УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст.309 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2016 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника-адвоката ОСОБА_7
апелянта ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 15 вересня 2016 року,
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Житомирського РВП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_9 про накладення арешту на майно та накладено арешт на автомобіль ЗІЛ 131, д/н НОМЕР_1 шасі НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителю АДРЕСА_1 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , чим позбавлено його власника, офіційних володільців, третіх осіб, можливості відчуження, розпоряджання використання, проведення на них будь яких робіт.
Суд мотивував своє рішення тим, що автомобіль марки ЗІЛ 131, д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , є речовим доказом у кримінальному провадженні, тому наклав арешт на вказане майно.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк подання апеляції, оскільки він пропущений з поважних, незалежних від нього причин, оскільки копію Ухвали про накладання арешту на його майно він отримав лише 23.09.2016 року.
Скасувати вказану ухвалу, якою накладено арешт на його автомобіль ЗІЛ-131, д/н НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 .
Вважає, що зазначена ухвала слідчого судді є незаконною, винесеною з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, та такою що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Зазначає, що судом першої інстанції розгляд клопотання про накладання арешту на його автомобіль, проведено всупереч вимог ч.1 ст.172 КПК України без його участі, як власника автомобіля. Автомобіль ще з 13.09.2016 р. був уже тимчасово вилучений, доставлений на майданчик Житомирського РУ поліції, де й знаходився на момент розгляду клопотання слідчого про накладання арешту на нього. Тому безпідставними, та такими що не відповідають обставинам справи є твердження зазначені в ухвалі про те, що розгляд клопотання проведено за відсутності особи, у володінні якої перебуває майно, з урахуванням достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза їх зміни, переховування, або знищення.
Відповідно до ст.171КПК України, арешт може бути накладено на майно підозрюваних або обвинувачених. Йому ніякої підозри, тим більше обвинувачення висунуто не було, тобто і у слідчого, і у слідчого судді були відсутні правові підстави накладати арешт на його власне майно. Його не допитано по суті справи, про обставини перевезення ним власним автомобілем технічної сировини соснової породи.
Вважає, що ст.185 ч.1 КК України не передбачає конфіскації майна, тому слідчим безпідставно винесено клопотання про арешт майна, а слідчим суддею безпідставно винесено ухвалу про накладання арешту на майно.
Оскільки він є приватним підприємцем, тому він та люди, які працюють зі ним, в результаті арешту його автомобіля позбавлені роботи, тобто можливості займатись підприємницькою діяльністю, тому що безпідставно накладено арешт на його автомобіль.
Всупереч ч.7 ст.173 КПК України, йому не надіслали копію ухвали про накладання арешту на автомобіль. Про існування зазначеної ухвали він дізнався від слідчого ОСОБА_10 лише 22.09.2016 р. 23.09.2016 р. після письмової заяви слідчий надала йому копію ухвали, чим грубо порушено його права як власника майна.
Заслухавши доповідача, апелянта ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Доводи апелянта про пропуск строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді з поважних причин є обґрунтованими, а тому його апеляційна скарга в частині поновлення йому строків на оскарження вказаного рішення підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, під арештом майна розуміється - тимчасове, до скасування у встановленому чинним КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Арешт може бути накладено на майно, якщо воно є предметом кримінального правопорушення.
Судом першої інстанції не дотримано вимоги ч.2 ст.173 КПК України та не враховано: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя поверхнево перевірив доводи вказаного клопотання, дійшов хибного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.
Апеляційний суд вважає безпідставним висновок слідчого судді щодо майна, яке було вилучено, оскільки слідством не встановлено фактичних даних про осіб, в яких воно перебуває у власності, а також відсутність у поданих прокурором матеріалах провадження постанови про визнання автомобіля ЗІЛ-131, д/н НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 речовим доказом по справі.
По даному кримінальному провадженню не заявлено цивільний позов.
З урахуванням вищевикладеного, Апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді не може вважатися обґрунтованою і підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд,
Поновити ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 15 вересня 2016 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 15 вересня 2016 року, якою накладено арешт на автомобіль ЗІЛ 131, д/н НОМЕР_1 шасі НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителю АДРЕСА_1 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Житомирського РВП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_9 про накладення арешту на майно залишити без задоволення.
Вилучене майно автомобіль ЗІЛ 131, д/н НОМЕР_1 шасі НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 повернути законному власнику.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: