Справа № 211/6861/15-к
Провадження № 1-кп/211/160/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0002395 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, на утримані неповнолітніх та малолітніх дітей не маючого, не працюючого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 13.02.2006 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 15 ч. 3 - 186 ч. 2, 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 29.10.2007 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст. 393 ч. 1, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 15.06.2011 року Тернівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 1, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 27.12.2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2, 309 ч. 2, 70 ч. 1, 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі; 23.01.2013 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 185, 70 ч.4 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 28.11.2013 року умовно-достроково на 8 місяців 16 днів; 28.07.2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 309, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.12.2015 року вказаний вирок частково скасовано та призначено покарання за ч.2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі; 23.11.2015 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 185, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
18.08.2015 року приблизно о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на ринку «Ювілейний» в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, маючи у наявності ключі від квартири АДРЕСА_2 , в якій проживає власниця вказаної квартири гр. ОСОБА_6 , яка добровільно дозволила матері ОСОБА_4 - ОСОБА_7 тимчасово проживати в її квартирі, скориставшись відсутністю з боку ОСОБА_7 уваги щодо можливості використання ОСОБА_4 вказаних ключів, зокрема у противоправних цілях, реалізуючи виниклий намір, направлений на таємне викрадення майна гр. ОСОБА_6 , яке знаходилося в належній їй вищевказаній квартирі, вигадав план дії щодо вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_4 , заздалегідь готуючись до таємного викрадення майна гр. ОСОБА_6 шляхом проникнення до житла останньої поза її волею, ввів в оману раніше знайомих йому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо необхідності перевезення своїх власних речей у інше житло за винагороду в сумі 200 грн. кожному, а також замовив транспортний засіб для перевезення чужого майна, яке планував викрасти.

В подальшому, 18.08.2015 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, гр. ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за злочини проти власності, тобто діючи повторно, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю контролю з боку потерпілої та свідків, використовуючи заздалегідь приготовлені ключі, які останній мав при собі, проник до приміщення квартири АДРЕСА_2 , з якої таємно викрав майно, що належало гр. ОСОБА_6 , а саме: нетбук марки "Lenovo IdeaPad S110" вартістю 2060,00 гривень, холодильник марки " Samsung RL-57 TTE2C " чорного кольору вартістю 3913,00 гривень та телевізор марки "Samsung LE32S81В" вартістю 3040,00 гривень. Після чого, ОСОБА_4 , звернувши викрадене майно на свою користь, з місця скоєння злочину зник, тим самим завдавши гр. ОСОБА_6 майнову шкоду, загальна сума якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 677 від 21.09.2015 рокустановить 9013,00 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав частково та не заперечуючи те, що він дійсно у заначений в обвинувальному акті час та при зазначених обставинах таємно викрав належне потерпілій майно, яке потім продав, а кошти витратив на власні потреби, в той же час заперечував кваліфікацію його дій за ознакою проникнення до житла, посилаючись на те, що він мав вільний доступ до квартири АДРЕСА_2 , оскільки його мати ОСОБА_7 винаймала кімнату у вказаній квартирі у потерпілої, і потерпіла не заперечувала проти його перебування в цій квартирі, за що його мати їй доплачувала. Вказав на те, що в ніч з 17.08.2015 року на 18.08.2015 року він ночував в квартирі потерпілої разом зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , яка рано вранці пішла на базар торгувати овочами та фруктами, а він залишався в квартирі. Коли проснувся, він поїхав до матері та хотів віддати їй ключі, однак оскільки мати була зайнята, він цього не зробив. Потім він зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та попросив їх допомогти вивезти з квартири потерпілої речі, при цьому зазначив, що речі належать йому. Він заздалегідь зателефонував за телефоном, що знайшов в газеті, та домовився з водієм за перевезення викрадених речей. Приїхавши на квартиру він ключем, що знаходився в нього, відчинив двері та разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 винесли з квартири холодильник, нетбук та телевізор. Потім він по телефону зв`язався з чоловіком, який погодився купити в нього холодильник та телевізор. Погрузивши вказані речі на автомобіль, вони разом поїхали до магазину «Сільпо», де він продав холодильник та телевізор чоловікові, з яким попередньо домовився за телефоном. Всім казав, що всі ці речі належать йому. У вчиненому розкаявся, проти позовних вимог частково заперечував, не погоджуючись з сумою збитків, зазначеною потерпілою в позові.

В той же час, незважаючи на часткове визнання обвинуваченим вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження, сукупністю наданих суду та досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що дійсно мати обвинуваченого ОСОБА_7 деякий час винаймала в неї кімнату в її квартирі, інколи ночував у її квартирі і обвинувачений ОСОБА_4 , однак з її дозволу, оскільки вона йому не довіряла, ключи від квартири були лише в ОСОБА_7 .. В ніч з 17.08.2015 року на 18.08.2015 року обвинувачений разом зі своєю матір`ю ночував в її квартирі, ОСОБА_7 пішла раніше, а ОСОБА_4 вийшов з квартирі пізніше. Вдень її вдома не було і коли вона після обіду повернулася додому то побачила, що в квартирі відсутні належні їй речі, а саме: холодильник, нетбук та телевізор. Пізніше вона дізналася, що вказані речі викрав обвинувачений, вивізши їх разом зі своїми знайомими з її квартири. За час досудового розслідування їй частково повернуто нетбук, а холодильник та телевізор не повернуто. Просила суд задовольнити її позовні вимоги та стягнути з обвинуваченого вартість холодильника та телевізора в розмірі 36151,00 гривень, оскільки на теперішній час мінімальна ціна аналогічного холодильника складає 24151,00 грн., а телевізора 12000,00 гривень. Наполягала на тому, що вона не надавала згоди на передання ключів від квартири ОСОБА_4 і він не міг заходити до її квартири без її дозволу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона проживає в одному під`їзді з потерпілою та бачила, як ОСОБА_4 з двома чоловіками виносив з під`їзду холодильник та погрузивши його до автомобілю десь поїхав.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що 18.08.2015 року приблизно з 12 годин дня йому декілька разів дзвонила невідома особа на телефону та пропонувала купити холодильник і телевізор, він погодився та приблизно о 15 годині до магазину Сільпо, що знаходиться біля мікрорайону «Східний» в м. Кривому Розі на мікроавтобусі приїхали 3-4 особи та ОСОБА_4 , який і продав йому холодильник за 6000 грн., телевізор за 2000 чи 3000 грн.. Оскільки вказані речі були в неналежному стані він їх потім продав.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні вказав, що він їздив зі своїм знайомим ОСОБА_11 купувати телевізор і холодильник у раніше невідомих йому осіб, які подзвонили ОСОБА_13 на телефон.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив що ОСОБА_4 18.08.2015 року попросив його та їх спільного знайомого ОСОБА_14 допомогти йому перевести речі, оскільки він переїздить в інше житло, на що вони погодилися. Після цього ОСОБА_4 визвав вантажний мікроавтобус і вони поїхали до зазначеної ним квартири. Він з ОСОБА_15 і ОСОБА_16 зайшли в квартиру звідки винесли телевізор та холодильник, завантажили їх в автомобіль, і поїхали за адресою, яку назвав ОСОБА_15 . По дорозі ОСОБА_15 сказав, що вирішив продати холодильник та телевізор і коли приїхали він їх продав, після чого дав йому та ОСОБА_16 по 200 грн..

Свідок ОСОБА_17 , в судовому засіданні пояснив, що в серпні місяці йому зателефонував раніше не знайомий йому хлопець та викликав його по телефону для перевезення речей з мікрорайону Східний на мікрорайон ОСОБА_18 , при цьому заначив, куди треба під`їхати. Він забрав обвинуваченого ОСОБА_4 і ще 2 осіб з ОСОБА_18 і вони разом поїхали на Східний. Він бачив як загрузили в його автомобіль лише холодильник, що ще було він не знає. Вони стояли в дворі будинку близько 15 хвилин, після чого ОСОБА_4 сказав їхати до магазину Сільпо на Східному, де перегрузив майно в інший автомобіль. Потім він поїхав.

Свідок ОСОБА_7 , суду пояснила, що обвинувачений є її сином. З квітня 2015 року вона винаймала кімнату в квартирі потерпілої за 600 грн. на місяць, іноді з дозволу потерпілої в цій квартирі ночував її син ОСОБА_4 .. Ключі від квартири були завжди у неї. 18.08.2015 року вона рано вранці пішла на ринок, а син ще спав, вона йому залишила ключі. До неї на ринок, де вона торгувала фруктами ОСОБА_4 прийшов біля 8-9 години ранку, хотів віддати їй ключі, однак оскільки вона була зайнята покупцями, ключі він їй так і не віддав. Від неї він пішов близько 12 години, а повернувся після обіду та сказав, що знаходився на ринку зі своїми знайомими. Після цього, подзвонила потерпіла і сказала їй, що з квартири викрали її речі. Пізніше вона дізналася, що це зробив її син обвинувачений ОСОБА_4 .

Як слідує з протоколу огляду місця події від 18.08.2005 року та фототаблиці до нього, місцем вчинення кримінального правопорушення є квартира АДРЕСА_2 , на час проведення огляду в квартирі порушено порядок. За результатами огляду з квартири вилучені три сліди пальців рук ( а.с. 55-58 протокол огляду та фототаблиця).

Згідно висновку додаткової дактилоскопічної експертизи № 57/01-371 від 28.09.2015 року сліди пальців рук, що вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , залишені вказівним пальцем лівої руки та середнім пальцем лівої руки ОСОБА_4 ( а.с. 61-65 висновок).

Як слідує з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.10.2015 року свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_4 , як особу у якої він 18.10.2015 року біля магазину «Сільпо» купив холодильник та телевізор ( а.с. 171 протокол).

З протоколу огляду предмету від 27.08.2015 року, слідує, що предметом огляду є нетбук марки "Lenovo IdeaPad S110" серійний номер ИВ 020773281, без батареї, який добровільно виданий свідком ОСОБА_19 , та який, як слідує з постанови слідчого від 02.09.2015 року, визнаний речовим доказом у справі та переданий під розписку потерпілій ОСОБА_6 , в якій вона зазначила, що цей нетбук належить їй та був викрадений з її квартири ( а.с. 86-88, 90, 91 протокол, постанова та розписка).

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 677 від 21.09.2015 року залишкова вартість нетбуку марки "Lenovo IdeaPad S110", придбаного в 2011 році, з урахуванням зносу станом на 18.08.2015 року складає 2060,00 гривень; залишкова вартість холодильнику марки " Samsung RL-57 TTE2C " чорного кольору, з глянцевою поверхнею, що складався з двох частин, придбаного в 2007 році, з урахуванням зносу станом на 18.08.2015 року складає 3913,00 гривень; залишкова вартість телевізору марки "Samsung LE32S81В", придбаного в 2007 році, з урахуванням зносу станом на 18.08.2015 року складає 3040,00 гривень ( а.с.118-121- висновок).

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, суд приходить висновку про доведеність обвинувачення та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникнення у житло.
При цьому суд не може прийняти до уваги позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , з приводу того, що в квартиру потерпілої він не проникав, так як мав вільний доступ до неї, оскільки як вбачається з досліджених в судовому засіданні та викладених вище доказів, обвинувачений постійного місця проживання в квартирі потерпілої не мав, крім того той факт, що ключі від квартири він повинен був віддати своїй матері, підтвердив в судовому засіданні як сам обвинувачений, так і свідок ОСОБА_7 , а його дії, щодо домовленості з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_17 , які він не заперечував в судовому засіданні, щодо допомоги у винесені викрадених речей та їх вивезені, свідчать про те, що 18.08.2015 року до квартири потерпілої обвинувачений проник саме з метою викрадення зазначених вище речей.
Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що він вчинив злочин, який відповідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, раніше судимий, не працює, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з серпня 2015 року з приводу вживання декількох психоактивних речовин зі шкідливими наслідками, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено, до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому суд відносить рецидив злочинів.

З врахуванням викладеного, суд приходить висновку, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді позбавлення волі, підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75, 76 КК України суд не вбачає.

При цьому, враховуючи те, що обвинувачений вчинив злочин до винесення вироку Апеляційним судом Дніпропетровської області від 17.12.2015 року, яким частково скасовано вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28.07.2015 року, яким засуджено ОСОБА_4 за ч.2 ст. 309, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, та призначено покарання за ч.2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає за необхідне керуватися положеннями ст. 70 ч.4 КК України, в той же час, зважаючи на те, що вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23.11.2015 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 185, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки, вказаний вирок підлягає самостійному виконанню.

Потерпілою ОСОБА_6 в кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, в якому вона просила суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь в рахунок відшкодування спричиненої їй шкоди кримінальним правопорушенням 36151,00 гривень, при цьому заначила вартістьнового холодильника аналогічного викраденому - 24151,00 грн., а телевізора - 12000,00 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зважаючи на те, що потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, обвинувачений ОСОБА_4 , позов визнав частково, а вартість викраденого майна встановлена висновком судово-товарознавчої експертизи № 677 від 21.09.2015 року, згідно якої залишкова вартість холодильнику марки " Samsung RL-57 TTE2C " чорного кольору, з глянцевою поверхнею, що складався з двох частин, придбаного в 2007 році, з урахуванням зносу станом на 18.08.2015 року складала 3913,00 гривень, а залишкова вартість телевізору марки "Samsung LE32S81В", придбаного в 2007 році, з урахуванням зносу станом на 18.08.2015 року складає 3040,00 гривень ( а.с.118-121- висновок), суд вважає, що позов потерпілої підлягає частковому задоволенню, а з обвинуваченого на користь потерпілої в рахунок відшкодування спричиненої їй матеріальної шкоди підлягає стягненню 6953,00 гривень .

Судові витрати стягнути з обвинуваченого у повному обсязі.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутого покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.12.2015 року, яким частково скасовано вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28.07.2015 року, яким засуджено ОСОБА_4 за ч.2 ст. 309, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, та призначено покарання за ч.2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

До набрання вироку законної сили запобіжний захід обраний ОСОБА_4 під час досудового розслідування у виді тримання під вартою продовжити, строк покарання рахувати з моменту його затримання, а саме з 23.09.2015 року, при цьому період перебування ОСОБА_4 , в установі попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню починаючи з 23.09.2015 року до 09.06.2016 року, рахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рахунок відшкодування спричиненої їй злочином матеріальної шкоди 6953 ( шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) гривні 00 копійок.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Речові докази: нетбук марки "Lenovo IdeaPad S110" чорного кольору, с/н UB02073281 із зарядним пристроєм від нього, що передані під розписку потерпілій ОСОБА_6 вважати переданими за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати у справі в розмірі 706 ( сімсот шість ) гривень 32 копійок - за проведення судової експертизи.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1