АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1335/16 Справа № 183/5906/16 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-

встановила:
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області відмовлено в задоволення клопотання слідчого про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною ОСОБА_7 залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 , строком на один місяць, тобто до 24 листопада 2016 року.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував наступним.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Суд вважав наявним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, та перебуваючи на свободі на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти злочини.

Щодо ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, як намір переховуватися від слідства, слідчий суддя прийшов до висновку про його відсутність, оскільки доказів його наявності ні слідчим, ні прокурором надано не було.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом було враховано вагомість доказів про вчинення злочинів, тяжкість покарання, та було прийнято рішення що ці підстави не можуть бути беззаперечними та достатніми для застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Оскільки судом встановлено, що той постійно проживає за однією адресою, суд прийшов до висновку про необхідність застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, за виключенням відвідування медичного закладу для отримання невідкладної медичної допомоги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого. Задовольнити та застосувати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що судом не було враховано, що злочини, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , відносяться до категорії тяжких. Санкція вказаної статті передбачає покарання до 6 років позбавлення волі. Місця роботи у підозрюваного не має. ОСОБА_7 є раніше неодноразово судимою особою. Покарання за останнім вироком не відбув, знаходиться на обліку Номовосковського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Дніпропетровської області, маючи не зняту та не погашену у встановленому Законом порядку судимість. Перебуваючи на іспитовому строку та розуміючи необхідність своєї належної поведінки в суспільстві, на шлях виправлення не став. Належних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти інші злочини, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі, буде мати можливість подальшого продовження злочинної діяльності.

Заслухавши суддюдоповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу про скасування ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_7 , як необґрунтованої та просив постановити нову, якою задовольнити клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; підозрюваного, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора та пояснив що він постійно мешкає за місцем реєстрації, наміру ухилятися від явки до слідчого чи суду чи перешкоджати встановленню фактичних обставин справи не має, має хронічні захворювання, як гепатит С, холецистит, панкреатит та потребує постійного медичного нагляду; колегія суддів, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки слідчого судді про відсутність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими та підтверджуються дослідженими слідчим суддею матеріалами.

Як убачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, слідчий суддя перевірив обставини, на які були посилання в клопотанні про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою та прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та про відсутність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який посилався у своєму клопотанні слідчий.

Як обґрунтовано зазначив слідчий суддя, ОСОБА_7 винним себе у вчиненні вказаних злочинів визнав частково по одному епізоду, викрадене майно повернув, має постійне місце проживання, своєчасно буде з`являтися до слідчого, а доказів того, що ОСОБА_7 має намір переховуватися від слідства ні слідчим ні прокурором суду надано не було та нічим об`єктивно не підтверджені.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як можливість підозрюваного ОСОБА_7 вчинити інший злочин, оскільки останній раніше був неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, а 07 жовтня 2015 року вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, та перебуваючи на свободі на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є самим суворим запобіжним заходом, який суттєво обмежує права та свободи особи, тому його застосування у відповідності до вимог КПК України та ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод має бути лише у випадку, якщо існують такі ризики та обставини, при яких інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки підозрюваної особи.

Тому, врахувавши вимоги ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, а також вагомість наявних доказів про вчинення злочинів, тяжкість покарання за їх вчинення, дані про особу підозрюваного, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, за виключенням відвідування медичного закладу для отримання невідкладної медичної допомоги, а доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою та скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 177-178, 181, 183, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:
Апеляційну скаргу прокурора Номовосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4