Справа № 136/816/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2016 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовця обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 04.04.2016 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
31 березня 2016 року, біля 23:30 години, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи намір на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), таємно, шляхом вільного доступу, зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_5 , що розташоване в АДРЕСА_1 , після чого, реалізовуючи свій злочинний умисел, з території домогосподарства здійснив крадіжку 96 кг. металобрухту, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 201, 60 гривень.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які повністю підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся.
Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Ураховуючи те, що обвинувачений визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, особу винного, а саме: в силу ст.89 КК України ОСОБА_3 вважається раніше не судимим; за місцем проживання характеризуються негативно, зловживає спиртними напоями, на що вказує довідка видана виконавчим комітетом Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області; не одружений; на обліку в лікаря психіатра не перебуває.

Згідно довідки Липовецької центральної районної лікарні від 07.04.2016 року, ОСОБА_3 перебував на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті, у зв`язку із діагнозом: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування заподіяного збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді громадських робіт на строк в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 65 КК України, ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.
Речові докази: 96 кг. металобрухту, що передані на зберігання потерпілому залишити в його розпорядженні.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1