Справа № 192/2123/16-к
Провадження № 1-в/192/1578/16
Ухвала
"10" червня 2016 р.смт.Солоне
СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПР ОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого- судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника адміністрації СВК-21 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 (приймає участь у режимі відеоконференції), ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконферецзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

В С Т А Н О В И В :

25 травня 2016 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким: обмеженням волі на підставі ст.82 КК України.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на те, що він у колонії увесь час працює, має одне заохочення, одне стягнення, яке було на нього накладене за порушення режиму утримання погашене у встановленому законом порядку, виконує роботи із благоустрою установи, та відбув необхідну частину строку для заміни покарання більш м`яким.

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії №21 заперечував проти задоволення заяви засудженого, оскільки ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки останній має лише одне заохочення.
Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації СВК-21, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

ОСОБА_5 судимий 03.06.2014 року вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки.

Строк відбування покарання, після зарахування ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22.04.2016 року, у порядку ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_5 строку попереднього ув`язнення у відбутий строк покарання з 15.05.2014 року по 04.07.2014 рік, закінчується 27.03.2018 року.

Відповідно до положень п.2 ч.4 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Як убачається з досліджених у судовому засіданні матеріалів, ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі за злочини, які відносяться до тяжких злочинів.

Станом на 27.03.2016 року ОСОБА_5 відбув 1/2 частину покарання для застосування до нього заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно характеристики ОСОБА_5 працевлаштований прибиральником до ССЦ-3, але до праці ставиться посередньо; у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом, утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку під контролем адміністрації, має охайний зовнішній вигляд, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи; не бере участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає участі в реалізації програм диференційованого виховного впливу, в роботі самодіяльних організацій засуджених, не входить до складу ради колективу засуджених.
Відомостей про те, що засудженому доводилася інформація про види програм диференційованого виховного впливу, наявних в установі, представником адміністрації колонії суду не надано. Крім того, реалізація цих програм є формою соціально-виховної роботи із засудженими, яка проводиться персоналом установи виконання покарань для досягнення мети виправлення засуджених і не є обов`язком засуджених.

Доводи представника адміністрації про те, що засуджений не довів своє виправлення, об`єктивного підтвердження доказами у судовому засіданні не знайшли.

Витяг з протоколу адміністративної комісії від 20.05.2016 року про те, що засуджений не довів своє виправлення, не вмотивований будь-якими доводами та фактами.

Як убачається з довідки про стягнення та заохочення засудженого, останній двічі заохочувався правами начальника колонії, засуджений допустив одне порушення режиму утримання, за що на нього було накладене стягнення, яке погашене у грудня 2014 року. Таким чином, на підставі досліджених доказів та перевірки доводів сторін, суд приходить до висновку про наявність необхідних і достатніх, передбачених статтею 82 КК України, підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 , оскільки він став на шлях виправлення.
Керуючись ст. 82 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

Клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким задовольнити.

Замінити ОСОБА_6 невідбуту частину покарання: 1 рік 9 місяців 16 днів більш м`яким: обмеженням волі.
Після прибуття до виправного центру ОСОБА_5 з-під варти звільнити.
Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання час слідування під вартою до виправного центру за правилами ст.72 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1