Номер справи 703/6006/15-к
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

16 листопада 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Сміла клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001383 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за ч.2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 2 ст. 187 КК України знаходиться на стадії судового розгляду у Смілянському міськрайонному суді.

Обвинуваченому, в межах розгляду даного кримінального провадження, обрано запобіжний захід тримання під вартою, дія якого закінчується 22 листопада 2016 року

Розглянути кримінальне провадження по суті, до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого, немає можливості з обєктивних причин, що не залежать від суду.

Прокурор, в судовому засіданні, звернувся з письмовим клопотання про продовження на час судового розгляду обраного обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою ще на два місяці, мотивуючи тим, що раніше обвинувачений неодноразово засуджувався за вчинення аналогічних злочинів, крім того, інкриміновані у даному провадженні дії відносяться до часу перебування його під дією запобіжного заходу у вигляді застави, що був обраний в межах іншої кримінального провадження, що вказує на існування ризику вчинення обвинуваченим нових злочинів. Крім того звернув увагу суду на те, що частина злочинних дій, що інкримінуються обвинуваченому поєднані із застосуванням насильства та потерпілі висловлювали побоювання за свою безпеку, що вказує на існування ризику незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків.

Врахувавши позицію потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 висловлену в їх письмових заявах, які підтримали клопотання прокурора, та просили не змінювати обвинуваченому запобіжний захід; вислухавши думку обвинуваченого та його захисника, які категорично заперечували проти задоволення заявленого клопотання, та просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який, мотивуючи тим, що прокурором не доведено існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, крім того обвинувачений має гостру необхідність в отриманні лікування від цілої низки хвороб, яке в умовах тримання в СІЗО отримати неможливо, та крім того вважають, що прокурор не довів неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого за умови застосування до нього більш мякого запобіжного заходу, - суд приходить до наступного:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нових злочинів, маючи не зняту та не погашену судимість за ряд аналогічних злочинних дій, крім того, діяння які йому інкримінуються мають повторюваний характер, та фактично були припиненні саме у зв`язку із затриманням обвинуваченого, що об`єктивно вказує на існування ризику вчинення ним нового кримінального правопорушення. На існування такого ризику вказує і відсутність у обвинуваченого офіційного джерела прибутку на момент його затримання, та гостра необхідність у коштах, пов`язана з необхідністю отримання лікування. Що стосується захворювань обвинуваченого, на які він вказує як на підставу для зміни запобіжного заходу, то суд враховує те, що всі епізоди злочинної діяльності, інкриміновані йому в межах даного кримінального провадження, відносяться до періоду часу після звільнення його судом від відбування призначеного раніше покарання у виді позбавлення волі у зв`язку з тяжкою хворобою, що також вказує на існування ризику вчинення нових злочинів. Крім того, від адміністрації СІЗО №30 м.Черкаси, де утримується обвинувачений, на адресу суду не надходило жодних даних про неможливість перебування ОСОБА_5 під вартою за станом здоров`я, сам же обвинувачений зазначив, що йому надається медикаментозна терапія спеццентром в умовах СІЗО, яка не дозволяє хворобі прогресувати, в свою чергу будь-яких даних, про те, що обвинувачений, який не має на свободі жодного офіційного джерела прибутку, зможе забезпечити своє лікування на рівні вищому ніж йому зебезечено наразі, тому твердження обвинуваченого про порушення його права на медичну допомогу не знайшли свого підтвердження.

На даний момент судом не здійснено допит всіх потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, та враховуючи, що обвинуваченому відкриті матеріали кримінального провадження, отже відомі адреси відповідних осіб, то в разі знаходження його на волі, існує ризик спроби незаконно впливати як на потерпілих так і на свідків.

Так, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи. Враховуючи обізнаність обвинуваченого про суворість покарання, передбаченого санкцією статті за якою його притягують до відповідальності, крім того відсутність у нього сталих соціальних зв`язків, що зумовлено регулярним знаходженням його в місцях позбавлення волі, у зв`язку з відбуванням призначених раніше покарань, починаючи з 1997 року, не виключається можливість того, що він зі зміною запобіжного заходу стане уникати суду.

Наведене об`єктивно вказує на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, які були враховані при обранні обвинуваченому запобіжного заходу, продовжують існувати, та приходить до висновку про доцільність збереження застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим термін тримання під вартою, який закінчується 22 листопада 2016 року, слід продовжити на два місяці з моменту винесення ухвали, тобто до 16 січня 2017 року включно.

Керуючись ст. 177, 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 16 січня 2017 року включно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1