Єдиний унікальний номер 201/2867/16-к
Номер провадження 1-кп/201/201/157/2016

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2016 року м. Дніпропетровськ
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
02 лютого 2016 року, близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , побачив у вітальні на столі мобільний телефон марки Nokia C5-00, який належить ОСОБА_6 , та котрий він визначив об`єктом свого злочинного посягання.
Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу викрав вищевказаний телефон, після чого, разом з викраденим майном зник з місця вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився їм на власний розсуд.
Умисні дії, ОСОБА_4 , які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю і суду показав, що мешкає разом із потерпілою за адресою: АДРЕСА_2 . 02 лютого 2016 року, приблизно о 14 годині, знаходячись у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , побачив у вітальній кімнаті на столі мобільний телефон марки Nokia, який належить потерпілій ОСОБА_5 та вирішив його вкрасти. З цією метою, переконавшись, що за його діями не спостерігає потерпіла, взяв мобільний телефон, поклав його до кишені штанів та пішов із квартири. В той же день продав мобільний телефон за 500 гривень, які витратив на особисті потреби. В подальшому мобільний телефон був вилучений працівниками міліції та повернений потерпілій. При цьому, не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні вину. В скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і ОСОБА_4 винний у його вчиненні, так як він, умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна, тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, має неповну середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, відповідно до довідки КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» від 15 лютого 2016 року № 0938 з 10 липня 2012 року перебуває під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога з діагнозом: «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання інших стимуляторів, включно з кофеїном. Синдром залежності».
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у скоєному.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання, які наведені вище, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, можливо без ізоляції від суспільства, і вважає, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання у вигляді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 123 (сто двадцять три) гривні 00 копійок, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:
-мобільний телефон марки Nokia C5-00, імеі: НОМЕР_1 , сірого кольору, який відповідно до розписки переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5 , як законному володільцю.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370 - 374, 394 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 123 (сто двадцять три) гривні 00 копійок на користь держави.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-мобільний телефон марки Nokia C5-00, імеі: НОМЕР_1 , сірого кольору, який відповідно до розписки переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5 , як законному володільцю.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1