У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2016 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали справи за скаргою ОСОБА_4 на постанову від 31.05.2016 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 11.04.2016року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження № 0000065.

Скаргу мотивує тим, що 02.06.2016 року рекомендованим листом вона отримала постанову від 31.05.2016 року про закриття кримінального провадження відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 11.04.2016року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України. Кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях слідчих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 склау вищенаведеного кримінального правопорушення. Зазначену постанову ОСОБА_4 вважає незаконною та упередженою, оскільки слідчий в порушення вимог кримінально-процесуального закону всебічно, повно і неупереджено обставин даного кримінального провадження не дослідив, належної правової оцінки встановленим ним обставинам у кримінальному провадженні не дав, зокрема слідчий не дослідив всебічно і повно покази свідка ОСОБА_5 , а також свідка ОСОБА_8 та обставин повідомлених ними, а також не зазначив результатів її допиту та всебічно і повно не дослідив обставин про які вона вказала. В своїй скарзі ОСОБА_4 також зазначає, що про призначення їй захисника дізналася лише 24.01.2015 року безпосередньо на першому допиті її як підозрюваної, до 15.01.2015 року захисник їй не надавався. Тобто під час досудового розслідування вона як підозрювана фактично мала захисника тільки на протязі чотирьох днів, захисник їй був наданий несвоєчасно, аж через 46 днів з часу повідомлення їй про підозру, а вперше вона побачилася з ним через 55 днів з вказаного часу. Вважає, що зібраних слідчим доказів не є достатньо для прийняття ним законного рвішення, з огляду на що вважає, що висновки слідчого, за якими ним було прийнято постанову про закриття кримінального провадження є передчасними та невірними. А тому просить скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Закарпатської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 від 31.05.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000065 від 11.04.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 374 КК України та направити матеріали провадження для продовження досудового розслідування.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 проти скарги заперечив, зазначив, що слідчим всебічно, повно і неупереджено досліджено обставини кримінального провадження та дано їм належну правову оцінку, на підставі чого прийнято законне і обгрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.

Особа, яка подала скаргу ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином. В матеріалах справи наявна її заява про розгляд скарги без її участі в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000065, слідчий суддя приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні 31.05.2016 року старшим слідчим слідчого відділу прокуртури Закарпатської області радником юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000065 від 11.04.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 374 КК України.

Постанова мотивована тим, що під час досудового розслідування не встановлено фактів грубого порушення права на захист ОСОБА_4 .

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту мати такі побачення без обмеження їх кількості й тривалості; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

Відповідно до ч.1 ст. 48 КПК України, захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи за згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі в кримінальному провадженні.

Тобто, кримінальним процесуальним законом передбачено необхідність волевиявлення підозрюваного, обвинуваченого на залучення захисника, за винятком випадків, передбачених ст. 52 КПК України, коли участь захисника у кримінальному провадженні є обов`язковою.

Як встановлено в ході розгляду скарги 29.11.2014 року під час вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру за ч.1 ст. 140 КК України остання заявила про бажання мати захисника за рахунок держави.

До вказаного часу ОСОБА_4 не виявляла бажання мати захисника, та не підпадала під дію ст. 52 КПК України щодо обов`язкової участі захисника.

В судовому засіданні встановлено, що з 29.11.2014 по 15.01.2015 р.р. слідчі дії у кримінальному провадженні № 0000091 не проводилися у зв`язку з надісланням кримінального провадження до прокуратури Закарпатської області, про що свідчать досліджені в судовому засіданні суправідні листи.

15.01.2015 року слідчим винесено постанову про доручення призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням, на виконання якої ОСОБА_4 призначено захисника ОСОБА_8 .

При дослідженні матеріалів кримінального провадження встановлено, що в ході досудового розслідування в якості свідка був допитаний захисник підозрюваної ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_8 , який показав, що у січні 2015 року він за дорученням Закарпатського обласного центру із надання вторинної правової допомоги брав участь по захисту ОСОБА_4 . Пояснив, що перед початком допиту підозрюваної ОСОБА_4 мав з нею конфіденційне побачення, під час якого він їй роз`яснив її право відмовитися від нього як захисника, якщо вона йому не довіряє, а також у них була розмова щодо суті підозри та позиції захисту у данному кримінальному провадженні, при цьому ОСОБА_4 надала йому копію повідомлення про підозру. Також зазначив, що був присутній на всіх слідчих діях, у яких брала участь ОСОБА_4 . Зазначив, що ОСОБА_4 мала можливість і час заявляти клопотання про проведення слідчих дій, але не заявляла таких клопотань. Він також мав моживість заявляти клопотання, але не заявляв клопотань.

Відповідно до ч.1 п. 3 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно диспозиції ч.1 ст. 374 КК України склад злочину передбаченого даною статтею КК України полягає в недопущенні чи ненаданні своєчасно захисника, а також інше грубе порушення права підозрюваного, обвинуваченого на захист вчинене слідчим, прокурором або суддею.

З матеріалів кримінального провадження № 0000065, досліджених в судовому засіданні вбачається, що слідчим всебічно, повно і неупереджено досліджено обставини кримінального провадження, вжито всіх заходів по збиранню та дослідженню доказів в порядку ст. 91-94 КПК України, дано належну правову оцінку обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.
Під час розгляду скарги встановлено, що в ході розгляду кримінального провадження № 0000091, в якому ОСОБА_4 є підозрюваною, остання заявила про бажання мати захисника та просила надати їй такого за рахунок держави, на підставі чого їй було призначено захисника ОСОБА_8 , також встановлено, що були дотримані всі права підозрюваної визначені п.3 ч.3 ст. 42 КПК України щодо права підозрюваної мати захисника і побачення з ним до першого допиту, побачень з ним, на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних діях тощо.
Судом також досліджено посилання скаржника на сплив певного терміну з часу заявлення про бажання мати захисника та призначення їй такого та встановлено, що зазначене обумовлене направленням кримінального провадження № 0000091 до прокуратури Закарпатської області за вимогою, і у період з 29.11.2014 року по 15.01.2015 року слідчі дії не проводилися.
На підставі викладеного, враховуючи те, що постанова про закриття кримінального провадження від 31.05.2016 року винесена з дотриманням вимог КПК України на підставі всебічно, повно і неупереджено досліджених обставин кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає
Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 392, 393, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову від 31.05.2016 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 11.04.2016року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя
Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1