Справа № 367/4479/16-к
Провадження по справі № 1-в/367/1382/2016
У Х В А Л А
Іменем України
14 липня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2 ,
з участю
прокурора ОСОБА_3 ,
представника БВК № 85 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бучанської ВК № 85 клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,-
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив задовольнити його.
В судовому засіданні представник БВК № 85 заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки вважав, що останній не довів своє виправлення.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення.
Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, вивчивши клопотання, матеріали особової справи на засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2012 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 203-2 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 170000 грн. з конфіскацією грального обладнання. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.07.2014 року засудженому ОСОБА_5 було замінено виплату штрафу на 3 роки 4 місяці позбавлення волі. Зарахувавши в строк відбуття покарання час знаходження під вартою з 2.10.2012 року по 22.11.2012 року. Строк відбуття покарання засудженому рахується з 06.06.2014 року. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03.03.2016 року засудженому було зараховано строк попереднього ув`язнення з 02.10.2012 року по 22.11.2012 року та з 06.06.2014 року по 09.07.2014 року, відповідно до ст.. 72 КК України. Згідно із довідкою начальника відділу КВСР станом на 14.07.2016 року невідбута частина покарання складає 10 місяців 11 днів.
Відповідно до характеристики від 24.06.2016 року засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення та не заслуговує на застосування до нього ст. 81 КК України. Відповідно до характеристики від 13.07.2016 року затвердженої в.о. начальника БВК № 85 ОСОБА_6 14.07.2016 року, засуджений ОСОБА_5 прибув до БВК № 85 для відбуття покарання 02.08.2014 року. За час відбування покарання характеризується наступним чином: режим відбування покарання порушував, за що мав 1 дисциплінарне стягнення, яке не погашене та не знято у встановленому законом порядку. По відношенню до працівників установи поводить себе не тактовно, вступає в суперечки. Працевлаштований на виробництві установи не був, з 10.03.2016 року по 10.06.2016 року був працевлаштований днювальним відділення СПС № 9. Приймав участь у роботах із самообслуговування, відношення до праці посереднє, заохочень немає. З 01.09.2015 року по 29.01.2016 року навчався в Бучанському навчальному центрі № 85, за спеціальністю газоелектрозварювальник ручного зварювання. Участь у програмах диференційованого виховного впливу не приймає. Згідно із висновком даної характеристики засуджений не довів свого виправлення. Рішенням комісії БВК №85 Київської області, спостережної комісії Ірпінського міськвиконкому Київської області від 14.04.2016 року було відмовлено в поданні по УДЗ, засудженому ОСОБА_5 , як не довівшому своє виправлення, оскільки засуджений не працює та не мав стягнень і заохочень.
Відповідно до довідки про заробітну плату засудженого ОСОБА_5 виданої головним бухгалтером ОСОБА_7 29.06.2016 року, в період з січня 2015 року по червень 2016 року засудженому не нараховувалася заробітна плата.
Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, якщо особа раніше відбула покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за злочини різного ступеню тяжкості. З матеріалів особової справи вбачається, що на момент розгляду судом клопотання засудженого, залишок невідбутого покарання засудженим складає 10 місяців 11 дні позбавлення волі, тобто засуджений на даний час відбув встановлений ст. 81 КК України строк 2/3 частини призначеного судом покарання.
Сумлінна поведінка, в розумінні ст. 81 КК України, є не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загального рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін..
Сумлінне ставлення до праці, в розумінні ст. 81 КК України, є свідома участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.
Як вбачається із матеріалів особової справи, засуджений за час відбування призначеного судом покарання заохочень не отримував, працював за весь час відбуття покарання всього три місяці днювальним, має 1 стягнення від 06.06.2016 року у вигляді суворої догани, яке не погашено та не знято у встановленому законом порядку. Також, ОСОБА_5 раніше був засуджений неодноразово, звільнявся як умовно-достроково, так і з іспитовим строком, але засуджений не оцінив наданої йому довіри з боку держави і не зробив для себе належних висновків, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний особливо тяжкий злочин в період іспитового строку, за який в теперішній час відбуває покарання.
При вирішенні питання про застосування відносно особи умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування ним встановленої частини покарання, а виправлення засудженого.
За таких підстав суд дійшов висновку, що умовно - дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання буде передчасним, оскільки під час відбування покарання засуджений заохочень не має, однак має 1 стягнення, яке не погашено та не знято у встановленому законом порядку, не працює, також засуджений немає позитивної характеристики, що на думку суду не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про те, що представлених засудженим доводів є недостатньо для умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, та у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 - відмовляє.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання - залишити без задоволення.
Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та проголошений 19 липня 2016 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Ірпіньський міський суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1