Справа № 752/4923/16-к
Провадження № 1-кп/752/471/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.10.2016 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8
представника потерпілого ОСОБА_9
потерпілого ОСОБА_10
захисника ОСОБА_11
обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Києва, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 22.02.2016 року приблизно о 16 год. 20 хв., перебуваючи на автомобільній парковці торгівельного центру «Епіцентр», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева, 1/Б, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів вчинили крадіжку за наступних обставин.
Так, ОСОБА_13 , діючи згідно відведеної йому ролі, відчинив двері автомобіля марки «Шкода Октавія» державний номерний знак НОМЕР_1 заздалегідь заготовленим пристроєм для сканування сигналізації, після чого ОСОБА_12 , діючи згідно відведеної йому ролі, проник до салону вказаного автомобіля та викрав відеорєстратор марки «HD DOT 1080 P» вартістю 850 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_10 , після чого з місця вчинення злочину обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_12 зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_13 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав суду про те, що дійсно 22.02.2016 року запропонував своєму знайомому ОСОБА_12 викрасти з автомобіля марки «Шкода Октавія», що перебував на парковці торгівельного центру «Епіцентр», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева, 1/Б, відеореєстратор, на що останній погодився, після чого він відчинив двері вказаного автомобіля за допомогою пристрою для сканування сигналізації, а ОСОБА_12 взяв із салону даного транспортного засобу відеореєстратор марки «HD DOT 1080 P». У подальшому вони пішли до ломбарду та здали викрадений ними відеореєстратор за 260 грн., які витратили на власні потреби. Цивільний позов визнав частково, а саме майнову шкоду в розмірі 260 грн., яку потерпілий витратив для викупу викраденого ним відеореєстратора марки «HD DOT 1080 P» з ломбарду, та моральну шкоду в розмірі 1500 грн.
Щиро розкаявся у вчиненому.
Обвинувачений ОСОБА_12 відмовився давати покази на підставі ст. 63 Конституції України.
Цивільний позов визнав частково, а саме майнову шкоду в розмірі 260 грн., яку потерпілий витратив для викупу викраденого ним відеореєстратора марки «HD DOT 1080 P» з ломбарду, та моральну шкоду в розмірі 1500 грн.
Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
На підставі викладеного суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_13 , потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині, що характеризують особи обвинувачених, та матеріалів цивільного позову.
Потерпілий ОСОБА_10 показав суду про те, що у вечірній час 21.02.2016 року невідомі особи викрали з його автомобіля марки «Шкода Октавія», що був припаркований на автомобільній парковці торгівельного центру «Епіцентр», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева, 1/Б, відеореєстратор марки «HD DOT 1080 P» вартістю 850 грн. У подальшому викрадений відеореєстратор він викупив у ломбарді самостійно за 260 грн. та передав його слідчому для проведення слідчих дій. Після повернення органом досудового розслідування відеореєстратора він не працює, а тому сума завданої йому шкоди складається з майнової шкоди вартості викраденого відеореєстратора в розмірі 850 грн. та витрат на його викуп з ломбарду в розмірі 260 грн., оскільки вказаний відеореєстратор він викупив у неробочому стані, та з моральної шкоди в розмірі 6000 грн., оскільки внаслідок неправомірних дій обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 він витрачав час на відвідування органу досудового розслідування та на спілкування з юристом, а тому не приділяв достатньо уваги своїй родині та навчанню у вищому навчальному закладі. Надати в розпорядження суду докази на підтвердження того, що відеореєстратор перебуває у неробочому стані, він не в змозі.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що:
- дії ОСОБА_12 за ст. 185 ч. 2 КК України були кваліфіковані органом досудового розслідування правильно як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб;
- дії ОСОБА_13 за ст. 185 ч. 2 КК України були кваліфіковані органом досудового розслідування правильно як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
При обранні покарання ОСОБА_12 суд враховує:
- тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості;
- особу обвинуваченого, який має на утриманні неповнолітню дитину, 2016 року народження, працює охоронцем у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Віталюкс», за місцем роботи характеризується позитивно, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_12 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_12 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При обранні покарання ОСОБА_13 суд враховує:
- тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості;
- особу обвинуваченого, який не працює, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_13 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_13 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_12 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі, але із застосуванням правил ст. 75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції; перевиховання та виправлення ОСОБА_13 можливо також без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі, але із застосуванням правил ст. 75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення винних та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов, пред`явлений у даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_10 до обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, в сумі 7100 грн., що складається з майнової шкоди в розмірі 1100 грн. (вартість відеореєстратору марки «HD DOT 1080 P» - 850 грн. та вартість викупу його з ломбарду 260 грн.) та з моральної шкоди в розмірі 6000 грн. підлягає задоволенню частково на підставі наступного.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно пункту 25 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків за відповідними цінами на час вирішення справи в суді.
Так, судом встановлено, що викрадене обвинуваченими майно - відеореєстратор - було повернуто його власнику - потерпілому ОСОБА_10 .
Разом з тим в ході судового розгляду було встановлено і це не заперечується винними, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , ОСОБА_10 завдано майнової шкоди на суму 260 грн. - вартість відеореєстратора, яку було сплачено потерпілим у ломбарді під час викупу вказаного майна.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що вимога потерпілого ОСОБА_10 щодо стягнення з винних на його користь майнової шкоди на загальну суму 1100 грн. є необґрунтованою та недоведеною, оскільки в розпорядження суду не надано доказів, які б підтверджували вартість викраденого у нього майна, а також доказів на підтвердження того, що відеореєстратор марки «HD DOT 1080 P» було непоправно пошкоджено, що унеможливлює його використання потерпілим, тому цивільний позов в частині стягнення майнової шкоди підлягає задоволенню частково в сумі, визнаній винними, яка складається з дійсних витрат потерпілого вартості викупу відеореєстратора у ломбарді в сумі 260 грн., яку слід стягнути з винних ОСОБА_13 та ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10 солідарно, оскільки їх дії були об`єднані спільним злочинним умислом, а заподіяна ними шкода стала наслідком їх спільних дій.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб і незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам слід мати на увазі, що у разі заподіяння особі моральної шкоди неправомірно вчиненими діями кількох осіб, розмір відшкодування визначається з урахуванням ступеня вини кожної з них. На осіб, які заподіяли моральну шкоду спільно (взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдиним умислом), відповідно до статей 174, 451 ЦК покладається солідарна відповідальність по її відшкодуванню.
Так, вирішуючи позовні вимоги потерпілого ОСОБА_10 в частині відшкодування моральної шкоди, суд надходить до висновку про те, що неправомірними діями ОСОБА_12 та ОСОБА_13 дійсно була завдана така шкода потерпілому ОСОБА_10 .
Згідно пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що розмір моральної шкоди, завданої винними ОСОБА_12 та ОСОБА_13 потерпілому ОСОБА_10 , становить 3000 грн., які з урахуванням вини кожного з них підлягають стягненню з останніх солідарно, враховуючи те, що внаслідок їх неправомірних дій з єдиним злочинним умислом, потерпілим ОСОБА_10 було витрачено достатньо часу на слідчі дії в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, в той час як він одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, 2015 року народження, навчається на денному стаціонарі у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, працює.
В задоволенні інших позовних вимог потерпілого ОСОБА_10 слід відмовити за їх безпідставністю, оскільки ним на надано суду доказів на їх підтвердження.
Долю речового доказу слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_12 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_13 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_12 (ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_2 ) та з ОСОБА_13 (ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_10 майнову шкоду в сумі 260 (двісті шістдесят) грн.
Стягнути солідарно з ОСОБА_12 (ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_2 ) та з ОСОБА_13 (ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 3000 (три тисячі) грн.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Речовий доказ - відеореєстратор «HD DOT 1080 P», який зберігається у потерпілого ОСОБА_10 , - залишити йому ж за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1