Справа №345/303/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.11.2016 року м. Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Прокурор Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_3 подав суду клопотання про зміну ОСОБА_4 попередньо обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою, оскільки він порушив обов`язки, які були покладені на нього ухвалою слідчого судді, зокрема повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, не відлучатися за межі Калуша та Калуського району без дозволу прокурора чи суду.
Так ОСОБА_4 не з`явився на судове засідання 28.09.2016 року без поважної на те причини, що свідчить про його стійку злочинну спрямованість. Крім того, під час перевірки 25.10.2016 року о 22год. 00хв. та 27.10.2016 року о 20год. 40хв. був відсутній за місцем свого проживання.
Оскільки жодних даних про зменшення ризиків, які були встановлені під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не встановлено, обвинувачений ухиляється від органів досудового розслідування та суду.
В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання в повному обсязі, в разі обрання запобіжного заходу у виді застави, розмір застави просив визначити у максимальному розмірі.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечив проти взяття ОСОБА_4 під варту. В разі зміни запобіжного заходу та обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави просив визначити мінімальний розмір застави.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив залишити в силі попередньо обраний запобіжний захід домашній арешт.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду від 21.06.2016 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком 60 днів. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.08.2016 року дію обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту продовжено на час судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_4 28.09.2016 року не з`явився в судове засідання та не повідомив суд про причини своєї неявки. Крім того, 25.10.2016 року о 22год. 00хв. та 27.10.2016 року о 20год. 40хв. був відсутній за місцем свого проживання, що підтверджується рапортами.
Підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
П.5 ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, та відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочину, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Наявність цих ризиків підтверджується тими обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, натомість вчинив новий злочин проти власності, що свідчить про його стійку злочинну спрямованість. Крім того, на даний час ОСОБА_4 не працює та стабільного заробітку немає.
При обранні запобіжного заходу слід врахувати стан здоров`я підозрюваного, те, що має постійне місце проживання, не працює, одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимий.
Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, а задоволення клопотання є доцільним і співмірним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
У відповідності до п.«с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
При таких обставинах суд приходить до висновку, що клопотання слід задоволити і змінити обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту на тримання під вартою на строк 60 днів.
Заставу слід визначити відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків.
У разі внесення застави, слід зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого, а також покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 182, 184, 193, 194, 196, 198, КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання задоволити.
Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту, продовжений ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.08.2016 року, на запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з 16 год. 00 хв. 01.11.2016 року.
Обвинуваченого ОСОБА_4 взяти під варту в залі судових засідань.
Заставу визначити відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 25 мінімальних заробітних плат, що становить 36 250,00 грн., яку може бути внесено у будь-який момент протягом строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .
У разі внесення застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого, а також покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя