Справа №577/1109/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/527/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Ввезення, виготовлення, збут і розповсюдження порнографічних предметів
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми в порядку апеляційного розгляду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 березня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Духанівка, Конотопського району, мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 301, ч.3 ст.301 КК України і йому призначено покарання за ч.2 ст. 301 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік, за ч.3 ст. 301 КК України із застосуванням ст.69 КК України призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців, згідно ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 982,08 грн.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України,

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що у невстановлений слідством час у 2013 році, використовуючи мобільний телефон «Nokia X 202» в глобальній мережі Інтернет, створив персональну сторінку « ОСОБА_9 » на вільновідвідуваному Інтернет сайті «Вконтакте» та, перебуваючи за місцем мешкання в АДРЕСА_2 , користуючись вказаною сторінкою, за допомогою свого мобільного телефону, 27 липня 2014 року, 26 жовтня 2014 року та 26 березня 2015 року, розмістив на персональній сторінці соціальної мережі три відео-файли, що є аудіовізуальними творами порнографічного характеру, які в подальшому були неодноразово переглянуті користувачами сайту «Вконтакте».

Крім цього, ОСОБА_7 повторно, в період часу з 10 січня 2016 року по 29 січня 2016 року, використовуючи мобільний телефон «Nomi І 450 Trend», перебуваючи за місцем тимчасового мешкання в АДРЕСА_1 , розмістив на своїй персональній сторінці соціальної мережі «Вконтакте», 40 графічних файлів, що є продукцією порнографічного характеру, та які в подальшому були неодноразово переглянуті користувачами сайту «Вконтакте»,

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, та призначити покарання із застосуванням положень ст.75 КК України. Свої вимоги мотивує тим, що призначене підзахисному покарання може вплинути на стан його здоров`я та життя, при цьому зауважує, що на даний час обвинувачений був звільнений з роботи та внаслідок цього позбавлений засобів для існування, проживає разом з матір`ю, яка за віком та станом здоров`я потребує його допомоги, вказує, що у матеріалах провадження міститься достатньо вагомих доказів для звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, що залишено поза увагою суду першої інстанції. Окрім того, зауважує, що недоведеним є факт перегляду в глобальній мережі Інтернет файлів порнографічного характеру неповнолітніми особами.

Заслухавши доповідь судді про обставини кримінального провадження та суть апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої останньою апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційнійній скаргзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 301, ч.3 ст.301 КК України, ґрунтується на зібраних по справі доказах та учасниками кримінального провадження не оспорюються.

Дії ОСОБА_7 за ч.2 ст. 301, ч.3 ст.301 КК України кваліфіковані судом правильно.

Аналізуючи доводи сторони захисту в частині призначеного обвинуваченому покарання, колегія суддів вважає їх частково обґрунтованими з наступних підстав.

Згідно ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, суд, у кожному конкретному випадку, повинен дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції в достатньої мірі не дотримався вказаних вимог кримінального закону.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості та тяжкого, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, взяв до уваги пом`якшуючі покарання обставини, а саме, щире каяття у скоєному, сприяння розкриттю злочину, що за місцем проживання характеризується позитивно, відсутність при цьому обтяжуючих покарання обставин, застосувавши, з урахуванням наведеного, положення ст. 69 КК України при призначенні покарання за ч.3 ст.301 КК України, та перейшовши до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції.

В той же час, колегія суддів вважає, що призначаючи покарання у виді обмеження волі за злочин, передбачений ч.2 ст. 301 та ч.3 ст. 301 КК України, суд першої інстанції не в повній мірі врахував особу обвинуваченого, який раніше не був судимий, має молодий вік, за місцем проживання характеризується позитивно, проживає разом з матір`ю, яка має похилий вік і захворювання, в скоєному він щиро кається, виконує всі процесуальні обов`язки і призначив вид покарання, який є явно несправедливим через суворість.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч.2 ст. 409, ст.. 414 КПК України, змінити вирок суду в частині призначення покарання, задовольнивши частково апеляційну скаргу захисника.

Враховуючи ступінь тяжкості злочинів, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 301 КК України у виді штрафу, а за ч. 3 ст. 301 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді арешту та на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити обвинуваченому остаточне покарання у виді арешту, що за своїм видом є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Оскільки відповідно до ст. 75 КК України не передбачено звільнення обвинуваченого від відбування покарання у виді арешту, тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

Твердження захисника з приводу недоведення факту перегляду в глобальній мережі Інтернет файлів порнографічного характеру неповнолітніми особами, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2,3 ст.301 КК України відповідно до обвинувального акта було висунуте не за кваліфікуючою ознакою «розповсюдження серед неповнолітніх творів, зображень або інших предметів порнографічного характеру», а за «розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру», "розповсюдження зображень порнографічного характеру", «повторно», в межах якого судом першої інстанції відповідно до ст.337 КПК України і був проведений судовий розгляд вказаного провадження.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначення покарання.

Пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 301, ч.3 ст. 301 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст. 301 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн. та за ч.3 ст. 301 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.