Справа № 1/2520/43/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2011 р. смт. Сосниця

Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого - судді Стельмаха А.П., при секретарі Чепурній М.М., з участю прокурора Власка І.А., потерпілого ОСОБА_1, підсудного ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця селища Єлізарово, Ново-Покрівського району, Дніпропетровської області, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, маючого неповну вищу освіту, фізичної особи-підприємця, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, являючись суб'єктом підприємницької діяльності, працюючи згідно свідоцтва про державну реєстрацію серії ВО1 № 677771 від 07.09.1992 року, здійснюючи торгівельну, будівельну, деревообробну та іншу діяльність, з метою несплати в дохід держави податкових та інших обов'язкових платежів, грубо порушуючи вимоги ст. 43 Конституції України, ст. ст. 21, 24, 24-1, 48, 115 Кодексу законів про працю України та п. 2 „Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою", затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08.06.2001 року, з вересня 2010 року по травень 2011 року використовував працю найманого працівника ОСОБА_1, без укладення з ним в письмовій формі трудового договору, реєстрації в Сосницькому районному центрі зайнятості, занесення відомостей про роботу в трудову книжку, включення часу роботи до трудового стажу. Крім того, в порушення вимог чинного законодавства ОСОБА_2 виплачував заробітну плату працівнику готівкою без обов'язкових відрахувань у Пенсійний фонд та Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування. Таким чином, ОСОБА_2 обмежив конституційні права ОСОБА_1 на працю, відпочинок, державне соціальне страхування, пенсійне забезпечення, що тягне за собою ненадання передбачених законом соціальних пільг та компенсацій і ставить працівника в умови соціальної незахищеності.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 визнав себе винним повністю, визнав фактичні обставини, викладені в обвинувальному висновку, у скоєному розкаявся. Пояснив, що працює приватним підприємцем. З вересня 2010 року до травня 2011 року у нього працював ОСОБА_1, який офіційно не був оформлений, трудовий договір з ним не укладений. ОСОБА_1 працював з 8 до 17 години, з перервою на обід з 12 до 13 години, вихідні - субота, неділя. Заробітну плату він оплачував ОСОБА_1 готівкою на руки щомісяця один раз у розмірі близько 1000 грн., у залежності від фактично виконаної роботи. Відрахунки до Пенсійного фонду, податкової інспекції та центру зайнятості за ОСОБА_1 він не перераховував, оскільки законодавство України встановило їх великі розміри.

У звязку з тим, що підсудний свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає і пояснив суду, що йому зрозумілі правові наслідки скороченого порядку судового слідства, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доказаною винність підсудного у вчиненому злочині та кваліфікує дії підсудного за ч. 1 ст.172 КК України як грубе порушення законодавства про працю.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини по кримінальній справі, пом'якшуючі обставини, що підсудний щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих вину обставин, особу підсудного, який позитивно характеризується за місцем проживання, є учасником ліквідації Чорнобильської АЕС.

З урахуванням зазначених обставин та відповідно до вимог кримінального закону і передбачених ним санкцій, суд вважає за необхідне призначити підсудному покарання у вигляді штрафу, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення і запобіганню вчинення нових злочинів.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу щодо підсудного необхідно обрати підписку про невиїзд.

По справі цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 299, 323, 324 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину передбаченому ч. 1 ст.172 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в сумі 680 грн.

До вступу вироку в законну силу обрати відносно ОСОБА_2 міру запобіжного заходу підписку про невиїзд.

Вирок протягом 15 діб може бути оскаржений в Апеляційний суд Чернігівської області.

Суддя: А.П. Стельмах