Номер провадження: 11-сс/785/407/16
Номер справи місцевого суду: 522/107334/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.03.2016 року м. Одеса
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2016 року про відмову застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сирово Врадіївського району Миколаївської області, українця, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000224 від 26.05.2014 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він, обіймаючи посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Одеса - порт» Південної митниці Міндоходів, під час здійснення митних формальностей за митною декларацією ІМ 40 ЕЕ №500040001/2014/006861, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків, за наявності реальної можливості провести повну та ретельну перевірку пред`явлених ОСОБА_9 до митної декларації документів, у порушення вимог Митного кодексу України, посадової інструкції, «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 року №1066, Розпорядження начальника Південної митниці Міндоходів від 17.04.2014 року №29/01-р «Щодо вдосконалення контролю за здійсненням митних процедур», не перевірив наявність документів, уповноважуючих ОСОБА_9 діяти в інтересах декларанта ТОВ «Центр правової та ділової інформації», перевізника ТОВ «БУДІНВЕСТ КОМПАНІ» або експедитора ТОВ «Гуд Експо», не перевірив документи, що містять відомості про перевізника та про державну реєстрацію транспортних засобів, внаслідок чого незаконно здійснив пропуск на митну територію України товарів у морських контейнерах на транспортних засобах неуповноваженого перевізника, що фактично сприяло невстановленим особам скоїти порушення митних правил та не доставити товари до митниці призначення для здійснення митного оформлення.

Крім того, ОСОБА_8 належним чином не здійснив перевірку в ЄАІС Міндоходів «Порушники митних правил» чим залишив поза увагою орієнтування Київської міжрегіональної митниці №1060/26-70-53-38 від 07.02.2014 року про те, що перевізник ТОВ «БУДІНВЕСТ КОМПАНІ» причетне до порушень митних правил, оскільки водії цього підприємства не доставили вантаж до митниці призначення.

26.05.2014 року відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).

18.03.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Цього ж дня слідчий звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, мотивуючи клопотання тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, і у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають значення для кримінального провадження, незаконно впливати на свідків.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2016 року в задоволенні вищевказаного клопотання було відмовлено, а до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що слідчий у клопотанні не вказав, а прокурор в судовому засіданні не довів наявність заявлених у кримінальному провадженні ризиків, а також недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Також слідчий суддя в ухвалі вказав, що з моменту виявлення кримінального правопорушення та внесення відомостей до ЄРДР і до моменту звернення до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту пройшло майже два роки, що виключає наявність заявлених у даному кримінальному провадженні ризиків.

На вказану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого і застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що, на його думку, наявність заявлених у кримінальному провадженні ризиків слідчим у клопотанні обґрунтовані та прокурором в судовому засіданні були доведені належним чином, а слідчий суддя не взяв до уваги вагомість наявних в матеріалах провадження доказів та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити; підозрюваного ОСОБА_8 і його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_10 в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання слідчого матеріалами.

Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри та передбачених КПК України ризиків, але не доведе недостатність більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
У клопотанні про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий вказав, що необхідність застосування даного запобіжного заходу зумовлена наявністю у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають значення для кримінального провадження, незаконно впливати на свідків.

Однак, у клопотанні слідчий не послався на конкретні докази і обставини, які свідчать про наявність вищевказаних ризиків, а прокурор під час розгляду даного клопотання та в судовому засіданні апеляційного суду не довів наявність таких обставин.

Окрім того, з матеріалів провадження вбачається, що з моменту виявлення кримінального правопорушення і внесення відомостей до ЄРДР до моменту повідомлення ОСОБА_8 про підозру та звернення до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу пройшло майже два роки.

Колегія суддів вважає, що до моменту звернення слідчого з клопотанням про застосування запобіжного заходу орган досудового розслідування мав змогу виконати всі необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на збирання доказів, в тому числі вилучити необхідні документи і допитати усіх свідків. Вищевикладене, на думку колегії суддів, свідчить про відсутність у кримінальному провадженні ризику того, що ОСОБА_8 зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають значення для кримінального провадження.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 добровільно з`явився в судове засідання апеляційного суду для участі в розгляді апеляційної скарги прокурора, що також свідчить про відсутність у нього наміру переховуватись від органу досудового розслідування чи суду.

Будь-яких доказів того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, прокурор в судовому засіданні апеляційного суду не надав.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2016 року про відмову застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000224 від 26.05.2014 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4