Справа №359/5506/16-к
№1-кп/359/320/2016
УХВАЛА

07 листопада 2016 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючий суддя ОСОБА_1

за участі прокурора ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3

обвинувачена ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 11.03.2016 року відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Баку, Республіки Азербайджан, з середньою освітою, тимчасово не працююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаюча: АДРЕСА_2 , громадянка Республіки Азербайджан, раніше не судима ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.4 КК України,-

ВСТАНОВИВ

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області 08.07.2016 року з Бориспільської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт та угода про визнання винуватості відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ), обвинуваченої за ч.4 ст.358 КК України.

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора та захисника, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту та угоди про примирення прокурору, виходячи з наступного.

Вимогами п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 474 КПК України, суд зобов`язаний переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь -- яких інших обставин, що передбачені у угоді.

Згідно ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та / або закону, а також якщо існує очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

По справі встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 на розгляд справи 20 липня, 30 вересня, 11 жовтня, 21 жовтня, та 07 листопада 2016 року не з;явилась, про причини неявки не повідомила.

Ухвала суду про примусовий привід обвинуваченої на 07 листопада 2016 року на 11 годину не виконана, оскільки остання відсутня за зазначеним в обвинувальному акті місці фактичного проживання.

Враховуючи те, що обвинувачена, яку неодноразово у встановленому законом порядку повідомляли про час, дату та місце розгляду справи, до суду не з`являлись, причин своєї неявки суду не повідомили, суд вважає, що є обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, а сторони мають на меті ухилитись від взятих на себе за угодою зобов`язань, що згідно ст. 474 КПК України, є підставою відмови в її затвердженні. Крім того, наведені порушення вимог КПК України не дають суду підстав для призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 474 КПК України, суд -

постановив:

У затвердженні угоди про примирення укладеної між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором Бориспільської місцевої прокуратури у кримінальному провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 11.03.2016 року за ст.358 ч.4 КК України - відмовити.

Кримінальне провадження № 0000109 від 11.03.2016 року відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ) за ст.358 ч.4 КК України повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1