ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«26» вересня 2016 року м.Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ;
за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законних представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , законних представників обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , представників служби у справах дітей Хмельницької міської ради ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , представників служби ювенальної превенції ХВП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , розглянув кримінальне провадження, по обвинуваченню неповнолітніх:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хмельницького, українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, студентки 1 курсу Хмельницького професійного ліцею, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 разом з матір`ю, раніше судимої:
- 10 вересня 2014 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельнцької області за ст. 122 ч.1 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік;
у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 189 ч. 1, 189 ч.2, 186 ч.2 КК України, та
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хмельницького, українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, студентки 2 курсу Хмельницького кооперативного торгово-економічного коледжу, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_2 разом з батьком та матір`ю, раніше не судимої,
у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,-
08 червня 2014 року, приблизно о 20 год., неповнолітня ОСОБА_8 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, погрожуючи насильством над потерпілою ОСОБА_4 , а саме нанесенням побоїв, умисно вимагала у останньої передати їй золоті вироби. Неповнолітня ОСОБА_4 , сприймаючи вказані погрози реально та боячись їх реалізації, передала ОСОБА_8 золоту сережку вагою 1,79 г вартістю 1000 грн.
Продовжуючи свої злочинні наміри, неповнолітня ОСОБА_8 10 червня 2014 року, приблизно о 18 год. 30 хв., перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, погрожуючи насильством над потерпілою ОСОБА_4 , а саме нанесенням побоїв, умисно вимагала у останньої передати їй золоті вироби. Неповнолітня ОСОБА_4 , сприймаючи вказані погрози реально та боячись їх реалізації, передала ОСОБА_8 другу золоту сережку вагою 1,79 г вартістю 1000 грн.
Вказаними злочинними діями ОСОБА_8 спричинила батькові неповнолітньої ОСОБА_4 ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 2000 грн.
Крім цього, 12 червня 2014 року, приблизно о 19 год. 15 хв., неповнолітня ОСОБА_8 , перебуваючи поруч стадіону «Поділля», що по вул. Проскурівській, 83 у м. Хмельницькому, з корисливих мотивів, погрожуючи застосуванням фізичного насильства до неповнолітньої ОСОБА_4 , саме нанесенням побоїв, повторно, умисно вимагала передати їй золоті вироби. Сприймаючи погрозу ОСОБА_8 реально та боячись її реалізації, неповнолітня ОСОБА_4 , в дворі буд. АДРЕСА_3 передала їй золоті сережки у формі ластівки вагою 2,55 г вартістю 3000 грн., спричинивши батькові ОСОБА_4 ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.
14 червня 2014 року, приблизно о 15 год. неповнолітня ОСОБА_8 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_3 , з погрозою насильства над неповнолітньою ОСОБА_4 , а саме нанесення ударів та завдання фізичного болю, вимагала в останньої передати їй золоті вироби. Сприймаючи погрози ОСОБА_8 , як реальні та боячись їх реалізації, неповнолітня ОСОБА_4 передала їй золотий ланцюжок вагою 3,89 г вартістю 2500 грн., спричинивши батькові ОСОБА_4 ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.
19 червня 2014 року, приблизно о 15 год., неповнолітня ОСОБА_8 за попередньою змовою з неповнолітньою ОСОБА_9 , перебуваючи біля кафе «Меркурій», що по вул. Кам`янецькій, 12, у м. Хмельницькому, діючи з корисливих мотивів, умисно відкрито викрали у неповнолітньої ОСОБА_5 золотий ланцюжок вагою 5,96 г вартістю 4500 грн., разом з золотим хрестиком вагою 2,63 г і вартістю 1500 грн., чим заподіяли матері неповнолітньої ОСОБА_5 - ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 6000 грн.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожна окремо, свою вину у вчинені інкримінованих їм злочинів, визнали частково. При цьому, не оспорюючи, відповідно, обставин заволодіння майном потерпілих, як то час, місце, характер та вартість майна, стверджували, що вчинили такі протиправні дії шляхом обману, у зв`язку з чим просили кваліфікувати їх, як шахрайство.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини, винуватість обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчинені вищевказаних протиправних дій, повністю підтверджується, дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
По епізоду заволодіння майном у потерпілої ОСОБА_4
- показаннями обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що дійсно 08 червня 2014 року, у вечірній час, в дворі буд. АДРЕСА_3 , вона, шляхом обману, ніби-то для вирішення власних проблем, заволоділа однією золотою сережкою у потерпілої ОСОБА_4 , а 10 червня 2014 року, там же, у вечірній час, аналогічним способом, іншою золотою сережкою у потерпілої. Через декілька днів, а саме, 12 червня 2014 року, вона, діючи аналогічним способом, шляхом обману заволоділа, в тому ж місці, у потерпілої ОСОБА_4 ще однією парою золотих сережок. А 14 червня 2014 року, вона, в тому ж місці, вдень, шляхом обману, заволоділа у потерпілої ОСОБА_4 золотим ланцюжком. Золоті прикраси, якими вона заволоділа у потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_8 через своїх знайомих зокрема, Рогальського та Вельського, здала в ломбард, а виручені кошти витратила на власні потреби. Характер, кількість та вартість золотих прикрас, якими вона незаконно заволоділа у потерпілої ОСОБА_4 не оспорює;
- показаннями потерпілої ОСОБА_4 про те, що 08 червня 2014 року вона, гуляючи з подругами ОСОБА_21 та ОСОБА_22 неподалік ЗОШ № 7 м. Хмельницького, познайомилась з ОСОБА_23 , яка посилаючись на необхідність їй грошей для вирішення проблем попросила віддати їй одну із золотих сережок, а у відповідь на відмову почала погрожувати побиттям та іншими проблемами. Налякавшись погроз, ОСОБА_4 , того ж дня, в дворі буд. АДРЕСА_3 , передала обвинуваченій одну золоту сережку, а через декілька днів на аналогічні вимоги з погрозами ОСОБА_8 і другу золоту сережку. 12 червня 2014 року, вона, поруч стадіону «Поділля» у м.Хмельницькому, зустріла ОСОБА_8 та на вимогу останньої з погрозами побиття у разі відмови, передала обвинуваченій в дворі буд. АДРЕСА_3 пару золотих сережок у формі ластівки. 14 червня 2014 року, в обідню пору, ОСОБА_8 викликала її на зустріч, під час якої, в дворі буд. АДРЕСА_3 , погрожуючи проблемами почала вимагати у неї золоті вироби, на що вона, побоюючись побиття, зняла зі своєї шиї та передала обвинуваченій золотий ланцюжок;
- про те, що саме ОСОБА_8 заволоділа золотими прикрасами у потерпілої ОСОБА_4 за вищевикладених обставин, остання послідовно вказувала, як в ході судового слідства, так і під час досудового розслідування вказуючи на обвинувачену, серед інших пред`явлених їй осіб, що підтверджується відомостями з протоколу впізнання за участі потерпілої від 28.08.2014 року;
- показаннями свідка ОСОБА_21 про те, що дійсно, в червні 2014 року, коли вона, разом з подругами ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , гуляли то познайомились з обвинуваченою ОСОБА_23 . При цьому вона бачила та чула, як обвинувачена відвівши в сторону потерпілу почала вимагати від останньої віддати їй золоті сережки, а у відповідь на відмову, на підвищених тонах, стала погрожувати побиттям. Пізніше від ОСОБА_24 , вона дізналась, що остання передала обвинуваченій золоті сережки, оскільки боялася побиття;
- показаннями свідка ОСОБА_22 , яка підтвердила показання ОСОБА_21 , а крім того зазначила, що тоді ж, бачила як ОСОБА_8 ходила разом з ОСОБА_4 додому до останньої, а після повернення, обвинувачена повідомила їй про те, що взяла у потерпілої золоту сережку, щоб здати в ломбард;
- показаннями свідка ОСОБА_26 про те, що в червні 2014 року на прохання ОСОБА_8 , по власному паспорту здав у Ломбард «Скарбниця» золоту сережку. Про те, що вказаною сережкою обвинувачена заволоділа злочинним шляхом він не знав;
По епізоду заволодіння майном у потерпілої ОСОБА_5
- показаннями обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожної окремо, з яких слідує, що 19 липня 2014 року, коли вони разом гуляли в парку, то зустріли потерпілу ОСОБА_5 з її подругою ОСОБА_29 . При цьому, помітивши у потерпілої на шиї золотий ланцюжок вирішили заволодіти ним. З цією метою вони наздогнали потерпілу неподалік кафе «Меркурій», де шляхом обману, а саме повідомивши ОСОБА_5 неправдиві відомості про потребу в грошах для допомоги брату, намагались заволодіти її золотим ланцюжком. Проте ОСОБА_5 не погоджувалась віддати їм свій золотий ланцюжок, плакала і просила відпустити, а обвинувачені упродовж приблизно 30 хв. продовжували наполягати на передачі їм золотого ланцюжка. Коли ж потерпіла, на прохання ОСОБА_9 , погодилась та передала їй свій золотий ланцюжок з хрестиком, щоб визначити його приблизну вагу, то ОСОБА_9 поклала його в свою кишеню, після чого обвинувачені незважаючи на вимогу потерпілої повернути золоті прикраси залишили місце пригоди. В послідуючому через свого знайомого ОСОБА_30 вони здали такий золотий ланцюжок з хрестиком в ломбард, а виручені кошти витратили на власні потреби. Інкриміновану вартість золотого ланцюжка та золотого хрестика не оспорюють;
- показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те, що 19 липня 2014 року, коли вона з подругою ОСОБА_29 , прогулювались по парку, до них почали приставати обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , від яких вони намагались втекти, але неподалік кафе «Меркурій» обвинувачені їх наздогнали. При цьому, спочатку ОСОБА_8 сама, а потім удвох з ОСОБА_9 стали вимагати від неї передати їм її золотий ланцюжок, ніби-то для допомоги їх знайомому, який перебуває під вартою, на що вона відмовила. Коли ж на наполегливу вимогу обвинувачених, які не відпускали її, вона погодилась та передала свій золотий ланцюжок з золотим хрестиком ОСОБА_9 лише для того щоб оглянути його, остання поклала такий ланцюжок з хрестиком собі в кишеню та незважаючи на вимоги потерпілої повернути золоті прикраси і попередження про звернення в правоохоронні органи, разом з ОСОБА_8 залишили місце пригоди;
- показаннями очевидця - свідка ОСОБА_29 , яка підтвердила показання потерпілої щодо обставин заволодіння обвинуваченими золотим ланцюжком та золотим хрестиком у потерпілої ОСОБА_5 ;
- про те, що саме ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_8 , за вищевикладених обставин заволоділи золотим ланцюжком та золотим хрестиком потерпілої ОСОБА_5 , остання, а також свідок ОСОБА_29 послідовно вказували і під час досудового розслідування, вказуючи на обвинувачених серед інших представлених їм осіб, що підтверджується відомостями з відповідних протоколів впізнання за їх участі від 26 серпня 2014 року та 01 вересня 2014 року;
- речовими доказами, а саме роздруківкою переписки у соціальній мережі «ВКонтакті» обвинуваченої ОСОБА_9 , зі змісту яких слідує визнання обвинуваченою незаконного заволодіння золотим ланцюжком та хрестиком потерпілої ОСОБА_5 .
Даючи оцінку заявам обвинувачених та їх захисників про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_8 по всіх епізодах обвинувачення, а також ОСОБА_9 на шахрайство, суд враховує всі встановлені обставини справи в їх сукупності, в тому числі характер дій обвинувачених, їх стосунки з потерпілими, а також поведінку останніх під час вчинення злочинів і приходить до висновку про безпідставність таких заяв, їх очевидно вмотивований характер, спрямований на пом`якшення відповідальності за фактично скоєне, а тому розцінює, як обраний спосіб захисту обвинувачених та відхиляє такі заяви. Вказані висновки суду на спростування зазначених заяв обвинувачених та їх захисників повністю підтверджуються вищенаведеними доказами, зокрема показаннями потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , свідків: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_29 , які повністю узгоджуються між собою і не довіряти яким у суду не має підстав та з яких слідує, що потерпіла ОСОБА_4 передавала золоті прикраси обвинуваченій ОСОБА_8 вимушено - через страх в реалізації погроз обвинуваченої в застосуванні фізичного насильства, а потерпіла ОСОБА_5 передала ОСОБА_9 золотий ланцюжок з золотим хрестиком лише для його огляду, після чого відразу просила повернути його. За таких обставин, на переконання суду, в діях потерпілих відсутня ознака добровільності в передачі майна обвинуваченим, а відтак дії останніх не можуть бути кваліфіковані як шахрайство.
Таким чином, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд визнає вину обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у вчиненні за викладених в описовій частині вироку обставин, злочинів пов`язаних із незаконним заволодінням майном, відповідно потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведеною та кваліфікує, дії ОСОБА_8 :
-по епізоду заволодіння майном у потерпілої ОСОБА_4 від 08 та 10 червня 2014 року за ст. 189 ч. 1 КК України, як вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим;
-по епізодах заволодіння майном у потерпілої ОСОБА_4 від 12 червня 2014 року та 14 червня 2014 року за ст. 189 ч. 2 КК України, як вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене повторно;
дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по епізоду заволодіння майном у потерпілої ОСОБА_5 від 19 липня 2014 року за ст. 186 ч. 2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений, за попередньою змовою групою осіб, а відносно ОСОБА_8 крім того, вчинений повторно.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченим, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, осіб винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а крім того відповідно до ст.103 того ж Кодексу умови їх життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості.
При цьому, суд приймає до уваги, що обвинувачені вчинили за попередньою змовою тяжкий корисливий злочин, а ОСОБА_8 крім того самостійно і інші корисливі середньої тяжкості та тяжкий злочини проти власності. Внаслідок вчинених злочинів потерпілим було спричинено матеріальні збитки.
Разом з тим, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_8 скоїла вказані злочини будучи не судимою, а ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності. На обліках в Хмельницькому обласному наркологічному диспансері, а так саме в Хмельницькому обласному психо-неврологічному диспансері обвинувачені не перебувають. За місцем навчання та проживання обвинувачена ОСОБА_8 характеризується посередньо, з 01.08.2014 року перебуває на профілактичному обліку СКМСД Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області як дитина правопорушник, скарг від сусідів на її поведінку не надходило. Обвинувачена ОСОБА_9 за місцем навчання характеризується посередньо, а за місцем проживання позитивно. Згідно складених працівниками служби у справах дітей актів за результатами обстеження умов проживання неповнолітніх обвинувачених, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 створені належні умови для проживання, навчання та відпочинку. Як слідує з досліджених в судовому засіданні відзнак, грамот та дипломів, і ОСОБА_8 і ОСОБА_9 мають здібності до навчання та занять спортом, разом з тим їх посередні характеристики з учбових закладів, а також протиправна поведінка, на думку суду, свідчать про відсутність належного виховного впливу з боку батьків, чого не заперечували в судовому засіданні і останні, які характеризуються за місцем проживання з позитивної сторони та зобов`язувались виправитись. В свою чергу неповнолітні обвинувачені, в судовому засіданні засудили свою протправну поведінку і зобов`язувались в подальшому не вчиняти злочинів.
В якості обставин, що пом`якшують покарання кожної з обвинувачених, суд визнає неповнолітній вік обвинувачених, а відносно обвинуваченої ОСОБА_9 крім того, добровільне відшкодування спричинених злочином збитків.
За таких обставин, враховуючи конкретні обставини справи, як то значно більший обсяг обвинувачення відносно ОСОБА_8 , характер дій обвинувачених при спільному вчинені злочину, приймаючи до уваги наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченої ОСОБА_9 , з урахуванням відомостей про осіб обвинувачених, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_8 у виді позбавлення волі в межах санкцій частин статтей КК України в мінімальному розмірі, а відносно обвинуваченої ОСОБА_9 застосувати ст.69 КК України і призначити їй покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі, але нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції вказаної частини статті Кримінального Кодексу.
Також, враховуючи тяжкість злочину, всі відомості про обвинувачених їх позитивну пост кримінальну поведінку, зобов`язання не вчиняти протиправних дій в майбутньому, суд визнає за можливе виправлення ОСОБА_32 та ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства, а тому застосовує до кожної з них ст.ст. 75,104 КК України та звільняє від відбування покарання з випробуванням.
Вирішуючи заявлені по справі цивільні позови законними представниками неповнолітніх потерпілих, зокрема ОСОБА_6 до батьків неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 , про стягнення 7500 грн. матеріальної шкоди та ОСОБА_7 до батьків неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про стягнення 6000 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, суд знаходить такі позовні вимоги обґрунтованими, а їх розмір в частині матеріальної шкоди доведеним повністю, а в частині моральної шкоди частково в сумі 4000 грн. При цьому, суд, враховує конкретні обставини справи, зокрема обставини вчинення злочину, характер, вартість та пам`ятну цінність викраденого майна, тривалість моральних страждань потерпілих і керуючись принципами, відповідності, розумності та справедливості вважає за необхідне стягнути з батьків неповнолітніх обвинувачених заподіяну шкоду в рівних частинах. Також, приймаючи до уваги добровільно сплачені батьком неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_12 потерпілій ОСОБА_7 частини матеріальної шкоди в сумі 3000 грн., а також моральної шкоди в сумі 1000 грн. та відсутність у зв`язку з цим претензій до нього з боку потерпілої, підлягають стягненню: з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_6 , з кожного по 3750 грн., а на користь ОСОБА_7 з кожного по 1500 грн. матеріальної шкоди та з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 на користь ОСОБА_7 з кожного по 1000 грн. моральної шкоди.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.98,102-104 КК України, ст.ст.128, 370, 371, 373, 374,487,488,496 КПК України, ст.ст.1166-1167 ЦК України, місцевий суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 189 ч. 1, 189 ч.2, 186 ч.2 КК України, на підставі яких призначити їй покарання:
- за ст. 189 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
- за ст. 189 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
- за ст. 186 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначити у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши їй іспитовий строк 2 роки.
На підставі ст. 70 ч. 4 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 10 вересня 2014 року, більш суворим за даним вироком та остаточно визначити у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши їй іспитовий строк 2 роки.
Визнати ОСОБА_9 винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, на підставі якої із застосуванням ст.69 того ж Кодексу призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 рік.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у виді передачі їх під нагляд батьків, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Речові докази, зазначені в т.1 на а.с.199, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження зберігати там же.
Стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з кожного на користь ОСОБА_6 по 3750 грн., а на користь ОСОБА_7 з кожного по 1500 грн. матеріальної шкоди, заподіяної злочинами.
Стягнути з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 з кожного на користь ОСОБА_7 по 1000 грн. моральної шкоди.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькоїобласті протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий по справі

Суддя: ОСОБА_1