Номер провадження: 11-сс/785/301/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.03.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі с/з: ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_5 ,

підозрюваного: ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 лютого 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , -

встановив :
Оскарженою ухвалою було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_9 по кримінальному провадженню №0000770 від 09.10.2015 року про продовження строку утримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, із вищою освітою, працюючого радником голови правління ПАТ «Юніон Стандарт Банк», одруженого, маючого двох неповнолітній дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Як вбачається з матеріалів судової справи, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він, перебуваючи на посаді радника голови правління публічного акціонерного товариства «Юніон Стандард Банк» всупереч інтересам ПАТ «ЮСБ Банк», вкладників та інших кредиторів Банку, за попередньою змовою з керуючим директором ПАТ «Юніон Стандард Банк» ОСОБА_10 та іншими невстановленими слідством особами, зловживаючи своїм службовим становищем здійснив розтрату ввірених йому грошових коштів у ПАТ «ЮСБ Банк» на загальну суму 63 517 037 гривень, 405 000 ЄВРО та 44 000 доларів США.

При прийнятті рішення щодо відмови в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку утримання під вартою ОСОБА_6 , слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 5 КК України, за скоєння якого законом передбачене покарання у вигляді до 12 років позбавлення волі.

Обґрунтування підозри у скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України неодноразово було перевірено судами першої та апеляційної інстанції та є підстави для винесення процесуального рішення.

Однак, як вважав слідчий суддя, на даний час, ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були прийняти до уваги при обранні та продовженні строку тримання підозрюваного ОСОБА_11 під вартою, а також при продовженні строку тримання його під вартою зменшилися.

Так слідчий суддя звернув увагу на те, що органами досудового слідства проведено чималий обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме : допитані основні свідки, призначені експертизи, повідомлено про підозру, отримано тимчасовий доступ до речей та документів.

Слідчий суддя відмітив, що нові ризики, які б виправдали подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, відсутні.

На підставі всіх цих обставин слідчий суддя прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою.

Будучи незгодним з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою.

Як підстави для скасування ухвали слідчого судді прокурор вказав на те, що висновок слідчого судді про відсутність на даний час ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України і які є підставою для продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою є таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

При цьому прокурор посилається на складність проведення досудового слідства по даному кримінальному провадженню, яка частково пов`язана з поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 , який не співпрацює зі слідством, відмовився від одночасних допитів зі свідками, а також на думку прокурора має можливість ухилитись від органів досудового слідства та суду, шляхом перетинання кордону України за наявністю у нього паспорта громадянина іншої держави та права управління транспортними засобами на території інших держав.

Також прокурор звертає увагу на значний розмір майнової шкоди, яку заподіяно діями ОСОБА_6 та інших осіб вкладникам ПАТ «ЮСБ Банк».

Адвокат ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу в яких доводить безпідставність тримання ОСОБА_6 під вартою, в зв`язку з зменшенням на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для рішень суду про тримання під вартою, які приймалися раніше.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_6 , які заперечували проти апеляційної скарги і просили залишити її без задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних причин.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

При цьому, у відповідності до вимог ч.3 ст.199 КПК України, повинні враховуватися дані, що заявлені ризики не зменшилися чи з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів досудового слідства, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він займав посаду радника голови правління ПАТ "Юніон Стандарт Банк" згідно наказу №353 від 29.05.2014 року.

На думку органів досудового слідства цей наказ надавав ОСОБА_6 розпоряджатись грошовими коштами.

Обґрунтованість підозри у скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_12 ,

Це знайшло своє підтвердження у поясненнях інших свідків.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що є взагалі підставою для обрання відносно особи запобіжного заходу.

На переконання апеляційного суду, той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 був особою, яка за поясненнями свідків мав доступ до розпорядження грошовими коштами банку, був обізнаний про відсутність грошових коштів та надавав вказівки, направленні на проведення відділеннями банку операцій з грошовими коштами, які фактично не надходили до цих відділень, дає підстави вважати, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Однак, що стосується існування передбачених ст.177 КПК України ризиків, які на думку слідчого судді на час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою зменшилися, то судова колегія погоджується з цим висновком з огляду на наступне.

Дійсно, за час проведення досудового слідства, проведені допити з основними свідками і вони дали свої пояснення з приводу обставин скоєння кримінального правопорушення.

Це дає право вважати, що підозрюваному ОСОБА_6 буде важко впливати на свідків або чинити на них тиск з метою змінення свідчень, так як вони несуть кримінальну відповідальній за їх достовірність.

Органами досудового слідства також отримано дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, що на думку суду робить неможливим доступ до них підозрюваного ОСОБА_6 з метою їх знищення, приховування від слідства та інше.

Посилання прокурора на наявність ризику для перетинання підозрюваним ОСОБА_6 державного кордону України з метою переховування від органів досудового слідства та суду, судова колегія не приймає до уваги, так як згідно доданих до заперечень на апеляційну скаргу документів, ОСОБА_6 здав слідчому на зберігання всі документи, які надавали йому право на перетинання державного кордону, отже слід визнати, що цей ризик на даний час відсутній.

Судова колегія також приймає до уваги те, що у підозрюваного ОСОБА_6 наявні соціальні зв`язки, а саме, він має постійне місце мешкання, має дружину та двох неповнолітній дітей, позитивно характеризується за місцем проживання.

На теперішній час, після звільнення з під варти, ОСОБА_6 з`являється у судове засідання за викликом суду, а також звернувся з клопотанням до правоохоронних органів по місту мешкання про встановлення йому електронного засобу контролю.

Апеляційний суд вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і на даній стадії досудового розслідування з урахуванням зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України апеляційний суд приходить до висновку про необов`язковість тримання ОСОБА_6 під вартою.

При перегляді ухвали слідчого судді районного суду, будь яких порушень вимог кримінального процесуального закону, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор встановлено не було.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді обґрунтована на законі, в зв`язку з чим підстав для її скасування та продовження більш суворого запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 немає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 лютого 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_9 по кримінальному провадженню №0000770 від 09.10.2015 року про продовження строку утримання під вартою відносно ОСОБА_6 - залишити без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_13 ОСОБА_3