Справа № 464/5684/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/957/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддів апеляційного судуОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5 ,
за участю прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу засудженого 26 січня 2011 року Залізничним районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України ОСОБА_7 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 25 липня 2016 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання,

встановила:
ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 25 липня 2016 року відмовлено в задоволенні подання адміністрації Львівської виправної колонії УДПтС України у Львівській області (№48) та спостережної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .
З оскаржуваної ухвали убачається, що ОСОБА_8 засуджений 26 січня 2011 року Залізничним районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 9 років 3 місяців позбавлення волі. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 19 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_9 , згідно ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в термін відбування покарання 9 місяців 13 днів перебування під вартою. Засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у Львівської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48).
АдміністраціяЛьвівської виправної колонії УДПтС України у Львівській області (№48) спільно із спостережною комісією Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради звернулись до Сихівського районного суду м. Львова із поданням, в якому просили умовно-достроково звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання.
Не погоджуючись із ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 25 липня 2016 року, засуджений ОСОБА_8 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову, якою задовольнити подання адміністрації Львівської виправної колонії УДПтС України у Львівській області (№48) та спостережної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Апелянт вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_8 зазначає, що при вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання судом першої інстанції не надано належної оцінки його поведінці протягом усього терміну відбування покарання та не враховано його особу, оскільки 09 квітня 2013 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 і в нього на утриманні знаходиться малолітня дитина.

Заслухавши доповідача, прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване зокрема після фактичного відбуття засудженим: не менше 3/4 строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом не відбутої частини покарання.

Як убачається із відомостей, що містяться у поданні про умовно-дострокове звільнення по доній справі ОСОБА_8 засуджений 26.01.2011 року Залізничним районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, 70, 71 КК України до 9 (дев`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 19.02.2016 року згідно ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_9 зараховано у строк відбування покарання 9 місяців 13 днів його перебування під вартою.

Станом на 07.07.2016 року, з зарахуванням засудженому ОСОБА_9 строку перебування під вартою, ним відбуто 6 років 2 місяці 3 дні призначеного судом покарання і з цього часу в засудженого появились правові підстави, щодо застосування до нього норм ст. 81 КК України та можливості звернення із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, лише якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до переконання, що засуджений ОСОБА_8 , відбуваючи призначене судом покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Так, із доданої до матеріалів подання характеристики та довідки про заохочення та стягнення убачається, що на засудженого ОСОБА_7 на протязі строку відбування покарання було накладено 44 стягнення і хоча вони погашені у встановленому законом порядку та достроково зняті, однак їх кількість, так і види порушень свідчать про те, що засуджений ОСОБА_8 , відбуваючи призначене судом покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Разом з тим, на думку колегії суддів, з матеріалів подання убачається, що засуджений ОСОБА_8 лише став на шлях виправлення.

З матеріалів провадження убачається, що засуджений ОСОБА_8 на час звернення адміністрації Львівської виправної колонії УДПтС України у Львівській області (№48) та спостережної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до Сихівського районного суду м. Львова з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 відбув 3/4 строку покарання і на цей визнається таким, що не має стягнень, оскільки раніше накладені на засудженого стягнення погашені та достроково зняті. Крім того, засуджений ОСОБА_8 за час перебування у Львівській виправній колонії УДПтС України у Львівській області (№48), тобто з 07.10.2015 року за сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до праці 3 рази заохочувався правами начальника установи.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, суд першої інстанції обґрунтовано, на думку колегії суддів, врахував дані про його особу, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, порушував режим утримання, за що на нього накладено 44 стягнення, які у встановленому законом порядку погашені та достроково зняті, зокрема за такі порушення, як не вихід на роботу, пошкодження державного майна, вчинення фізичного опору, злісне не виконання законних вимог адміністрації, на підставі чого суд підставно прийшов до переконання, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а відтак не заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення, а сам факт відбуття засудженим 3/4 строку покарання та наявність 3 заохочень не є для цього достатньою підставою.

Той факт, що 09 квітня 2013 року, між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зареєстровано шлюб, та перебування в засудженого на утриманні малолітнього сина не є підставою для задоволення подання, а лише свідчать про наявність в засудженого певних соціальних зв`язків.

Керуючись ст. 376, 404-405, 407, 537, 539, 419 КПК України, ст. 81-83 КК України, колегія суддів,

ухвалила:
відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , а ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 25 липня 2016 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого 26 січня 2011 року Залізничним районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України ОСОБА_12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.
Судді:
підпис підпис підпис
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Копія відповідно до оригіналу.
Суддя апеляційного суду ОСОБА_13 .

Ухвала вступила в законну силу «02» вересня 2016 року.
Копію виготовлено «_______» вересня 2016 року
Помічник судді ОСОБА_14