АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/2494/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/783/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 листопада 2016р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі кримінальне провадження, №0000019, внесене, 30.04.2016р. до Единого реєстру досудових розслідувань відносно:
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу,
Дніпропетровської області, не маючого
постійного місця проживання і реєстрації,
раніше судимого:
1)19.01.2005р. Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу
за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.2 ст.307, ч.1 ст.70
КК України до покарання у виді позбавлення волі строком
на 6 років,
-15.07.2010р. звільнений із Солоняньської ВК №21
по відбуттю строку покарання.
2) 23.03.2011р. Центрально-міським районним судом м Кривого Рогу
за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ч.3 ст.313
ч.1 ст.70 КК України до до покарання у виді
позбавлення волі строком на 6р.;
3)12.05.2011р. Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу
за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання
у виді позбавлення волі строком на 4р., на підставі ч.4 ст70
КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового
складання покарань остаточно визначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 6р. 1міс., з конфіскацією майна;
4) 02.08.2011р. Жовтневим районним м.Кривого Рогу
за ст.395 КК Україні до покарання у виді позбавлення волі
строком на 6р., підставі ч.4 ст.71 КК України за сукупністю
вироків остаточно призначено покарання у виді позбавлення
волі строком на 6р.1міс.;
5) 26.09.2011р. Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу
за ч.2 ст.185, ч.3, 185, ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
до покарання у виді позбавлення волі строком на 4р. 6 міс.,
на підставі ч.4 ст.70 ККУкраїни, за сукупністю злочинів,
остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі
строком на 6р. 1 міс.;
- 18.02.2016р. звільнений з ВК №61 на підставі ухвали
Суворовського районного суду м.Херсон від 28.01.2016р.
по відбутті строку

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.121 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 7 вересня 2016р.
Вироком суду першої інстанції 7 вересні 2016р., ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5р.
Вирішено питання по речовим доказам.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі і доповненні до неї, обвинувачений ОСОБА_6 , просить змінити вирок суду, в частині призначеного покарання, застосувати до нього ст.69 КК України, пом`якшивши йому вид призначеного покарання і зменьшити строк призначеного покарання.
За обставин, встановлених судом і детально наведених у вироку, ОСОБА_6 визнано виним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за наступних обставин.
29.04.2016р., приблизно 21.00 год. ОСОБА_6 , знаходячись на сходинковому майданчику другого поверху будинку АДРЕСА_1 , вхідних дверей до квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязнених відносин, діючи з прямим умислом на спричинення ОСОБА_8 , тяжких тілесних ушкоджень, не бажаючи при цьому спричинення потерпілому смерті, наявним при ньому ножем, який тримав у правій руці, умисно зі значною силою наніс ОСОБА_8 , який стояв навпроти нього, один удар в область живота зліва.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_8 , тілесні ушкодження у вигляді: одного проникаючого колото - різаного поранення по середній-пахвовій лінії праворуч в проекції 9 міжреберя і без ушкодження внутрішніх органів, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння.
Обвинувачений ОСОБА_6 , обґрунтовуючи апеляційну скаргу і доповнення до неї, вказує, що суд першої інстанції призначив йому суворе покарання яке за своїм видом і розміром не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину і його особі, просить застосувати до нього положення ст.69 КК України, призначивши більш м`який вид покарання, зменшивши до мінімального розміру, строк призначеного покарання.
На думку обвинуваченого, суд першої інстанції не в достатній мірі врахував, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність у нього тяжких невиліковних хвороб, таких як - туберкульоз, четверта клінічна стадія СНІДУ, гепатит С, а також, те, що до взяття під варту він неофіційно працював, добровільно відшкодував потерпілому завдану шкоду, під час перебування потерпілого в лікарні, він добровільно передав останньому свою заробітну плату, що один з його повнолітніх синів в теперішній час знаходиться в АТО.
Обвинувачений вказує на те, що потерпілий перебував в стані алкогольного сп`яніння і був ініціатором конфлікту, тому, що він працював на місці потерпілого, вважає, що неправомірна поведінка потерпілого сприяла скоєнню злочину, просить врахувати, що потерпілий не має до нього претензій.
Обвинувачений просить врахувати його тяжкі хвороби, похилий вік, щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, те, що він не є суспільно небезпечним, задовольнивши у повному обсязі вимоги його апеляційної скарги.
Прокурор, в судовому засіданні при апеляційному розгляді, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просила, рішення суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, наявними у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого, не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.
Суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Доводи ОСОБА_6 , про те що, суд не взяв до уваги обставини які б сприяли призначенню більш м`якого покарання не пов`язаного позбавленням волі, колегія суддів, вважає не законними, оскільки при призначенні обвинуваченому покарання, суд першої інстанції, виходячи з вимог ст.ст.50, 65 КПК України, ретельно перевірив, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, а також перевірив відомості які характеризують його особу, і встановив, що обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, і що він раніше неодноразово судимий (ар.пр.45-49, т.2).
Суд також встановив, що обвинувачений з лютого 1994 р. перебував на обліку у лікаря нарколога (ар.пр.35, т.2) з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів синдром залежності, в липні 1997р. був знятий з нагляду через виїзд за межи міста, на теперішній час не перебуває під наглядом у лікаря психіатра (ар.пр.36, т.2), не має постійного місця проживання і реєстрації (ар.пр.38, т.2), має ряд тяжких невиліковних хвороб, таких, як туберкульоз легенів та ВІЛ - інфекція ІV клінічної стадії (ар.пр.41, 42, 109, т.2).
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд, згідно ст.66 КК України визнав щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, в силу ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання, суд обґрунтовано визнав, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Суд також врахував як обставину яка пом`якшує покарання - відсутність з боку потерпілого претензій матеріального та морального характеру.
Доводи обвинуваченого про те, що суд першої інстанції призначив йому суворе покарання і не врахував тієї обставини що він має тяжкі хвороби, безпідставні, оскільки в матеріалах справи є копії медичних документів, які підтверджують наявність у ОСОБА_6 перелічених ним хвороб, і цей доказ був предметом вивчення суду першої інстанції (ар.пр.41, 42, 109, т.2).
Колегія суддів вважає, що щире каяття ОСОБА_6 , наявність у нього тяжких хвороб, перебування одного з його синів в зоні АТО, на що, як на пом`якшувальні обставини посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, ніяким чином істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого ним тяжкого злочину, і тому не вбачає підстав для застосування до нього положень ст.69 КК України в частині призначення йому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.121 КК України.
Доводи обвинуваченого щодо суворості призначеного покарання, колегія суддів вважає надуманими, оскільки, суд першої інстанції призначаючи обвинуваченому покарання, врахував в повному обсязі усі обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і дійшов обґрунтованого висновку, що покарання ОСОБА_6 необхідно призначити у виді позбавлення волі, в мінімальних межах встановлених в санкції ч.2 ст.121 КК України.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним, і не вбачає підстав, для його зміни.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а вирок Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 7 вересня 2016р., яким ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - без змін.
Запобіжний захід, застосований ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою-залишити без змін.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього ув`язнення, не зарахований судом першої інстанції, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 8 вересня 2016р. - наступний день за днем ухвалення вироку по 3 листопада 2016р. - день набрання оскаржуваним вироком законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена, шляхом подачі касаційної скарги, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4