Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
Іменем України

18 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 16 червня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 повернула ОСОБА_5 його скаргу на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури.

Своє рішення про повернення скарги слідчий суддя обґрунтувала тим, що, як вбачається із матеріалів доданих до скарги на бездіяльність прокурора, заявник отримав відповідь на зазначені ним скарги 11травня 2016 року, а зі скаргою до суду звернувся 03 червня 2016 року, тобто після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, при цьому заявник не порушує питання про поновлення цього строку.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою повернути до Печерського районного суду м. Києва для розгляду по суті іншим складом суду його скаргу від 03.06.2016 року на бездіяльність прокурора (порушення вимог ст. 308 КПК України) по скаргам від 31.03.2016 р., 01.04.2016 р., 04.04.2016 р., 06.04.2016 р., 08.04.2016 р., 11.04.2016 р., 12.04.2016 р., 14.04.2016 р. та 15.04.2016 р. до прокурора вищого рівня.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, оскільки слідчий суддя порушила вимоги процесуального права (ст.ст. 306, 370 КПК України), не визначила обставини, що мають істотне значення для розгляду справи, не застосувала норму закону, що підлягає застосуванню (ст.ст. 307, 308 КПК України) та невірно застосувала норму закону (ст. 304 КПК України).

Зокрема, крім іншого заявник звертає увагу на те, що він звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою від 03.06.2016 р. у повній відповідності до вимог закону, без порушення строку подання скарги, передбаченого ст. 304 КПК України, з урахуванням того, що лист прокурора першого наглядового відділу за додержанням законів при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 23.05.2016 р. № 04/2/2-202-16 був отриманий ним поштою 27 травня 2016 року та саме з цієї дати йому стало достеменно відомо про те, що лист, а не процесуальний документ, заступника начальника Департаменту Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 від 28.04.2016 р. № 04/2/2-202-16 надано у відповідь за результатами розгляду його скарг від 31.03.2016 р., 01.04.2016 р., 04.04.2016 р., 06.04.2016 р., 08.04.2016 р., 11.04.2016 р., 12.04.2016 р., 14.04.2016 р. та 15.04.2016 р., тобто скарг до Генеральної прокуратури України, які він, ОСОБА_5 , подав згідно Закону України «Про прокуратуру» та вимог ст. 308 КПК України.

У зв`язку з цим, заявник вважає, що строк подачі скарги до суду порушений не був, а у самій скарзі він навів докладне обґрунтування наведених вище обставин.

Крім цього, в апеляційній скарзі ОСОБА_5 заявив клопотання про її розгляд без його участі, посилаючись на обставини, які унеможливлюють його явку до Апеляційного суду м. Києва та присутність під час апеляційного розгляду поданої ним скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; перевіривши матеріали провадження за скаргою на бездіяльність прокурора; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 , колегія суддів вважає помилковими висновки апелянта про те, що слідчий суддя невірно застосувала ст. 304 КПК України і що заявник не пропустив строк на оскарження бездіяльності прокурора.

Як прямо зазначено у ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Частиною другою зазначеної вище статті встановлено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування, а можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Як вбачається зі скарги від 03.06.2016 року, з якою ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду м. Києва, останній оскаржував бездіяльність прокурора, яка полягає у порушенні вимог ст. 308 КПК України під час розгляду його скарг від 31.03.2016 р., 01.04.2016 р., 04.04.2016 р., 06.04.2016 р., 08.04.2016 р., 11.04.2016 р., 12.04.2016 р., 14.04.2016 р. та 15.04.2016 р. до прокурора вищого рівня, які подавались ним в порядку Закону України «Про прокуратуру» та ст. 308 КПК України.

Статтею 308 КПК України зокрема передбачено, що потерпілий має право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Наведені вище положення кримінального процесуального закону дозволяють зробити наступні висновки.

По-перше, як прямо передбачено законом, прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу на недотримання розумних строків під час досудового розслідування протягом трьох днів після її подання.

Оскільки відповідні скарги ОСОБА_5 направлялись до Генеральної прокуратури України поштою, то днем їх подання слід вважати дні, коли вони були отримані Генеральною прокуратурою, а саме: 04, 06, 06, 11, 13, 14, 15, 18, 20 квітня 2016 року відповідно, як зазначено у скарзі до суду з посиланням на інформацію «Укрпошти».

У зв`язку з цим, бездіяльність прокурора, пов`язана з порушенням вимог ст. 308 КПК України щодо розгляду скарг ОСОБА_5 , повинна рахуватись з моменту спливу триденного строку з дня їх подання, тобто починаючи відповідно з 08 квітня та закінчуючи 24 квітня 2016 року.

Фактичне отримання ОСОБА_5 письмових повідомлень про результати розгляду його скарг не може служити підставою для початку відліку строку на оскарження бездіяльності прокурора, оскільки законом (ч. 1 ст. 304 КПК) чітко встановлено, що бездіяльність прокурора може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності, а не з моменту, коли особі, в даному випадку ОСОБА_5 , стало про неї відомо.

Винятком є лише рішення слідчого або прокурора, яке оформлюється постановою, строк оскарження якої починається з дня отримання особою її копії.

У даному випадку, закон передбачав невідкладне направлення лише письмового повідомлення про результати розгляду скарги, а не оформлення та вручення копії відповідної постанови.

По-друге, як обґрунтовано зазначено в ухвалі слідчого судді, заявник отримав письмову відповідь на свої скарги з Генеральної прокуратури України (лист від 28.04.2016 р. за № 04/2/2-201-16) 11 травня 2016 року.

Що ж стосується листа з Генеральної прокуратури України, який заявник отримав 27 травня 2016 року, то це була відповідь не на скаргу, а на інформаційний запит, який ОСОБА_5 направив до Генеральної прокуратури України 13.05.2016 року після отримання згаданого вище письмового повідомлення від 28.04.2016 року.

По-третє, незалежно від того, 11 чи 27 травня 2016 року заявнику стало відомо про результати розгляду його скарг в порядку ст. 308 КПК України, його скарга до суду від 03.06.2016 року в будь-якому випадку була подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 цього Кодексу, оскільки цей строк, як зазначалось вище, слід обраховувати з моменту вчинення бездіяльності, а не з моменту, коли про неї дізналась особа, яка подала скаргу.

Оскільки остання скарга ОСОБА_5 від 15.04.2016 року була отримана Генеральною прокуратурою України 20.04.2016 року, то бездіяльність прокурора, яку оскаржує заявник почалася з 24 квітня 2016 року, після закінчення триденного строку на розгляд цієї скарги, а десятиденний строк на оскарження цієї бездіяльності, з урахуванням положень, передбачених ст. 115 КПК України, закінчився не пізніше 10 травня 2016 року включно, тобто ще до того, як заявник отримав письмове повідомлення від 28.04.2016 року.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про повернення заявнику його скарги з підстав, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, не може бути визнана незаконною та необґрунтованою, оскільки в апеляційній скарзі ОСОБА_5 не наведено переконливих доводів для такого висновку та законних підстав для її скасування, а тому колегія суддів вважає необхідним ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 304, 309, 376, 404, 405, 407, 418 і 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року про повернення ОСОБА_5 його скарги на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-сс/796/2556/2016

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_6

Доповідач - суддя ОСОБА_1