Справа № 496/1026/16-к
Провадження № 1-кп/496/121/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 13.09.2010 року Приморським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч. 2, ст. 309 ч. 1, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 10.12.2012 року звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Великий Дальник Біляївського району Одеської області, громадянина України, українця, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого 15.05.2007 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, та у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком до 3 років, 31.03.2010 року Приморським районним судом м. Одеси за ст. 309 ч. 1, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 24.10.2013 року звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

16.02.2016 року біля 15:30 год. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Нова Лінія», який розташований у м. Одеса по вул. Ленінградське шосе, 8/2, маючи умисел на скоєння таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу таємно заволоділи майном ПрАТ «нова Лінія», а саме: 3 шт. цепків «Орегон» довжиною по 40 см кожний, загальною вартістю 921 грн., 2 шт. цепка «Орегон» довжиною по 40 см кожний, загальною вартістю 342 грн., 1 шт. цепка «Орегон 0,32515» вартістю 297 грн. та дифавтоматом «Енекст», вартістю 445,98 грн. Однак, їх намір не був доведений до кінця з причин не залежних від їх волі, у зв`язку з тим, що на місці скоєння злочину, пройшовши за межі каси та не розрахувавшись за викрадене майно, були затримані інспектором СБ «Нова Лінія» ОСОБА_9 . Після чого, в ході проведення огляду особистих речей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були виявлені викрадені вищевказані речі. Потерпілому спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2005,98 грн., яка була відшкодована останніми в повному обсязі під час досудового розслідування.

За скоєння вказаних дій обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 передбачена кримінальна відповідальність за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України, а саме: замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 28.03.2016 року були укладені угоди про примирення відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.468 КПК України.

Відповідно до угоди про примирення представник потерпілого ОСОБА_6 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України, щодо узгодженого покарання, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, у вигляді 1 (одного) року обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік з покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.

Відповідно до угоди про примирення представник потерпілого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України, щодо узгодженого покарання, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, у вигляді 1 (одного) року обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік з покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали себе винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України, в обсязі обвинувачення, пояснили, що права, надані їм законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення розуміють, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнані, характер обвинувачення та його суть їм зрозумілі, дали згоду на застосування узгодженого виду та строку покарання у разі затвердження угоди та заявили, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просили угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що цілком розуміє затвердження угоди про примирення, укладення угоди є добровільним, наслідки угоди зрозумілі.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження суд з`ясував, що скарги обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час кримінального провадження не подавали.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Злочин, у скоєнні якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 цілком розуміють права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України. Наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 роз`яснені.

Дослідивши угоду про примирення та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинувачених, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченим їх права на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння ними змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угоди про примирення від 28 березня 2016 року відповідають вимогам КПК України, дії обвинувачених кваліфіковані вірно за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, фактичні підстави для примирення наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку з чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374, 468 - 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 28 березня 2016 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 75, 76 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтись в ці органи для реєстрації.

Затвердити угоду про примирення від 28 березня 2016 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 75, 76 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтись в ці органи для реєстрації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.
Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: ОСОБА_1