Справа № 296/5614/16-к
У Х В А Л А

05 липня 2016 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Скарга обґрунтована тим, що СУ ГУНП в Житомирській області відкрито кримінальне провадження № 0000931 від 05.02.2016 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля BMW 316 д.н.з. НОМЕР_1 .

05.02.2016 року під час проведення огляду місця ДТП було безпідставно вилучено автомобіль BMW 316 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності та направлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів.

21.06.2016 року скаржник звернувся із заявою до слідчого СУ ГУНП в Житомирській області із проханням про повернення або передачу на відповідальне зберігання тимчасово вилученого майна автомобіля BMW 316 д.н.з. НОМЕР_1 , 30.06.2016 року ОСОБА_2 отримав відмову у задоволенні вказаної заяви, оскільки автомобіль був визнаний речовим доказом та на даний час планується проведення слідчих експериментів із залученням вказаного транспортного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватись та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Так, положення ч. 5 ст. 171, та ч. 6 ст.173 КПК України, на які здійснює посилання скаржник, регулюють порядок та підстави накладення арешту на тимчасово вилучене майно слідчим суддею.

Зі скарги вбачається, що 05.02.2016 року під час проведення огляду місця події було тимчасово вилучено майно, а саме автомобіль BMW 316 д.н.з. НОМЕР_1 , який постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000931 від 05.02.2016 року.

Оскільки, за змістом ст. ст. 171, 173 КПК України питання про арешт тимчасово вилучено майна не вирішене ухвалою, майно не повернуто власнику, то вбачається, що скаржник пропустив строк оскарження бездіяльності слідчого.

Так, виходячи зі змісту скарги, майно було вилучено 05.02.2016 року, отже клопотання про арешт майна повинно бути подано на розгляд слідчому судді 08.02.2016 року (наступний робочий день), за таких обставин строк звернення до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилучено майна розпочався 09.02.2016 року, однак до суду скаржник звернувся лише 04.07.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо карга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно ч.3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, КПК України містить чітку вимог, яка випливає з принципу диспозитивності кримінального процесу, що у разі пропуску строку оскарження бездіяльності слідчого, прокурора скаржник має зазначити у скарзі або подати окреме клопотання про поновлення строку оскарження, а слідчий суддя оцінити наведенні в такому клопотанні обставини пропуску та за наявності підстав поновити такий строк.

Враховуючи, що скаржником не порушено питання про поновлення строку оскарження, слідчий суддя вважає, що скарга відповідно до вимог ч.2 ст.304 КПК України підлягає поверненню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно ч.7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого повернути скаржнику.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області на протязі 5 діб з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1