ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/599/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ, Миколаївської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.355 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм в ТОВ "АТП ЕЛІТ-ТАХІ", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.146 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

08 березня 2016 року ОСОБА_5 спільно зі ОСОБА_6 , приблизно о 09 год. 00 хв. пересувалися по вул. Тепловозній в м. Києві на транспортному засобі - легковому автомобілі, марки «Деу Ланос», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та проїжджаючи повз будівлю з вивіскою «Reikars», останні помітили на узбіччі дороги наглядно знайомого ОСОБА_7 , і в цей момент у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 , з метою отримання боргу, який останній мав перед ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі потерпілого, ОСОБА_6 перебуваючи за кермом автомобіля марки «Деу Ланос» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на узбіччі дороги, де перебував ОСОБА_7 , а в цей момент ОСОБА_8 , знаходячись на правому передньому сидінні автомобіля, з метою психологічного впливу на потерпілого, дістав належний йому гладкоствольний самозарядний пістолет «Форт 10Р», калібру 9 мм. Р.А. № НОМЕР_2 , який являється короткоствольною вогнепальною зброєю (дозвіл № НОМЕР_3 від 12 травня 2015 року), привів його в бойову готовність та здійснив постріл в повітря, після чого наказав ОСОБА_7 сісти на заднє сидіння автомобіля, що останній розцінив як реальну загрозу своєму життю та виконав протиправні вимоги ОСОБА_5 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 спільно зі ОСОБА_6 створивши перешкоди для вільного пересування та вибору місця перебування потерпілого ОСОБА_7 , який залишався під впливом погроз застосування зброї, в подальшому здійснили зупинку на автомобільній мийці, яка розташована за адресою: м. Київ, пр-т. П. Григоренка, 18, де перебували короткий проміжок часу, під час якої, ОСОБА_6 залишив на одинці потерпілого та ОСОБА_5 . Під час перебування на автомобільній мийці у ОСОБА_7 задзвонив належний йому мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «Х-2», в якому були встановлені сім-карта оператора мобільного зв`язку «Life» НОМЕР_4 та сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», в свою чергу ОСОБА_5 розуміючи, що його протиправні дії можуть бути викриті та з метою приховування злочину відібрав у потерпілого мобільний телефон.

Після чого, близько 09 год. 30 хв. виїхавши з автомобільної мийки на раніше вказаному автомобілі, ОСОБА_5 спільно зі ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 , який залишався під впливом погроз та не міг вільно вибрати місце свого перебування, направилися за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 . Приїхавши за вказаною адресою ОСОБА_5 дістав належний йому гладкоствольний самозарядний пістолет «Форт 10Р», калібру 9 мм. Р.А. № НОМЕР_2 , демонстративно дослав патрон до патронника шляхом відведення затвору, чим привів пістолет у бойову готовність та передав ОСОБА_6 , при чому зазначив, щоб при спробі втечі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 застосував зброю, чим повторно використовуючи бойові властивості зброї зламали волю останнього опору та обмежили його вільне пересування та вибір місця перебування.

В подальшому ОСОБА_5 , пішов за місцем свого проживання на короткий проміжок часу, користуючись цим, потерпілий ОСОБА_7 здійснив спробу втечі з автомобіля в якому не бажав знаходитися, однак ОСОБА_6 застосовуючи фізичну силу перешкоджав останньому вийти з автомобіля та, після невдалих спроб перешкоджання, впритул здійснив постріл з гладкоствольного самозарядного пістолета «Форт 10Р», калібру 9 мм. Р.А. № НОМЕР_2 (належного ОСОБА_5 дозвіл № НОМЕР_3 від 12 травня 2015 року), потерпілому ОСОБА_7 в область правого стегна, чим завдав йому, легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, після чого ОСОБА_6 злякавшись бути викритим та настання можливих наслідків надав можливість ОСОБА_7 втекти.

Крім того, 08 березня 2016 року ОСОБА_5 приблизно о 09:00 год. ранку, будучи пасажиром транспортного засобу - автомобіля марки «Деу Ланос», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_6 та рухаючись по вул. Тепловозній у місті Києві, побачив на узбіччі дороги наглядно знайомого ОСОБА_7 , в цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на примушування останнього на виконання цивільно- правових зобов`язань, оскільки ОСОБА_7 на той момент часу мав не виконані боргові зобов`язання перед ОСОБА_5 , а саме борг у сумі 3000 грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 перебуваючи на передньому правому сидінні вказаного автомобіля, попросив ОСОБА_6 , який керував автомобілем зупинитися біля ОСОБА_7 .. Здійснивши зупинку ОСОБА_5 з метою психологічного тиску, дістав належний йому гладкоствольний самозарядний пістолет «Форт 10Р», калібру 9 мм. Р.А. № НОМЕР_2 , який являється короткоствольною вогнепальною зброєю (дозвіл № НОМЕР_3 від 12 травня 2015 року), привів його у бойову готовність та здійснив з нього постріл в повітря, після чого наказав ОСОБА_7 сісти на заднє сидіння автомобіля, в свою чергу потерпілий відчувши реальну загрозу для себе, виконав протиправні вимоги ОСОБА_5 та сів на заднє сидіння автомобіля марки «Дсу Ланос» д.н.з. НОМЕР_5 .

В подальшому, продовжуючи рух на вказаному автомобілі на протязі короткого проміжку часу, під керуванням ОСОБА_6 , останній здійснив зупинку транспортного засобу біля автомобільної мийки, яка розташована по проспекту Григоренка, 18 в м. Києві, де ОСОБА_6 залишив на одинці ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , під час чого ОСОБА_5 , використовуючи свої протиправні дії, які були розцінені потерпілим як реальні погрози, почав висловлювати в категоричній формі пропозиції, щодо повернення йому боргу.

Будучи допитаними в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.355 КК України, а обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.146 КК Ураїни, визнали у повному обсязі, щиро розкаялися та суду показали, що вчинили вказані злочини, за обставин викладених у обвинувальному акті.

Також обвинувачені підтвердили що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до них недозволених методів дізнання та проведення розслідування не застосовувалося.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочинів передбаченених ч.2 ст.146, ч.1 ст.355 КК України, а обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.146 КК України та не оспорюють фактичні обставини, пояснивши при цьому, що вони правильно розуміють зміст пред`явленого їм обвинувачення та не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченим порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.146, ч.1 ст.355 КК України, як незаконне позбавлення волі людини за попередньою змовою групою осіб, способом небезпечним для здоров`я потерпілого, із застосуванням зброї, та як примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань поєднанні з погрозою застосування насильства над потерпілим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.146 КК України, як незаконне позбавлення волі людини за попередньою змовою групою осіб, способом небезпечним для здоров`я потерпілого, із застосуванням зброї

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченим згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченим згідно ст. 67 КК України не встановлені.

Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти волі, честі та гідності особи та злочину проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненні злочинів, які йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_5 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.146 КК України та обмеження волі у межах санкції ч.1 ст.355 КК України, призначивши покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також враховуючи те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, свою вину у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.355 КК України визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, має молодий вік, має на утриманні двох малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що його на підставі ст.ст.75,76 КК України слід звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти волі, честі та гідності особи, особу обвинуваченого, а саме те, що він в силу ст.89 КК України раніше не судимий, однак до кримінальної відповідальності притягується не вперше, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_6 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.146 КК України.

Також враховуючи те, що ОСОБА_6 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.146 КК України визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, має на утриманні малолітню дитину, суд приходить до висновку, що його на підставі ст.ст.75,76 КК України слід звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинувачених.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.65,66,67 КК України, ст.ст., 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.355 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.146 КК України у виді 3 років позбавлення влові.

за ч.1 ст.355 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції , повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Скуба ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.146 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави 1055 гривень 52 копійки за проведення судово-балістичної експертизи.

Речові докази паперова серветка з плямами бурого кольору, чорні чоловічі штани, рукавиці, гладкоствольний самозарядний пістолет «Форд 10Р» калібру 9 мм Р.А., № НОМЕР_2 з магазином та кобурою - знищити, куртка сірого кольору, шапка чорного кольору, рюкзак, обвуглені дроти, один кросівок, мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «Х-2» ІМЕІ 1 НОМЕР_6 , ІМЕІ 2 НОМЕР_7 з СІМ-картами мобільного оператора «Life» НОМЕР_4 , та мобільного оператора «Київстар», чохол зі зв`язкою ключів - залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: