йСправа № 304/137/16-к Провадження № 1-кп/304/50/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000022 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, непрацюючого, одруженого (має на утриманні малолітню дитину), українця, громадянина України, раніше судимого:

- 21 травня 2010 року вироком Перечинського районного суду Закарпатської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки;

- 25 вересня 2012 року вироком Перечинського районного суду Закарпатської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 (двісті) годин громадських робіт;

- 26 березня 2013 року вироком Перечинського районного суду Закарпатської області за ч. 2 ст. 389 КК України до 1 (одного) місяця арешту. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України остаточно призначено 1 (один) місяць 15 (п`ятнадцять) днів арешту;

- 27 травня 2013 року вироком Перечинського районного суду Закарпатської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 (трьох) місяців арешту. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено 3 (три) місяці 15 (п`ятнадцять) днів арешту,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 357 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 14 січня 2016 року близько 23.30 год. будучи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території загального користування багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , з метою заволодіння чужим майном підійшов до автомобіля марки «Мерседес Віто», номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_4 , розбивши металевою фомкою та молотком скло на передніх лівих дверцятах вказаного автомобіля проник в середину такого, однак не знайшовши нічого цінного покинув його та направився до поруч припаркованого автомобіля марки «Мерседес Е 270», номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_5 , і так само, намагаючись проникнути всередину такого, розбив металевою фомкою та молотком скло на передніх лівих дверцятах, однак не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки в автомобілі спрацювала сигналізація. Після цього, ОСОБА_6 повернувся до автомобіля марки «Мерседес Віто», номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_4 , та через попередньо розбите ним скло на дверцятах проник всередину такого, звідки намагався викрасти передню панель до автомагнітоли марки «SONY», вартість якої згідно висновку експерта становить 150,67 грн.; аерозоль WD-40, об`ємом 100 мл, вартістю 80 грн.; книгу «Біблія», вартістю 159 грн., а також паспорти для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 від 25 травня 2015 року та на ім`я ОСОБА_7 серії НОМЕР_4 від 25 травня 2015 року, однак не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений працівниками Перечинського відділення поліції, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 357 КК України.

28 березня 2016 року в м. Перечин між підозрюваним ОСОБА_6 і потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, згідно якої підозрюваний визнає свою вину у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 357 КК України. Крім цього, підозрюваний ОСОБА_6 та потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 357 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки, за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, та остаточного покарання, яке має понести підозрюваний на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки, зі звільненням його на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, а також визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, щиро розкаявся. Також ствердив, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити вказану угоду.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні пояснили, що претензій до обвинуваченого не мають, зазначену угоду укладали добровільно, наслідки укладання та затвердження вказаної угоди для них зрозумілі. Також просили затвердити угоду про примирення.

Прокурор проти затвердження даної угоди не заперечив та пояснив, що така відповідає вимогам закону, вказана у ній міра покарання визначена сторонами відповідно до положень ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 357 КК України.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується та визнає свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 357 КК України, які згідно ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами вказаної угоди, відповідає санкціям ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 357 КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.

Також встановлено, що потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усвідомлюють наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що дана угода про примирення відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди узгоджуються з вимогами вказаного Закону, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Крім цього, як особа ОСОБА_6 по місцю проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 під час досудового розслідування не обирався.

Питання речових доказів вирішуватиметься в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 374, 475 КПК України, с у д, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , укладену 28 березня 2016 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 357 КК України і призначити:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України обмеження волі строком на 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 357 КК України обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази, а саме передню панель до автомагнітоли марки «SONY», аерозоль WD-40, об`ємом 100 мл, книгу «Біблія» та два паспорти для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 такій повернути, а металеву фомку та молоток, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області конфіскувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1