Справа № 140/2448/15-к
Провадження №11-кп/772/796/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2016 року м. Вінниця

Апеляційній суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «09» червня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000515 від 10 серпня 2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , українця, громадянина України
на утриманні неповнолітня дитина
раніше судимого:
-08.12.2015 року Немирівським районним
судом Вінницької області за ч.2 ст. 296
КК України до 2-х років позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_6
захисника адвоката: ОСОБА_8
за апеляційною прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та апеляційною скаргою із змінами захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від «07» квітня 2016 року, -

В с т а н о в и в :
Вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2016 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та їй призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 72 КК України переведено менш суворий вид покарання у більш суворий із розрахунку 1 день позбавлення волі відповідає 2 дні обмеження волі, що становить 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань призначених даним вироком та вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 08.12.2015 року, остаточну міру покарання ОСОБА_6 призначено у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі.
Вирішена доля речових доказів.

Як встановлено судом, 09. 08.2015 року близько 17-00 години ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, прийшов до освяченого джерела, що розташоване в с. Остапківці Немирівського району, де підійшов до басейну(купелі) та з метою зануритись у воду роздягнувся і стрибнув в басейн(купель), внаслідок чого облив людей водою навколо себе, при цьому виражався нецензурною лайкою, на неодноразові зауваження не реагував. З метою припинення правопорушення, до ОСОБА_6 підійшов ОСОБА_10 , який зробив зауваження ОСОБА_6 однак останній сприйняв слова ОСОБА_10 в якості особистої образи. В результаті чого ОСОБА_6 усвідомлюючи, що він знаходиться в громадському місці, з хуліганських спонукань, використовуючи нікчемний привід, ігноруючи існуючі загально прийняті правила поведінки та моралі, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалась особливою зухвалістю почав виражатись нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_10 та вчинив з ним сварку, під час якої вони обоє відійшли від басейну(купелі) на декілька метрів та стали сперечатись. В ході даної суперечки ОСОБА_6 продовжуючи свої хуліганські дії, маючи намір на застосування насильства до потерпілого, реалізовуючи свій злочинний намір, грубо порушуючи громадський порядок, умисно наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_10 , який в свою чергу, з метою захисту, у відповідь, наніс декілька ударів в обличчя та по тулубу ОСОБА_6 .
Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_10 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця та набряку м`яких тканин в лівій виличній ділянці, струсу головного могку, які відповідно до висновку експерта № 199 від 19.08.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров"я.
В своїй апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 ставить питання про скасування вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 07.04.2016 року відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 296 КК України скасувати, в зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.1 ст. 296 КК України у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 72 КК України перерахувати менш суворий вид покарання у більш суворий із розрахунку 1 дню позбавлення волі відповідає 2 дні обмеженя волі, що становить 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч1,4 ст. 70 КК України шляхом повного складання покарань за вироком Немирівського районного суду від 08.12.2015 року , та вироком Немирівського районного суду від 07.04.2016 року призначити остаточну міру покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Вимоги прокурором мотивовані тим, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 не враховану особу останнього, а саме те, що він раніше судимий за ч.2 ст. 296 КК України, а тому схильний до вчинення кримінальних правопорушень проти громадського порядку та моральності, крім того ОСОБА_6 неодружений, непрацюючий.

В апеляційній скарзі із змінами адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 ставиться питання про скасування вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 07.04.2016 року відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 296 КК України. Постановити нову ухвалу про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Вимоги захистом мотивовані тим, що висновки суду, викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, так як вина її підзахисного у скоєні ним хуліганства відносно потерпілого ОСОБА_10 не доведена ні досудовим слідством ні судом. Вказує на те, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 відбувся конфлікт, в ході якого ОСОБА_10 перший став наносити удари ОСОБА_6 , крім того ОСОБА_6 в судовому засіданні своєї вини не визнав, так як сам зазнав відносно себе тілесні ушкодження. Також зазначає, що дані покази підтвердили свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які пояснили, що саме конфлікт почав ОСОБА_10 . А тому вважає, що вирок суду першої інстанції - є незаконним і підлягає скасуванню, із закриттям провадження.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу із змінами в повному обсязі та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, міркування прокурора про незаконність вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження, які були дослідженні судом першої інстанції, доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає до часткового задоволення.
Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтоване рішення це таке, що достатньо, добре арґуметоване, підтверджене науково, певним досвідом, переконливими доказами, доведеними фактами.

Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.
Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.
Дані вимоги судом першої інстанції при винесені вироку щодо ОСОБА_6 виконані в повному обсязі.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст. 296 КК України є правильною.
Викладені у вироку висновки суду про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.
Посилання в апеляційній скарзі захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , що він не скоював хуліганських дій щодо , а також, що судове слідство проведене неповно, не об`єктивно та упереджено - є безпідставними.
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що органами досудового слідства і судом по даній справі дотримано вимог кримінально процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.
Так, зокрема, мотивуючи висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчинені хуліганства , тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, суд обґрунтовано послався на покази самого потерпілого ОСОБА_10 , який в ході судового слідства пояснив, що він зі своїми рідними та знайомими 09.08.2015 року знаходились біля освяченого джерела, поблизу с. Остапківці Немирівського району, коли до джерела підійшли декілька молодих хлопців, та почали пригати в басейн з водою. При цьому, коли пригав , як йому тепер відомо ОСОБА_6 , то з басейну полетіли бризги, які попали на поряд стоячих людей, в тому ж числі на його знайомих та рідних. Вони зробили ОСОБА_6 зауваження, на що той не відреагував та виразився нецензурною лайкою. Після того, як ОСОБА_6 не відреагував, то він сам йому зробив зауваження, однак той почав виражатись також в його адресу нецензурними словами. Щоб не конфліктувати біля джерела він відізвав ОСОБА_6 в сторону, близько 30 метрів від даного джерела, де між ними виникла суперечка, яка переросла в бійку під час якої вони наносили один одному по декілька ударів. Після чого приїхали працівники міліції.

Із показів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 даними ними в ході судового слідства вбачається, що вони 09.08.2015 року біля 16-17 години знаходились біля освяченого джерельця, що знаходиться біля с. Остапківці Немирівського району, до якого також приїхали група невідомих молодих хлопців, які були в стані алкогольного сп`яніння, поводили себе зухвало та розбуздано, не зважаючи на їх присутність почали пригати в воду. Один їх них, а саме ОСОБА_6 пригнув у воду та від нього полетіли бризги води, після чого вони зробили йому зауваження, на що він не відреагував, а навпаки виразився в їх адресу нецензурною лайкою, почав їх ображати. Внаслідок цього виникла сварка. До них підійшов ОСОБА_10 , який зробив йому зауваження, але ОСОБА_6 не відреагував та почав говорити, щоб всі відійшли від басейна . Тоді ОСОБА_10 відізвав ОСОБА_6 в сторону, на відстань близько 20-30 метрів і там між ними виникла бійка, під час якої вони наносили удари один одному. Вони та товариші ОСОБА_6 втрутились в конфлікт та припинили його, та при цьому зазначили, що саме Вважають, що саме діями ОСОБА_17 був спровокований даний конфлікт, оскільки до його приїзду люди тихо та спокійно проводили час, поклонялись святині, здійснювали обряди та культові заходи .
Згідно висновку судово медичної експертизи №199 від 10-19.08.2015 року, вбачається, що у ОСОБА_10 мало місце ушкодження у вигляді синця та набряку мяких тканин в лівій виличній ділянці, струсу головного мозку, які виникли від дії тупого твердого предмету, можливо 09.08.2015 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Як вірно зазначено у вироку першої інстанції та апеляційний суд взяв до уваги доводи суду про те, що у діях ОСОБА_6 були наявні хуліганські дії, оскільки вони відбувались в місці масового скупчення людей, біля освяченого джерела, в присутності інших людей, даними діями було порушено нормальні умови спокійного відпочинку присутніх там незнайомих людей, а тому доводи адвоката, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України є безпідставними та не знайшли свого підтвердження під час розгляду даного кримінального провадження, в апеляційному суді.
Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання , суд на виконання вимог ст. 50 і ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд належно врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого останніми кримінального правопорушення, особу ОСОБА_6 , зокрема те, що вони злочин скоїв з хуліганських мотивів, раніше судимий за вчинення аналогічного злочину.

Призначене обвинуваченим покарання є справедливим та обґрунтованим, яке грунтується на вимогах закону, а призначене у повній відповідності з вимогами ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Разом з тим, вирок Немирівського районного суду Вінницької області щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню через неправильне застосування судом першої інстанції Закону України про кримінальну відповідальність на підставі ст. 413 КПК України.
Згідно з п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність є, у тому числі й неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту (п.3 ч.1).
Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК за правилами, передбаченими в частинах 1-3 ст.70 КК України, покарання призначається в разі, якщо після постановлення вироку в кримінальному провадженні буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 08.12.2015 року Немирівським районним судом Вінницької області ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. Міра запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 до вступу в законну силу залишена домашній арешт.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 23.03.2016 року вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 08.12.2015 року щодо ОСОБА_6 залишено без змін.
Згідно протоколу затримання особи від 28.04.2016 року, засуджений ОСОБА_6 затриманий та направлений для відбування покарання за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 08.12.2015 року.
Тобто, до ухвалення вироку Немирівського районного ОСОБА_6 не відбував призначене йому покарання за вироком Немирівського районного суду Вінницької області у вигляді 2-х років позбавлення вол, разом з тим, суд призначив покарання ОСОБА_6 шляхом часткового складання покарань призначених вироком Немирівського районного суду від 07.04.2016 року та вироком Немирівського районного суду від 08.12.2015 року, за яким строк відбування покарання рахується з 28.04.2016 року, згідно протоколу затримання.
Такі висновки суду суперечать вимогам закону України про кримінальну відповідальність та роз`ясненням п. 25 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» якщо після постановлення вироку у справі
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України, тобто шляхом часткового складання даного покарання за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 08.12.2015 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі, судом провадиться зарахування строку попереднього ув`язнення у межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому, у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК України включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили. Строк попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч. 5 ст. 72 КК України, зараховується при призначенні покарання за наслідками судового розгляду, якщо особа була попередньо ув`язнена.
Таким чином, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 слід зарахувати строк його перебування в установі попереднього ув`язнення з 28.04.2016 року по день набрання вироку законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 414, 420 КПК України, суд
З А С У Д И В :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу із змінами захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 07.04.2016 року щодо ОСОБА_6 , - скасувати в частині призначення покарання.
ОСОБА_6 визнати винним та призначити покарання:
за ч. 1 ст. 296 КК України у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 72 КК України перерахувати менш суворий вид покарання у більш суворий із розрахунку 1 день позбавлення волі 2 дням обмеження вол, що становить 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання даного покарання за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 08.12.2015 року та призначити покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 слід зарахувати в строк відбуття покарання перебування в установі попереднього ув`язнення з 28.04.2016 року по 19.09.2016 рік включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавленя волі.
В решті вирок суду залишити без змін.
На вирок суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_6 з дня отримання копії вироку.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
Згідно з оригіналом: