УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/1348/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисників: ОСОБА_7
ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 17 лютого 2016 року, -
в с т а н о в и л а:
Органами досудового розслідування, ОСОБА_10 підозрюється у тому, що близько 03 години 00 хвилин 11 квітня 2015 року в лісовому масиві біля с.Березівка Житомирського району Житомирської області ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб наніс чисельні удари громадянину ОСОБА_11 , після чого застосовуючи вибуховий пристрій (гранату), умисно вбили потерпілого, а також в незаконному придбанні в квітні 2015 року, у зоні проведення антитерористичної операції в с.Луганське Мар`їнського району Донецької області бойових припасів калібру 5,45 мм та вибухових пристроїв (гранат) РГД-5, Ф-1 та перевезенні, зберіганні їх за своїм місцем проживання.
25 вересня 2015 року у ОСОБА_10 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.
26 вересня 2015 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України та Корольовським районним судом м.Житомира року підозрюваному ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
30 вересня 2015 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Корольовським районним судом мЖитомира 23.11.2015 року продовжено ОСОБА_10 , строк тримання під вартою до 24.12.2015 року.
Також в подальшому Корольовським районним судом м.Житомира 22.12.2015 року продовжено ОСОБА_10 строк тримання під вартою до 24.03.2016 року.
Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 30.12.2015 року строк тримання під вартою ОСОБА_10 зменшено до 24.02.2016 року.
Заступником військового прокурора Центрального регіону України 18.12.2015 року продовжено строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженні до 6-х місяців, тобто до 25.03.2015 року.
До суду першої інстанції звернувся старший слідчий СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_12 із клопотанням про продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою до 25.03.2016 року, посилаючись на те, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 закінчується 24.02.2016 року, однак по справі необхідно закінчити ряд слідчих дій, ризики передбачені ст.177 КПК України, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 не зменшились та не відпали.
Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 17 лютого 2016 року продовжено підозрюваному ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою до 25 березня 2016 року.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 до шести місяців, а саме до 25.03.2016 року. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є необгрунтованою, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження доказами обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення. Зазначає, що слідчий судця не досліджував чи причетний до інкримінованих кримінальних правопорушень підозрюваний ОСОБА_10 , і якими доказами обґрунтовується оголошена йому підозра. За таких обставин без перевірки доказів на обґрунтованість підозри ОСОБА_10 та наведення таких доказів, ухвала слідчого судді не може вважатися законною та обґрунтованою. Також слідчим суддею при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою не було враховано, те що підозрюваний ОСОБА_10 має 3-х малолітніх дітей, постійне місце проживання, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, являється інвалідом 3-ї групи, являється учасником АТО, має ряд тяжких захворювань, а також, те що дії які інкримінуються ОСОБА_10 та викладені у підозрі за п.12 ч.2 ст.115 КК України не знаходять свого підтвердження та відповідно підозра по вказаному епізоду є необгрунтованою та не підтверджується матеріалами кримінального провадження, а ризики передбачені ст.177 КПК України по епізоду передбаченому ч.1 ст. 263 КК України відсутні.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_13 просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою. Зазначає, що зазначений стороною обвинувачення ризик у вигляді переховування від органів досудового розслідування та/або суду є необгрунтованим.
Доказів, як і належного обґрунтування, існування ризику незаконного впливу на співучасників потерпілих та свідків, знищення, схову або спотворення будь-яких речей та документів, які мають істотне значення для справи, слідчим не надано. А зазначений ризик не може доводитись тим фактом, що органом досудового розслідування на протязі майже року так і не встановлено місцезнаходження викраденого майна потерпілого. Ризик щодо можливості вчинити аналогічне кримінальне правопорушення щодо особливо тяжкого злочину - умисного вбивства, не може підтверджуватися оголошеною ОСОБА_10 підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, оскільки згідно оголошених ОСОБА_10 підозр, скоєні приблизно в один і той же проміжок часу. Таким чином, підозри, викладені в клопотанні про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 нічим не підтвердженні та не ґрунтуються як на обставинах справи, так і на матеріалах, зібраних досудовим розслідуванням, тому підстави для виправданого продовження строку тримання під вартою мого підозрюваного ОСОБА_10 відсутні. Вказує також, що подальше перебування під вартою ОСОБА_10 призведе до порушень його прав, оскільки була проведена слідча дія - отримання зразків для експертизи з використанням того факту, що її підзахисний знаходиться під вартою, а отже під тиском і всупереч своїй волі, він змушений був прийняти участь у цьому «діянні».
Заслухавши доповідь судді, захисників та підозрюваного, які підтримали свої апеляційні скарги, прокурора про залишення апеляційних скарг без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги захисників не підлягають задоволенню.
Згідно ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний перевірити обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому КПК України.
Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.
Так, розглядаючи клопотання слідчого та продовжуючи строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 , слідчий суддя дослідив всі обставини, які враховуються при продовженні строку тримання під вартою та переконався в тому, що заявлені ризики при попередньому рішенні суду про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися.
Такими обставинами визнано те, що ОСОБА_10 підозрюється у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі понад 10 років, в зв`язку із суворим покаранням, яке визначено за вчинення інкримінованого правопорушення може переховуватись від органів досудового слідства та суду та негативно вплинути на учасників кримінального провадження, в тому числі знищити знаряддя злочину, сховати чи спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення істини по справі. Ризики передбачені ст.177 КПК України, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 не зменшилися та не відпали. Тому слідчий суддя з урахування даних обставин провадження, правильно прийшов до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України та виконанню ним процесуальних обов`язків.
Крім того в рамках даного кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих дій, а саме повідомити про підозру ОСОБА_10 в кінцевій редакції, оскільки зазначене кримінальне провадження, порушене за фактом, об`єднано з кримінальним провадженням щодо ОСОБА_14 та ОСОБА_15 за п.12 ч.2 ст. 115 КК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України. З урахуванням наведеного, продовження ОСОБА_10 міри запобіжного заходу тримання під вартою до 25.03.2016 року належним чином забезпечить виконання процесуальних рішень.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не встановив, чи наявні докази для обгрунтування підозри ОСОБА_10 в інкримінованих правопорушеннях, не надав оцінку доказам по кримінальному провадженню та не кваліфікую дії підозрюваного, тому безпідставно продовжив підозрюваному строк тримання під вартою є надуманими та не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, оскільки питання доведеності вини не вирішуються заздалегідь на стадії досудового розслідування. Підозра ОСОБА_10 у вчиненні даних кримінальних правопорушень у клопотанні слідчого наведена в достатній мірі, а дані містяться в матеріалах кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчим суддею при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою не було враховано, те що підозрюваний ОСОБА_10 має 3-х малолітніх дітей, постійне місце проживання, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, являється інвалідом 3-ї групи, являється учасником АТО, має ряд тяжких захворювань, як і посилання на відмову ОСОБА_14 від показань, наданих ним при допиті у якості підозрюваного та на слідчому експерименті за наявності інших доказів про обґрунтованість підозри, не можуть бути в даному випадку безумовними підставами для скасування запобіжного заходу у виді взяття під варту та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_14 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
З приводу доводів захисника ОСОБА_8 про те, що відсутні підстави для продовження строку тримання під вартою її підзахисного, оскільки під час перебування під вартою порушуються його процесуальні права слід зазначити, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 22 грудня 2015 року доручено прокуратурі Житомирської області провести перевірку фактів застосування фізичного насильства, психологічного тиску та нелюдського поводження відносно ОСОБА_10 з боку правоохоронних органів за його заявою від 22.12.2015 року. Наявність у підозрюваного захворювань та необхідності постійної серйозної медикаментозної підтримки не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі. Тобто слідчим суддею 22.12.2015 року було прийнято відповідне рішення про перевірку доводів заяви ОСОБА_14 та його стану здоров`я. Вказана ухвала підлягає обов`язковому виконанню, у разі невиконання якої ОСОБА_14 та його захисники мають право на оскарження бездіяльності відповідних працівників прокуратури та УВП та невиконная рішення суду у встановленому законом порядку.
В межах розгляду даної апеляційної інстанції колегія суддів у відповідності до положень ст.. 404 КПК України та у зв`язку з наявністю судового рішення, не має повноважень відповідно до положень ст.. 206 КПК України щодо вирішення питань про проведення невідкладного медичного обстеження ОСОБА_14 , а також щодо призначення перевірки його скарг на порушення його прав при проведенні слідчих дій та при утриманні його під вартою. В умовах слідчого ізолятору.
Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 даних кримінальних правопорушень та наявність ризиків пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу та продовженням строку тримання під вартою.
За наведених обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених в апеляційних скаргах захисників, немає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,422 КПК України колегія суддів, -
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_16 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 17 лютого 2016 року про продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою, - без зміни.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: