Красноокнянський районний суд Одеської області
Єдиний унікальний № 506/255/15-к
Провадження № 1-в/506/42/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
представника КВІ ОСОБА_5 ,
засудженої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт.Окни, подання старшого інспектора Красноокнянського РВ КВІ УДПтС України в Одеській області майора внутрішньої служби ОСОБА_5 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Котовськ Одеської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з повною середньою освітою, проживаючого спільною сім`єю без реєстрації шлюбу, утриманців немає, матеріальне становище та стан здоров`я задовільні,
засудженої вироком Красноокнянського районного суду Одеської області від 23.07.2015р. за ч.2 ст.317 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України, з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 вироком Красноокнянського районного суду Одеської області від 23.07.2015р. засуджена за ч.2 ст.317 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України, з іспитовим строком тривалістю на 2 (два) роки.
30.06.2016р. старший інспектор Красноокнянського РВ КВІ УДПтС України в Одеській області майор внутрішньої служби ОСОБА_5 звернулась до суду, з поданням про скасування звільнення засудженої ОСОБА_6 від покарання, на підставі ч.2 ст.78 Кримінального кодексу України та ч.ч.2, 3 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України, оскільки остання 27.01.2016р, 30.03.2016р. та 25.05.2016р. не з`являлась до інспекції на реєстрацію, без поважних причин, та підтверджуючих документів не надала.
В судовому засіданні представник кримінально-виконавчої інспекції наполягала на задоволенні подання, пояснюючи, що засуджена до кримінально-виконавчої інспекції у вказані дні не з`являлася, на її думку, без поважних причин, оскільки, стверджуючи, що вона хворіла, належних оправдальних документів не надала, так як на стаціонарному лікуванні в райлікарні перебувала в інші дні.
Засуджена ОСОБА_6 , в судовому засіданні, визнавши факти неявок до кримінально-виконавчої інспекції, проти задоволення подання інспекції заперечувала, пояснюючи суду, що причинами її неявок на реєстрацію були захворювання, однак із-за браку коштів вона в лікарню не зверталась. Тільки останній раз, в травні місяці, приїхали її родичі і відвезли в лікарню, де вона певний час перебувала на стаціонарному лікуванні. В зв`язку з цим, засуджена просила суд залишити її на свободі, обіцяючи в подальшому не допускати порушень порядку проходження іспитового строку.
Прокурор вважав, що достатніх підстав для задоволення подання немає, оскільки засуджена за час іспитового строку нового злочину не скоїла, до адміністративної відповідальності не притягувалась, а її неявка до кримінально-виконавчої інспекції була пов`язана з хворобою, що підтверджено в судовому засіданні показаннями свідка та документами медичного закладу.
Заслухавши пояснення всіх учасників процесу, допитавши свідка та дослідивши матеріали подання і матеріали особової справи №41/2015 на засуджену, суд, погодившись з позицією прокурора, приходить до висновку, про відсутність достатніх підстав для задоволення подання, виходячи із наступного:
свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що засуджена завжди намагалась своєчасно з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції, а її неявка була пов`язана лише із хворобою, в тому числі травмою ноги, однак лікувалась вона в домашніх умовах, так як коштів для лікування у лікарні не було;
в поданні посадової особи кримінально-виконавчої інспекції вказано, що засуджена ОСОБА_6 27.01.2016р. та 30.03.2016р. не з`явилась на реєстрацію без поважних причин та оправдальних документів, з приводу чого з нею були проведені профілактичні бесіди та винесені попередження, 24.02.2016р. та 27.04.2016р. відповідно. Але незважаючи на вищевказану профілактичну роботу, засуджена ОСОБА_6 25.05.2016р. знову не з`явилась на реєстрацію без поважних причин та оправдальних документів не надала, про що було відібране пояснення та винесене попередження 09.06.2016р. Вище викладена інформація підтверджується матеріалами особової справи засудженої;
/ар.сп. 1 та ар.29-30, 56-57, 61-62 особ. справи №41/2015 /
із довідок дільничного інспектора та пояснень громадян, односельців засудженої, видно, що ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності не притягувалась, з сусідами, мешканцями села має добрі стосунки, в конфлікти з ними не вступає, громадський порядок не порушує, що також підтверджується офіційною характеристикою сільського голови;
/ар. 19-23, 49-53, 37, 44-48 особ. справи №41/2015 /
засуджена, за час іспитового строку нового злочину не вчинила та адміністративних правопорушень не скоювала, а її три неявки до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, пов`язані із захворюваннями та відсутністю коштів для проходження повноцінного лікування в лікувальному закладі чи за рецептами лікаря, що не може свідчити про її небажання стати на шлях виправлення;
ч.1 ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» (Рим, 04.11.1950р.) проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення;
ст.55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом;
ч.2 ст.78 Кримінального кодексу України визначено, що суд направляє засудженого для відбування покарання лише у разі невиконання ним покладених на нього обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення;
ч.1 ст.6 Кримінально-виконавчого кодексу України встановлено, що виправлення засудженого це, передусім, процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки;
ч.1 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання;
згідно ч.2 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання;
відповідно до ч.5 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України, поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути, якими, на думку суду, і є відсутність коштів, для лікування в медичному закладі.
Таким чином, суд погоджується з позицією прокурора, про недостатність підстав для задоволення клопотання, оскільки 3 (три) неявки засудженої до кримінально-виконавчої інспекції були пов`язані з її захворюваннями та відсутністю коштів для повноцінного лікування в медичному закладі чи за рецептами лікаря, що, на думку суду, є поважними причинами.
На підставі викладеного та керуючись ст.78 КК України, ст.ст.6, 166 КВК України, ст.ст.537 ч.1 п.8, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
В задоволенні подання старшого інспектора Красноокнянського РВ КВІ УДПтС України в Одеській області майора внутрішньої служби ОСОБА_5 від 30.06.2016р., щодо скасування звільнення від покарання з випробуванням засудженої ОСОБА_6 , і направлення її для відбування призначеного судом покарання, відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція в Апеляційний суд Одеської області, через Красноокнянський районний суд, протягом семи днів з дня її винесення.
Копію ухвали учасники судового провадження мають право отримати в суді.
Суддя ОСОБА_1