУМВС України в Сумській області, за клопотанням потерпілої ОСОБА_2 повернути останній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. ст. 119 КК України і призначити їй покарання за цим законом у виді трьох років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

Строк відбування покарання відраховувати з дня поміщення ОСОБА_4 до ІТТ Білопільського РВ ГУМВС України в Сумській області.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ ГУМВС України в Сумській області 8 369 (вісім тисяч триста шістдесят девять) гривень 52 копійки.

Речові докази: мисливську рушницю «ІЖ-27» та стріляну гільзу, виріз тканини зі штори, нічну жіночу сорочку та жіночу блузку, пиж-контейнер та шріт в кількості 33 шт., зіскоби речовини бурого кольору знищити; одяг з трупу ОСОБА_5 повернути ОСОБА_2.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: