Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3247/16-к
номер провадження 1-кс/695/416/16
Номер рядка у звіті 22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2016 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю слідчого ОСОБА_3

представника Золотоніської міської ради ОСОБА_4

розглянув клопотання слідчого Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області погодженого з прокурором Золотоніської місцевої прокуратури, про отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до суду, з погодженим із прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_5 клопотанням проотримання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів.
Клопотання обґрунтовано наступним.
Посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом обману та зловживання довірою в період часу з грудня 2012 по березень 2013 року, за обіцянку у наданні приміщень магазинів в місті Золотоноша, Черкаської області заволоділи грошовими коштами в загальній сумі 300 тис. грн., чим спричинили гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 матеріальних збитків.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у грудні 2012 та січні 2013 року гр. ОСОБА_6 , 1960р.н., жителькою АДРЕСА_1 та у березні 2013 року гр. ОСОБА_7 , 1960р.н, жителькою АДРЕСА_2 було вкладено в будівництво двох магазинів поблизу торгівельного центру в м. Золотоноша 300 000 грн. (по 150 000 грн. кожною).

Вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного Реєстру Досудових розслідувань за №0000138, від 12.02.2015 року за ч. 3 ст. 190 КК України.

Вищезазначені грошові кошти дані громадянки передавали ОСОБА_8 керівництву ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: голові ОСОБА_9 та його заступнику ОСОБА_10 через водія ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 . Проте, попри обіцянки посадових осіб Золотоніської мерії передані збудовані приміщення магазинів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у шестимісячний термін виконані не були, як і по теперішній час та грошові кошти назад вкладникам не повернуті.

При з`ясуванні всіх обставин по суті справи від прораба по будівництву торгівельних павільйонів гр. ОСОБА_12 стало відомо, що на ім`я таких осіб ОСОБА_6 , ОСОБА_7 магазини не будуються, оскільки кошти від вказаних осіб на їх будівництво не надходили.

В подальшому 17.12.2014 та 29.12.2014 посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 повернули частину грошових коштів потерпілій ОСОБА_7 в сумі 70000 грн. Передача коштів відбувалася поблизу приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , що додатково підтверджується показами потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , проведеним пред`явленням особи ОСОБА_11 для впізнання по фотознімкам.

Потерпілій ОСОБА_6 та її чоловікові ОСОБА_8 повернення коштів відбувалася також в два етапи, коли ОСОБА_11 передав 30000 грн. гр. ОСОБА_8 поблизу центрального ринку. Вказане підтверджується показами потерпілого ОСОБА_8 , проведеним пред`явленням особи ОСОБА_11 для впізнання по фотознімкам.

Посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також водій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 від дачі будь яких показів відмовилися, посилаючись на ст. 63 Конституції України. З допиту прораба по будівництву ОСОБА_12 встановлено, що про необхідність побудови торгівельних павільйонів до нього у 2012 році звернулися посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , які в подальшому підшукували клієнтів, покупців торгівельних приміщень та ін. Під час досудового розслідування в слідчого відділу виникла необхідність у отриманні документації, щодо будівництва протягом 2012-2014 років торгівельних павільйонів на стеллабаді магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_3 справа по фасаду, а саме: укладених договорів, угод, квитанцій, чеків, актів приймання-передачі виконаних робіт, кошторисної документації, дозвільної документації на будівництво, накладних, заяв громадян, договорів підряду та іншої документації.

Як встановлено слідством вказана документація зберігається в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_4 .

В судовому засіданні слідчий повністю підтримав клопотання.

В судовому засідання представник ІНФОРМАЦІЯ_1 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_5 не має відношення як до даного кримінального провадження, так і до будівництва, що є предметом розслідування, у зв`язку з чим вказані слідчим документи не перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий суддя вислухавши слідчого, представника ІНФОРМАЦІЯ_1 , приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч.1 ст.165 КПК України особа, яка зазначена в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді, суду.

Виходячи з матеріалів клопотання та пояснень осіб слідчий на даному етапі досудового розслідування не встановив достовірно та не довів у судовому засіданні відомостей про знаходження витребовуємих документів у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчим у даний час взагалі достеменно не встановлено існування таких документів у природі.

Як зазначено у п.9 розділу 2.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. - при зверненні до суду з клопотаннями про тимчасовий доступ до речей і документів слідчими не виконуються вимоги ч. 2 ст. 93 КПК,згідно з якою сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових дій), витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Аналіз судової практики свідчить, що застосуванням заходу забезпечення кримінального провадження органи досудового розслідування намагаються досягти мети, яка саме таким заходам не властива. Зокрема, це стосується випадків, коли у клопотанні порушується питання про тимчасовий доступ до речей і документів з метою збирання доказів.

Клопотання слідчих в окремих випадках ґрунтуються на необхідності правомірного доступу та вилучення речей, які можуть бути речовими доказами. Проте поза увагою слідчого, прокурора, слідчого судді залишається та обставина, що збирання доказів, в тому числі і речових, відбувається через інститут слідчих дій (зокрема, вилучення в ході огляду, проведення обшуку). У таких випадках неправильне розуміння органами досудового розслідування, слідчими суддями положень кримінального процесуального закону фактично зумовлює підміну слідчих дій заходом забезпечення кримінального провадження. Слідчим суддям необхідно враховувати, що згідно з ч. 4 ст. 132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 159-166 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Золотоніського

міськрайонного суду ОСОБА_1