АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 211/7922/14-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/164/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2016р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі в режимі відео конференції кримінальні провадження: №0003104; №0003217; №0000044; №0000227, об`єднані в одне кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м.Кривого Рігу Дніпропетровської області,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , судимого:

1)27. 02.1997р. Дзержинським районним судом

м.Кривого Рогу за ч.3 ст.206 КК України до

покарання у виді позбавлення волі строком на 3р.,

на підставі ст.45 КК України звільненого від

відбування покарання з іспитовим строком на 2р.;

2)04.11.1998р. Центрально-Міським районним судом

м.Кривого Рогу за ч.3 ст.140, ч.1 ст.229-6, ст.ст.42,43

КК України до покарання у виді позбавлення волі

строком на 3р. 6міс., з конфіскацією майна,

-03.11.2000р. звільненого умовно-достроково

на 1р. 1міс. 4дн.;

3) 30.08.2001р. Довгинцівським районним судом

м.Кривого Рогу за ч.2 ст.229-6, ст. 43 КК України

до покарання у виді позбавлення волі строком

на 2р.6 міс.,

-17.01.2004р. звільненого по відбуттю строку покарання;

4)16.03.2005р. Довгинцівським районним судом

м.Кривого Рогу за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70, ч.4 ст.70

КК України до покарання у виді позбавлення волі строком

на 3р.6 міс.;

5)19.05.2005р. Дзержинським районним судом

м.Кривого 'Рогу за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК

України до покарання у виді позбавлення волі

строком на 3р. 6міс.,

- 24.05.2007р. звільненого умовно-достроково на 1р. 1дн.;

6)25.09.2008р. Довгинцівським районним судом

м.Кривого Рогу за ч.2 ст.263 КК України до покарання

у виді позбавлення волі строком на 2р., на підставі ст.75 КК

України звільненого від відбування покарання з

випробуванням на 2р.;

7)04.02:2009р. Довгинцівським районним судом

м.Кривого Рогу за ч.2 ст. 190, ст.71 КК України

до покарання у виді позбавлення волі строком на 2р.6 міс.

-12.08.2010р. звільненого умовно-достроково на 8міс. 27дн.;

8)09.03.2011р. Довгинцівським районним судом

м.Кривого Рогу за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до

покарання у виді позбавлення волі строком на 4р.3 міс.;

9)09.06.2011р. Довгинцівським районним судом

м.Кривого Рогу за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70,

ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення

волі строком на 4р. 4міс.;

10)07.07.2011р. Саксаганським районним судом

м.Кривого Рогу за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК

України до покарання у виді позбавлення

волі строком на 4р. 4міс.;

11) 26.09.2011 року Дзержинським р/с м. Кривого Рогу за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2, 186 ч.2, 353 ч.1, 70 ч.І, 70 ч.4 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі;

12)27.02.2012р. Саксаганським районним судом

м.Кривого Рогу за ч.2 ст185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70,

ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення

волі строком на 4р. 5міс.;

13)08.10.2012р. Інгулецьким районним судом

м.Кривого Рогу за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК

України до покарання у виді позбавлення

волі строком на 4р. 6міс.;

14)08.11.2012р. Широківським районним судом

Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК

України до покарання у виді позбавлення

волі строком на 4р. 7міс.

-26.07.2014р. звільненого умовно-достроково на 1р. 15дн.

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кривого

Рогу Дніпропетровської області, проживаючого

за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

1)11.02.2004р. Саксаганським районним судом

м.Кривого Рогу за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України

до покарання у виді позбавлення волі строком на 4р.,

- 03.03.2006р. звільненого умовно-достроково на 1р. 2міс. 2 дн.;

2)14.07.2008р. Саксаганським районним судом

м.Кривого Рогу за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.309 КК

України до покарання у виді позбавлення волі

строком на 4р.6міс.

- 05.11.2012р. звільненого по відбуттю покарання;

3)02.07.2014р. Саксаганським районним судом

м.Кривого Рогу за ч.2 ст.185 КК України до

покарання у виді позбавлення волі строком на 2р.,

на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування

покарання з випробуванням строком на 1р. 6міс.;

4)05.07.2014р. Саксаганським районним судом

м.Кривого Рогу за ч.2 ст.185 КК України до

покарання у виді позбавлення волі строком на 2р.,

на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування

покарання з випробуванням, строком на 1 р. 6міс.;

5)19.01.2015р. Довгинцівським районним судом

м.Кривого Рогу за ч.2 ст.185 КК України до

покарання у виді позбавлення волі строком на 2р.,

на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків

до покарання у виді позбавлення волі строком на 2р. 2міс.;

обвинувачених у вчиненнікримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на вирок Довгинцівського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2015р.
Вироком суду першої інстанції, 24 грудня 2015р., ОСОБА_6 , ОСОБА_7 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України, і кожному призначено покарання:

ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5р., та на підставі ст.71 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 08.11.2012р., остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5р.6міс.

ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення

волі строком на 4р. 6міс., на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів і вироків, шляхом поглинення меш суворого покарання, призначеного попереднім вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 19.01.2015р., більш суворим, призначеним новим вироком, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4р.6 міс.,

Вирішено питання по речовим доказам.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
обвинувачений: ОСОБА_6 ,
захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_7 , просить змінити вирок суду, виключити із обвинувачення ОСОБА_6 епізод злочину, вчиненого щодо потерпілого ОСОБА_10 , оскільки цей злочин він вчинив з іншою особою, а також зменшити розмір призначеного йому покарання.
В апеляційній скарзі і доповненні до неї, обвинувачений ОСОБА_6 , просить змінити вирок суду першої інстанції, виключити із обвинувачення епізод вчинення злочину з ОСОБА_7 щодо потерпілого ОСОБА_10 , оскільки він не скоював цей злочин і перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.186 КК України на ч.2 ст.190 КК України по епізодам щодо потерпілих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , щодо потерпілого ОСОБА_13 на ч.2 ст.185 КК України, відповідно. Строк призначеного покарання просить зменшити до 4р.6 м. позбавлення волі.
За обставин, встановлених судом і детально наведених у вироку ОСОБА_6 і ОСОБА_7 визнано винними у вчиненні злочину за ч.2 ст.186 КК України, з наступних обставин.
30 листопада 2014р. о 21.00 год., ОСОБА_6 біля буд. №98 по вул.Косіора м.Кривого Рогу, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_12 , який рухався в попутному напрямку та розмовляв по мобільному телефону, і в нього виник злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна.

З цією метою, він підійшов до ОСОБА_12 ззаду, шляхом ривку відкрито викрав в нього з руки мобільний телефон марки «Lenovo А859» вартістю 2399,90 грн. з сім-картою абонента «Київстар».

15 листопада 2014р., о 16.00 год., ОСОБА_6 , біля магазину «АТБ- Маркет» по вул.Косіора м.Кривого Рогу, побачив раніше незнайомого йому чоловіка похилого віку - ОСОБА_13 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, з метою відкритого викрадення чужого майна, ОСОБА_6 прослідував за ним за приміщення вказаного магазину, де підійшов до ОСОБА_14 та відкрито просунув свою руку до карману його куртки, звідки дістав та відкрито викрав гаманець з грошима в сумі 150 грн., пенсійним посвідченням на ім`я потерпілого, після чтого, продовжуючи відкрите викрадення чужого майна, зірвав з шиї потерпілого золотий ланцюжок 585 проби вагою 4.71гр., вартістю 1819,15 грн., з золотим кулоном у вигляді хреста 585 проби вагою 2,46гр., вартістю 630,99 грн.

21 листопада 2014р., о 22.00 год., ОСОБА_6 з ОСОБА_15 біля кафе «Птиця» по вул.Леоніда Бородича, 2 м.Кривого Рогу побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_10 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння та прямував до зупинки громадського транспорту «Автовокзал». З метою відкритого викрадення чужого майна, вони на громадському транспорті прослідували за ОСОБА_10 до зупинки громадського транспорту «Онкодиспансер» по вул.Дніпропетровське шосе м.Кривого Рогу, де за попередньою змовою застосували до потерпілого фізичне насильство, яке не є небезпечним для потерпілого під час його заподіяння. ОСОБА_6 штовхнув ОСОБА_10 двома руками в спину від чого той впав на землю обличчям, а ОСОБА_16 сів йому на спину та разом з ОСОБА_6 вони стали перевіряти зміст кишень одягу потерпілого і ОСОБА_16 дістав з лівої кишені мобільний телефон марки «Sony» вартістю 6300 грн. з сім-картою оператора «Київстар».

