Провадження №1-кп/522/307/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.07.2016 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0007745 від 03.09.2015 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Республіка Грузія, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.12.2011 р. Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим терміном 1 рік;

- 25.03.2014 р. Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

суд, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00007320 від 23.08.2015 року відносно ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

За даним кримінальним провадженням обвинуваченому ОСОБА_3 обирався захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні судом було поставлено на обговорення питання про доцільність продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 .

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки не відпали ризики, які враховувались при обранні йому міри запобіжного заходу, а саме те, що перебуваючи на свободі він може переховуватися від суду, може незаконно впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Потерпіла у судовому засіданні підтримала думку прокурора.

Захисник та обвинувачений, кожен окремо, заперечували проти продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого та висловили свою думку з приводу зміни запобіжного заходу з тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на домашній арешт.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд з урахуванням вищенаведеного, а також наявності обгрунтовоної підозри у вчиненні ОСОБА_3 , інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також особи обвинуваченого, наявних ризиків, зазначених при обранні йому міри запобіжного заходу, які не відпали та дають суду достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України, вважає доцільним продовжити термін тримання обвинуваченого під вартою до двох місяців, оскільки ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню у якому обвинувачується або вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому провадженні та продовжувати здійснювати злочинну діяльність, чим може перешкодити виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки раніше він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, остання судимість обвинуваченого не погашена. Також суд враховує обставини, передбачені ст.. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним, вік та стан його здоров`я. А також, те що обвинувачений ОСОБА_3 у залі судового засідання погрожував потерпілій.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст. 9 Конституції України, та на підставі ст.. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд приходить до висновку, що тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherland judgement» of 26 January 1993. Series A no.254-A, p.15, §30).
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176- 178, 183, 331, 372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до 09.09.2016 року.

Копію ухвали направити обвинуваченому, прокурору та начальнику ОСІ УДПтСУ в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1