справа №619/1154/16-к
провадження №1-кп/619/188/16
ВИРОК

іменем України

18 квітня 2016 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
обвинуваченогоОСОБА_4
захисникаОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000174 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, -

встановив:
29 січня 2016 року приблизно о 20 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території гаражного кооперативу, розташованого по вул. Степовій в м. Дергачі, побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_6 , який йшов в напрямку будинку №9 по вул. Центральній в м. Дергачі. Перебуваючи на території вказаного вище кооперативу у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_6 , а саме цінними речами та коштами, які були при ньому. Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливу мету збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер дій, ОСОБА_4 направився вслід за ОСОБА_6 та, дочекавшись слушного моменту, з метою реалізації свого злочинного наміру, знаходячись позаду ОСОБА_6 раптово напав на останнього схопивши його обома руками за шию та почав здавлювати її, таким чином застосовуючи насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент його застосування, в результаті чого останній впав на землю обличчям догори. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_4 , намагаючись психологічно та фізично подавити будь-яку спробу спротиву, сів на ОСОБА_6 зверху та почав наносити численні удари кулаками обох рук в обличчя, додатково спричинивши тим самими останньому, тілесні ушкодження у вигляді синців та саден, які згідно висновку експерта №18/16/Д від 05 лютого 2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, одночасно вимагаючи у потерпілого віддати йому мобільний телефон, пляшку з самогоном і гроші. Знаходячись у безпорадному стані ОСОБА_6 суб`єктивно усвідомлюючи реальну загрозу для свого життя і здоров`я під час здійснюваного нападу, віддав ОСОБА_4 гроші в сумі 40 гривень і дволітрову пляшку самогону. Отримавши від ОСОБА_6 матеріальні цінності, ОСОБА_4 продовжував утримання потерпілого в лежачому стані, однак помітивши проїжджаючий в цей час по проїзній частині вул. Центральної автомобіль, злякавшись викриття покинув місце скоєння злочину, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду.
Крім того, 29 січня 2016 року приблизно о 22 годині ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи по вул. Степовій у м. Дергачі побачив раніше не знайому йому неповнолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка розмовляла по мобільному телефону, та йшла в зустрічному йому напрямку по протилежній стороні вулиці. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, переслідуючи при цьому корисливу мету ОСОБА_4 впевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб, почав різко наближатись до ОСОБА_7 , висловлюючи бажання провести останню. Побачивши дії невідомого чоловіка ОСОБА_7 почала втікати від нього, однак ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу почав переслідувати ОСОБА_7 та коли остання спіткнулась і впала, то ОСОБА_4 застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, яке виразилось в тому, що він сів на неї зверху, притиснувши до землі та закривши долонею рота, чим обмежив її можливість до спротиву, після чого вирвав з руки потерпілої мобільний телефон «LG Х-135», вартістю згідно висновку експерта №1782 від 21 березня 2016 року 932 гривні, поклав його до своєї кишені, заволодівши таким чином майном потерпілої, однак не довів свій злочинний намір до кінця, з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий ОСОБА_8 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочинів, так як це зазначено вище.

Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст.349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого у вчиненні вище зазначених злочинів доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися:

- у розбої, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, суд кваліфікує за ч.1 ст.187 КК України;

- у замаху на грабіж, тобто закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнається судом обставиною, яка пом`якшує його покарання.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , судом визнається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він не судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за тимчасовим місцем проживання характеризується негативно.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №197 від 14.03.2016, ОСОБА_4 у даний час виявляє легку розумову відсталість з поведінковими порушеннями. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, який відноситься до правопорушення, в яких він підозрюється, ОСОБА_4 знаходився поза будь-якого часового хворобливого розладу, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У застосуванні примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 у даний час не потребує.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, їх наслідки, відсутність претензій потерпілих, а також дані про особу обвинуваченого.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі в межах санкцій цих статей.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.68 КК України покарання за замах на злочин не може перевищувати двох третин максимального строку, передбаченого відповідною частиною статті КК України.

При вирішенні питання про те, який із передбачених ч.1 ст.70 КК України принципів необхідно застосувати ОСОБА_4 при призначенні покарання за сукупністю злочинів, суд крім даних про особу винуватого та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, враховує число злочинів, які входять у сукупність, форму вини і мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків.

Таким чином, суд прийшов до висновку про застосування принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Згідно абз.1 ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року №3352-XII, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Таким чином, попереднє ув`язнення у розумінні положень ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Так як до ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, то відповідно до абз.1 ч.5 ст.72 КК України суд зараховує строк попереднього ув`язнення з 30 січня 2016 року по день набрання законної сили вироку суду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З урахуванням вимог ст.ст. 176, 177, 200, 377 КПК України у суду відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, у зв`язку з цим до набрання вироком законної сили суд залишає незмінним запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

-за ч.1 ст.187 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_4 визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто 30 січня 2016 року.

У строк покарання ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 30 січня 2016 року по день набрання законної сили вироку суду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити незмінним тримання під вартою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення в НДЕКЦ при ГУ МВС України в Харківській області експертизи №1782 від 21 березня 2016 року в розмірі 263,88 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1