В першій декаді листопада 2014р., приблизно о 18.00 год., ОСОБА_6 біля магазину «Безлюдівський м`ясокомбінат» по вул. Косіора 87 м.Кривого Рогу, побачив раніше незнайому ОСОБА_11 , яка рухалася в зустрічному напрямку та розмовляла по мобільному телефону, тримаючи його в правій руці, і в нього виник намір на відкрите викрадення чужого майна.

З цією метою він зайшов за спину ОСОБА_11 та з-за спини відкрито, шляхом ривку, викрав її мобільний телефон марки «Nokia X Dual Sim» вартістю 800 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 , обґрунтовуючи апеляційну скаргу, просить змінити вирок суду першої інстанції, в частині призначеного йому покарання, зменшити розмір покарання і виключити із обвинувачення ОСОБА_6 епізод вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_10 , оскільки цей злочин він вчинив з іншою особою без участі ОСОБА_6 .
ОСОБА_7 вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги на його показання про те, що злочин він вчинив з іншою особою, співробітники міліції не перевірили цю інформацію.
Крім того, обвинувачений зауважує, що на досудовому слідстві не було проведено жодної слідчої дії за його участю, ні слідчого експерименту, ні одночасного допиту з потерпілим, що на його думку є неповнотою досудового слідства, яке призвело до притягнення до кримінальної відповідальності і засудження невинної особи, а саме ОСОБА_6 .
ОСОБА_7 не погоджується із висновком суду щодо відсутності обставин, які пом`якшують його покарання, при цьому вказує, що незважаючи на те, що він не мав постійного місця роботи, він регулярно підробляв, виконуючи різного роду роботу і будівельні роботи, і вантажні роботи , погоджуючись на любий заробіток, оскільки він мешкає з матір`ю пенсіонеркою і сестрою, яка є матір`ю одиначкою трьох неповнолітніх дітей, і він один матеріально забезпечує усю родину.
Обвинувачений вважає, що призначене йому покарання в розмірі 4р.6 міс. позбавлення волі, являється занадто суворим, на його думку суд першої інстанції не врахував його щире каяття у вчиненому злочині, а також те що потерпілий ОСОБА_10 не має до нього претензій.
Обвинувачений ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі і доповненнях до неї, просить змінити вирок суду першої інстанції, виключити із обвинувачення епізод вчинення злочину з ОСОБА_7 відносно потерпілого ОСОБА_10 , оскільки цей злочин він не скоював, перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.186 КК України, по епізодам з потерпілими ОСОБА_11 і ОСОБА_12 на ч.2 ст.190 КК України, з потерпілим ОСОБА_13 на ч.2 ст.185 КК України, відповідно, зменшивши йому строк призначеного покарання до 4р.6 м. позбавлення волі.
ОСОБА_6 вказує на те, що злочини вчинені ним по відношенню до потерпілих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 необхідно кваліфікувати, як шахрайство, а не, як грабіж, оскільки телефонами цих потерпілих він заволодів шляхом обману, попросивши подзвонити, не повертав телефони, а не виривав їх з рук потерпілих, як інкриміновано йому обвинуваченням.
Епізод злочину відносно потерпілого ОСОБА_13 на його думку необхідно перекваліфікувати, як крадіжку, а не грабіж, оскільки майном потерпілого він заволодів таємно, а не відкрито, при цьому зазначає, що потерпілий ОСОБА_13 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, падав, він підняв його, і проводячи до лавочки, із кишені чоловіка достав гаманець з грошима і пенсійним посвідченням, після чого посадив на лавочку і пішов в зворотному напрямку, де на місці, де лежав чоловік, побачив золотий ланцюжок, який підняв з землі і забрав собі, звернувши увагу на пошкоджену застібку ланцюжка, наголошує на тому, що не зривав золотий ланцюжок з хрестиком з шиї потерпілого.
При цьому обвинувачений вказує, що за його діями спостерігав чоловік, який знаходився на транспортній зупинці на прізвище ОСОБА_17 , якого необхідно допитати.
Обвинувачений звертає увагу на те, що суд першої інстанції безпідставно відхилив його клопотання про допит в якості свідка сторони захисту ОСОБА_18 , не вмотивувавши належним чином прийняте рішення чим порушив ст.22 КПК України, позбавивши його можливості надати суду докази його невинуватості.
ОСОБА_6 вказує на те, що суд першої інстанції не врахував і не взяв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_7 , який стверджував, що злочин відносно потерпілого ОСОБА_10 , він скоїв без ОСОБА_6 , те, що в судовому засіданні потерпілий не впізнав його, що на досудовому слідстві співробітник міліції, майор ОСОБА_19 , шляхом обману отримав від нього показання де він визнавав себе винним у вчиненні цього злочину разом із ОСОБА_7 .
Обвинувачений зауважує, що під час дачі показань за епізодом з потерпілим ОСОБА_10 , співробітник міліції ОСОБА_20 , скористався його тяжким станом здоров`я і в обмін на наркотичний засіб, отримав від нього показання у яких він оговорив себе, визнавши вину у злочині, якого не скоював, при цьому ОСОБА_6 звертає увагу на неприязнені стосунки з вказаним співробітником міліції, який постійно вимагав від нього грошових коштів і йому приходилось платити ОСОБА_19 .
ОСОБА_6 вказує на те, що потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердила його показання про те, що в листопаді місяці 2014р. чоловік попросив у неї телефон подзвонити, який повернув наступного дня і претензій до нього вона не має, однак суд першої інстанції не взяв до уваги показання цієї потерпілої, оскільки не перекваліфікував його дії на шахрайство.
Обвинувачений також зауважує на те, що суд першої інстанції, відмовивши йому у виклику і допиті свідка ОСОБА_18 , не перевірив його версію щодо того, що у потерпілого ОСОБА_12 він не виривав телефон, а попросив подзвонити і не повернув його, тобто заволодів майном потерпілого, обманувши останнього.
Також обвинувачений вказує на те, що потерпілі ОСОБА_11 і ОСОБА_13 звернулися до міліції не відразу після скоєння відносно них злочину, а через деякий час, вже після того, як він написав явку з повинною.
Не погоджується ОСОБА_6 з тим, що суд першої інстанції не визнав жодної обставини, яка пом`якшує покарання, оскільки вважає, що його явки з повинною, відсутність претензій з боку потерпілих, яким відшкодовано завдані збитки, є обставинами, які пом`якшують покарання, однак суд не звернув уваги на зазначені обставини.
Не погоджується обвинувачений, і з тим, що суд першої інстанції визнав за обставину, яка обтяжує покарання, вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки він не оказував на потерпілого жодного впливу, не штовхав і не бив його.
На думку ОСОБА_6 , ті обставини, що суд першої інстанції не взяв до уваги його показання і показання ОСОБА_7 , безпідставно відмовив у допиті свідка захисту, він вважає, що докази, які є в матеріалах справи не доводять його вини у вчиненні злочинів за ч.2 ст.186 КК України, а свідчать про наявність в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку з чим вважає висновки суду викладені у вироку такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційної інстанції, повністю підтримав свою і ОСОБА_7 апеляційні скарги, просив їх задовольнити, змінити рішення суду першої інстанції, виключити йому з обвинувачення епізод вчинення злочину з ОСОБА_7 відносно потерпілого ОСОБА_10 , оскільки цей злочин він не скоював, перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.186 КК України, по епізодам з потерпілими ОСОБА_11 і ОСОБА_12 на ч.2 ст.190 КК України, з потерпілим ОСОБА_13 на ч.2 ст.185 КК України, відповідно, зменшивши йому строк призначеного покарання до 4р.6 м. позбавлення волі.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_21 , в судовому засіданні при апеляційному розгляді, повністю підтримав апеляційну скаргу свого підзахисного, просив її задовольнити, змінивши вирок суду першої інстанції, виключивши з обвинувачення ОСОБА_6 епізод вчинення злочину з ОСОБА_7 відносно потерпілого ОСОБА_10 , перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.186 КК України, по епізодам з потерпілими ОСОБА_11 і ОСОБА_12 на ч.2 ст.190 КК України, а з потерпілим ОСОБА_13 на ч.2 ст.185 КК України, відповідно, зменшивши йому строк призначеного покарання до 4р.6 м. позбавлення волі.
Прокурор, в судовому засіданні при апеляційному розгляді, заперечувала проти задоволення апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , просила рішення суду першої інстанції відносно них, залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, порівнявши їх з матеріалами, наявними у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів, перевіряючи доводи обвинувачених, вивчивши матеріали кримінального провадження, встановила, що суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_7 і ОСОБА_6 допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, що відповідно до вимог п.1 та п.3 ч.1 ст.409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, згідно п.1 ч.1 ст.415 КПК України.
Так, при перевірці доводів обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що на досудовому слідстві під психологічним впливом співробітника міліції ОСОБА_22 , він вимушений був оговорити себе, визнавши вину у вчиненні епізоду злочину з ОСОБА_7 відносно потерпілого ОСОБА_10 , колегія суддів, прослухавши технічний запис судового засідання від 14.07.2015р., встановила, що суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про призначення перевірки за заявою обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування до нього на досудовому слідстві недозволених методів ведення слідства, однак ухвалу не направив до прокуратури і не перевірив заявлені обвинуваченим обставини, чим допустив неповноту судового розгляду, оскільки залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Крім того, перевіряючи доводи ОСОБА_6 викладені ним в апеляційні скарзі щодо показань свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та інших, щодо наявності в них суперечностей, колегія суддів встановила, що в матеріалах кримінального провадження відсутній технічний носій інформації на якому зафіксовані судові засідання від 22 червня 2015р. коли були допитані свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_23 , і судового засідання від 27 липня 2015р. коли допитувався свідок ОСОБА_25 , тобто суд першої інстанції порушив вимоги п.5 ч.2 ст.27 КПКП України про повне фіксування технічними засобами судового провадження, що згідно п.7 ч.2 ст.412 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Згідно ч.3 ст.404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження, суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції неповністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно, якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Оскільки колегія суддів не може перевірити доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не забирав телефон у потерпілого ОСОБА_12 , а попросив телефон подзвонити, не повернувши тим самим заволодів телефоном ним шляхом обману, а також перевірити його версію про те, що він скоїв крадіжку, а не грабіж відносно потерпілого ОСОБА_13 , а інші учасники судового провадження клопотань про дослідження доказів відповідно до ч.3 ст.404 КПК України, не заявляють, суд апеляційної інстанції не може вийти за межі апеляційного перегляду судового рішення і самостійно дослідити докази.
Слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі просив допитати в якості свідків ОСОБА_18 і ОСОБА_26 , посилаючись на те, що суд першої інстанції, відмовив йому у клопотанні про виклик свідка ОСОБА_18 в судовому засіданні 29 жовтня 2015р., не перевірив його версію, що телефоном потерпілого ОСОБА_12 він заволодів шахрайським шляхом.
Перевіривши журнал судового засідання і прослухавши запис судового засідання від 29.10.2016р., колегія суддів встановила, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про виклик і допит в якості свідка ОСОБА_18 , суд першої інстанції залишив без розгляду (ар.пр.173, зворот, т.4), клопотання ж про допит іншого свідка ОСОБА_26 , обвинувачений ОСОБА_6 в судових засіданнях суду першої інстанції, взагалі не заявляв.
Оскільки свідки ОСОБА_27 і ОСОБА_28 не були допитані судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження, суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ч.3 ст.404 КПК України не вправі їх допитувати, як про те просить ОСОБА_6 .
Виходячи з того, що вирок суду першої інстанції ухвалений з порушенням вимог кримінального процесуального закону, він підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Колегія суддів звертає увагу, що при здійсненні нового судового провадження, суду першої інстанції необхідноретельно перевірити доводи обвинувачених, зазначені в апеляційних скаргах, надати їм відповідну оцінку, перевірити застосування до ОСОБА_6 недозволених методів ведення досудового слідства, і ухвалити законне, обґрунтоване судове рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 410, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Скасувати вирок Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 грудня 2015р., яким ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186 КК України і засуджено, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції.
Міру запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши його дію на строк два місяці, тобто до 14 червня 2016р.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4