11-кп/775/99/2016(м)

Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.185 ч.2, 15 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

іменем У к р а ї н и
16 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючий у торгівельному центрі « Метро», раніше судимий: 08.07.2014 р. Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ст.185 ч.1, 15 ч.2 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.,11.08.2015 р. Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ст. 309 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 1700грн., мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,-
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2, 15 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді трьох місяців арешту. Вирок Жовтневим районним судом м. Маріуполя від 11.08.2015 р., яким ОСОБА_7 призначено покарання за ст. 309 ч.1 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. виконувати самостійно.
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Жовтневим районним судом м. Маріуполя ОСОБА_7 визнаний винним за ст. 185 ч.2, 15 ч.2 КК України за вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах.
28.09.2015 р. о 17-13 год. ОСОБА_7 знаходячись на робочому місці у приміщенні торгівельного центру «Метро», розташованого за адресою: вул. Володарське шосе 4 в Жовтневому районі м. Маріуполя, умисно, повторно, керуючись корисливими мотивами, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що ніхто не спостерігає за його злочинними діями, таємно, з торгівельного залу, викрав майно, що належить ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна», а саме: упаковку кави «Якобс монарх меликано», вагою 250 гр., вартістю 142 грн.42 коп. З торгівельного залу попрямував у м`ясний відділ, де о 17.14 год. викрадене майно заховав у надягнені на нього брюки, після чого , товар не оплатив та о 18.01 год. попрямував у бік виходу з торгівельного залу «Метро», через службовий вихід, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а саме у зв`язку з тим, що був затриманий працівниками охорони торгівельного центру на виході.
Не погодившись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з невірним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ст.185 ч.2,15 ч.2 КК у вигляді 3 місяців арешту. На підставі ст.71 ч.1 КК України до призначеного ОСОБА_7 покарання повністю приєднана невідбута частина покарання, призначена за вироком Жовтневого райсуду м. Маріуполя від 11.08.2015 р. та остаточно призначене покарання у вигляді 3 місяців арешту та штрафу в розмірі 1700 грн., який відповідно до ст.72 ч.3 КК України виконувати самостійно. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.71 КК України не приєднав до призначеного ОСОБА_8 покарання не відбуту частину покарання, призначену вироком Жовтневого райсуду м. Маріуполя від 11.08.2015 р., та не вказав, що покарання у виді штрафу виконується самостійно на підставі ст. 72 ч.3 КК України. Таким чином, призначаючи ОСОБА_7 покарання без застосування положень ст. 71 ч.1 КК України суд в порушення вказаної норми не застосував закон, який підлягає застосуванню, що є підставою для скасування вироку.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти апеляції прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції в її межах, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з постановленням по справі нового вироку з наступних підстав.
Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора про те, що суд при постановленні вироку та призначенні ОСОБА_7 покарання порушив вимоги кримінального закону та безпідставно не застосував ст. 71 КК України оскільки обвинувачений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин.
Ст. 72 ч. 3 КК України передбачено, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 11.08.2015 р. був засуджений вироком Жовтневого райсуду м. Маріуполя за ст. 309 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн., який на момент винесення оскаржуваного вироку суду від 11.12.2015 р. сплачений не був. За вироком, що оскаржується, обвинувачений визнаний винним та засуджений за вчинення злочину, яке він вчинив після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. Таким чином, покарання остаточне покарання обвинуваченому слід визначати за правилами, передбаченими ст. 71,72 ч.3 КК України
У такому випадку згідно ст. 420 КПК України апеляційний суд постановляє новий вирок по справі.
Керуючись вимогами стст. 405, 407,420 КПК України, колегія суддів, -
З А С У Д И Л А:
Апеляцію прокурора - задовольнити.
Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 грудня 2015 року постановлений стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.
ОСОБА_7 вважати засудженим до покарання за ст. 185 ч.2, ст.15 ч.2 КК України у вигляді трьох місяців арешту.
На підставі ст. 71 ч.1, ст.72 ч.3 КК України за сукупністю вироків покарання в виді штрафу в сумі 1700 грн, призначене ОСОБА_7 вироком Жовтневого райсуду м. Маріуполя від 11.08.15 року виконувати самостійно.
В іншій частині вирок Жовтневого райсуду м. Маріуполя від 11 грудня 2015 року залишити без зміни.
Вирок суду може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення вироку, а особою яка тримається під вартою протягом цього строку з дня отримання його копії.
Судді: