465/3533/13-к
1/465/21/16
ПОСТАНОВА

про відвід
"20" травня 2016 р. року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

та громадського захисника ОСОБА_8

та підсудних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши матеріали кримінальної справи про звинувачення ОСОБА_9 за ч.2 ст.146; ч.2 ст.189; ч.3 ст.357; ч.3 ст.358; ч.4 ст.358; ч.4 ст.190; ч.2 ст.209; ч.2 ст.122; ч.1 ст.135 КК України, ОСОБА_10 за ч.2 ст.146; ч.3 ст.357; ч.2 ст.189; ч.1 ст.135; ч.2 ст.365 КК України, ОСОБА_11 за ч.2 ст.146; ч.2 ст.189; ч.1 ст.135; ч.2 ст.365 КК України, ОСОБА_12 за ч.2 ст.146 КК України, ОСОБА_13 ч.2 ст.146 КК України,-

в с т а н о в и в:
в провадженні Франкіського районного суду м. Львова перебуває кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_9 за ч.2 ст.146; ч.2 ст.189; ч.3 ст.357; ч.3 ст.358; ч.4 ст.358; ч.4 ст.190; ч.2 ст.209; ч.2 ст.122; ч.1 ст.135 КК України, ОСОБА_10 за ч.2 ст.146; ч.3 ст.357; ч.2 ст.189; ч.1 ст.135; ч.2 ст.365 КК України, ОСОБА_11 за ч.2 ст.146; ч.2 ст.189; ч.1 ст.135; ч.2 ст.365 КК України, ОСОБА_12 за ч.2 ст.146 КК України, ОСОБА_13 ч.2 ст.146 КК України.

Захисник ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про відвід головуючому по справі судді ОСОБА_1 , покликаючись на те, що суддя ОСОБА_1 також є головуючим у кримінальному провадженні по обвинувачення ОСОБА_14 , яке хоч і слухається окремо за правилами КПК 2012 року, але безпосередньо в межах пред`явленого обвинувачення за його об`єктивною стороною пов`язане із даною кримінальною справою. При цьому вбачається, що в суду в такому складі виникає можливість формувати свою думку на підставі доказів та обставин, які будуть досліджуватися в іншому провадженні без надання можливості обвинуваченим їх заперечувати та спростовувати, оскільки вони не мають змоги брати в ньому участь. Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06 року в справі «Білуга проти України», від 28.10.98 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Прокурор у судовому засіданні щодо заявленого відводу головуючому судді поклалась на розгляд суду.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та громадський захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні заявлений відвід підтримали та пояснили, що такий слід задовольнити з метою виключення в майбутньому сумніви в об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

У судовому засіданні підсудні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 заявлений відвід підтримали, просять такий задовольнити.

В силу змісту ст. 6 Конвенцією «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод». Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі , і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України зазначено, що наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Так, вироком Франківського районного суду м.Львова від 13.07.2015 року, ухваленого суддею ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , серед інших, визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст.365 КК України, ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 365 КК України, ОСОБА_13 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_12 у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України визнано невинним та виправдано, однак ухвалою колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 05.04.2016 року даний вирок скасовано, а справу повернуто в суд першої інстанції на новий розгляд.
Крім того, суддя ОСОБА_15 також перебуває у складі колегії суддів головуючого судді ОСОБА_1 у розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_14 за ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 209, ч.3 ст. 358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.185, ч.3 ст. 357 КК України, яке безпосередньо пов`язане із даною кримінальною справою, зокрема остання причетна до злочинів інкримінованих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Відповідно до ст. ст. 54, 56 КПК України, суддя не може брати участі в розгляді кримінальної справи, серед іншого, якщо він під час досудового розслідування справи вирішував питання щодо проведення обшуку, виїмки, огляду, обрання, зміни чи скасування запобіжних заходів, продовження строків тримання під вартою, або розглядав скарги на затримання чи на постанови про відмову в порушенні кримінальної справи або закриття справи; якщо він під час досудового розслідування справи розглядав питання про усунення захисника. Заяви про відвід подаються до початку судового слідства. Пізніша заява про відвід допускається у випадках, коли підстава для відводу стала відома після початку судового слідства.

Відтак, матеріали даної кримінальної справи містять постанову №1326/2075/2012 від 03.03.2012 року якою задоволено подання слідчого СВ Франківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_16 про проведення виїмки кредитної справи ОСОБА_11 із Львівської філії ВАТ «Банк Універсальний» (т.17 а.с.66). Відтак, дана обставина є безумовною підставою для виключення участі судді у розгляді даної кримінальної справи.

Враховуючи наведене, заслухваши думку прокурора, котра поклалась на розгляд суду, обвинувачених та захисників на підтримання заяви, вивчивши матеріали справи, яка тривалий час перебуває на розгляді Франківського районного суду м. Львова та двоє із підсудних перебувають під вартою, а також доводи заяви про відвід, вважаю, що таку слід задоволити з метою виключення підстав для скасування процесуального рішення по справі, мотивів для сумніву у безсторонності та уникнення в подальшому при розгляді справи сумнівів у об`єктивності.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 16-2, 56, 57 КПК України, -

п о с т а н о в и в:
заяву захисника ОСОБА_5 про відвід головуючому судді ОСОБА_1 у розгляді кримінальної справи про обвинуваечння ОСОБА_9 за ч.2 ст.146; ч.2 ст.189; ч.3 ст.357; ч.3 ст.358; ч.4 ст.358; ч.4 ст.190; ч.2 ст.209; ч.2 ст.122; ч.1 ст.135 КК України, ОСОБА_10 за ч.2 ст.146; ч.3 ст.357; ч.2 ст.189; ч.1 ст.135; ч.2 ст.365 КК України, ОСОБА_11 за ч.2 ст.146; ч.2 ст.189; ч.1 ст.135; ч.2 ст.365 КК України, ОСОБА_12 за ч.2 ст.146 КК України, ОСОБА_13 ч.2 ст.146 КК України задоволити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1