АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/3/16 Справа № 697/3373/13-к Категорія: ч.2 ст.289 КК УкраїниГоловуючий по 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого-судді суддів секретаря ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2014р., яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. та

жит. АДРЕСА_1 ,

громадянина України, студента Черкаського Державного

технологічного університету, не одруженого, не судимого, -

визнано винним та засуджено за ч.2 ст.289 КК України і призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

На підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язок без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередню особисте зобов`язання.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродж.

та жит. АДРЕСА_2 ,

громадянина України, студента 3-го Канівського училища

культури та мистецтв, працюючого в ТОВ «Дукат С»

оператором ВПК, не одруженого, інваліда 3-ї групи,

постраждалого від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії,

раніше не

судимого, -

визнано винним та засуджено за ч.2 ст.289 КК України і призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 2 (два) роки.

На підставі п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_10 обов`язок без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишено попередню особисте зобов`язання.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_11 про стягнення з обвинувачених витрат на правову допомогу адвоката та про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду, залишивши за ним право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Постановлено стягнути в рівних долях із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 процесуальні витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 195 грн. 60 коп..

Вирішена доля речових доказівсудимого, -

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано винними та засуджено за те, що вони 01 вересня 2013 року, близько 01 год. 00 хв. в м.Каневі, Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою між собою, переслідуючи мету незаконного заволодіння транспортним засобам, діючи умисно, незаконно заволоділи мотоциклом «Мінськ» д.н.з. НОМЕР_1 вартість якого, згідно висновку автотоварознавчої експертизи №8/90 від 14.10.2013р., на момент вчинення кримінального правопорушення складала 2 790 грн. 21 коп., що знаходився неподалік дев`ятого під`їзду будинку АДРЕСА_3 та належить потерпілому ОСОБА_12 , після чого відкотили його до автостоянки АДРЕСА_4 , де розібрали на запчастини, які в подальшому заховали неподалік автостоянки.

Не погоджуючись з даним рішенням, адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2014р. як незаконний та необґрунтований.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт вказує, що під час досудового слідства відносно ОСОБА_9 застосовувались незаконні методи слідства. Крім цього судом першої інстанції не встановлено мету та умисел на заволодіння майном потерпілого. Також безпідставно в вироку вказано про те, що ОСОБА_9 перебував в стані алкогольного сп`яніння та кваліфікуючу ознаку «за попередньою змовою між собою, переслідуючи мету незаконного заволодіння транспортним засобом». По справі не вірно визначено потерпілого ОСОБА_12 , так як він не є власником майна, тобто йому не заподіяна ні моральна, ні матеріальна шкода. Крім цього, на думку адвоката, зібраними по справі доказами, а саме показами: потерпілого, свідків, протоколом огляду місця події, висновком судово-автотоварознавчої експертизи, не підтверджується вина ОСОБА_9 , а призначене покарання ОСОБА_9 не є справедливим.

Прокурор не погоджуючись з даним вироком подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання через його невідповідність тяжкості злочину та особам обвинувачених внаслідок м`якості та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк терміном 3 роки, на підставі п.п. 2, 3 ч.1, ст.76 КК України покласти обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи; ОСОБА_9 за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням, та встановити йому іспитовий строк терміном на 3 роки, на підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора та заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , думку адвоката ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу із зазначених у ній мотивів та заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляції прокурора, натомість просили задовольнити апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 із зазначених у ній підстав, вивчивши матеріали кримінального провадження та обміркувавши над доводами апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 підлягають до часткового задоволення, а вирок місцевого суду до скасування з призначенням нового судового розгляду в тому ж суді в іншому складі зі стадії підготовчого судового засідання з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, досліджених та оцінених судом відповідно до ст. 94 цього Закону.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст.94 КПК України суд оцінює докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності.

Перевірені матеріали кримінального провадження свідчать, про те, що судом не дотримані вимоги кримінального-процесуального закону.

Аналізуючи вирок, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які судом першої інстанції засуджені за вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, взагалі не пред`являлось обвинувачення у вчиненні такого злочину (ч.2 ст.289 КК України) ( обвинувальний акт від 20.12.2013 року т.1 а.с. 167-171, т.2 а.с.1-5).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальних актах (т.1 а.с.167-171, т.2 а.с.1-5), які містяться в матеріалах даного кримінального провадження, містяться суттєві недоліки, які пов`язані з тим, що в них фактично не викладено формулювання конкретного обвинувачення щодо конкретної участі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні безпосередніх дій за підозрою у вчиненні ними незаконного заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, оскільки у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими у всіх обвинувальних актах по даному провадженню, в категоричній формі зазначається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили злочинні дії, діючи умисно, за попередньою змовою, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом.

За положеннями п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті повинно бути викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Отже в обвинувальному акті повинно бути як виклад фактичних обставин події так і формулювання обвинувачення, тобто описова і його резолютивна частини, які повинні бути, узгодженими між собою.

Формулювання обвинувачення в обвинувальному акті є обов`язковим, оскільки відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а не щодо підозрюваної особи.

У судовому засіданні суд приділив недостатньо уваги перевірці відомостей цього обвинувального акту на його відповідність вимогам закону, зокрема, п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

У зв`язку з тим, що ці порушення процесуального закону є істотними, вирок місцевого суду підлягає до скасування з направленням матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до місцевого суду на новий розгляд зі стадії підготовчого засідання, відповідно до ст.314 КПК України.

Крім того, обвинувальний акт прокурором належним чином не затверджений, оскільки відсутня печатка прокуратури.

Обвинувальний акт набуває юридичної сили після затвердження його прокурором, тобто повинен бути не лише підпис прокурора, а і печатка.

Відповідно до п.9.5.1. «Інструкції з діловодства в органах прокуратури України», затвердженої наказом Генерального прокурора України від 15.01.2013 року, яка введена в дію з 01 лютого 2013 року, засвідчення документів здійснюється шляхом їх підписання, затвердження та проставлення печатки.

Згідно з вимогами ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин вирок місцевого суду щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.2 ст.289 КК України підлягає скасуванню з призначенням кримінального провадження на новий судовий розгляд, оскільки суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження та виніс рішення стосовно осіб, яким фактично не було пред`явлено обвинувачення у вчиненні умисного незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб.

Згідно п.6 ч.1 ст.407 КПК України суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за апеляційною скаргою на вирок суду першої інстанції має право скасувати вирок суду і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Встановлені по справі процесуальні порушення, колегія суддів вважає істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджали суду повно та всебічно розглянути справу та постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок (ч.1 ст.412 КПК України).

Вищенаведене в сукупності відповідно до вимог КПК України є безумовною підставою для скасування вироку в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону з направленням справи на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду необхідно звернути увагу на допущені недоліки судового слідства, усунути зазначені порушення закону, повно і всебічно дослідити обставини справи і постановити обґрунтоване та законне судове рішення. При цьому мають бути перевірені судом всі викладені в апеляційних скаргах доводи.

У зв`язку з наявністю істотних порушень КПК України, які є безумовною підставою для скасування вироку, колегія суддів відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України, інші доводи викладені в апеляціях не перевіряє.

Міру запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити попередню особисте зобов`язання, продовживши її на строк 30 днів, тобто до 29 травня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 337, 405, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги прокурора та адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2014 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_9 призначити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі зі стадії підготовчого судового засідання (ст. 314 КПК України).

Міру запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити попередню особисте зобов`язання, продовживши її на строк 30 днів, тобто до 29 травня 2016 року.

Ухвала суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :