Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/593/16-к
Провадження по справі № 1-кс/281/85/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2016 року смт. Лугини

Слідчий суддя Лугинського районного суду Житомирської області

ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт Лугини клопотання захисника ОСОБА_4 ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та додані до клопотання матеріали

перевіривши надані матеріали, заслухавши пояснення підозрюваного, захисника, думку прокурора ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

В обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_4 ОСОБА_5 зазначив, що 2 листопада 2016 року за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, згідно ухвали Лугинського районного суду від 2 листопада 2016 року затримано ОСОБА_4 .

По зазначеному кримінальному провадженню потерпілий ОСОБА_6 4 листопада 2016 року звернувся до слідчого Лугинського ВП із письмовою заявою, в якій просив вказане кримінальне провадження закрити, так як електродвигун та металеву рейку ОСОБА_4 взяв у нього з його дозволу.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, визнав та пояснив, що 20 жовтня 2016 року ним з підсобного приміщення ОСОБА_6 було викрадено електродвигун та металеву рейку. Вказаний електродвигун він розібрав та разом із металевою рейкою здав на металолом.

Разом із тим, ОСОБА_4 просив дати йому ще один шанс і не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 просив задовольнити його клопотання та змінити запобіжний захід ОСОБА_4 із тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши в судовому засіданні думку прокурора, яка зазначила, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, не відпали, що свідчить про не можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, в зв`язку із чим просила відмовити в задоволенні клопотання, підозрюваного, захисника та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в приміщення, вчинена повторно.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки

В судовому засіданні було встановлено та вбачається з матеріалів кримінального провадження, що підозрюваний будучи раніше засудженим вироком Лугинського районного суду від 09.12.2015 року за ч. 2 ст. 263 КК України до обмеження волі строком на 2 роки з іспитовим строком терміном на 1 рік, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та повторно вчинив умисний злочин, за вчинення якого був засуджений вироком Лугинського районного суду від 18.08.2016 року за ст. 185 ч. 1, ст. 71 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, і знову через невеликий проміжок часу (менше двох місяців) повторно вчинив новий тяжкий злочин.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, а досудове розслідування по зазначеному кримінальному провадженню ще не закінчено.

Залишаючи підозрюваному ОСОБА_4 раніше обраний вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить саме з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, зокрема щодо можливості підозрюваного переховуватися від суду та можливості перешкоджати кримінальному провадженню, із ступеня тяжкості інкримінованого йому злочину та особи підозрюваного, схильного до протиправної діяльності, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких слідчим суддею було обрано підозрюваному запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 183, 193, 201, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1