Справа №483/1477/16-к 26.09.2016

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційною скаргою процесуального керівника прокурора Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 вересня 2016 року.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
представник заінтересованої особи ОСОБА_7 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 вересня 2016 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Очаківського ВП ГУ Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_8 про арешт пластикового човна, бортовий номер НОМЕР_1 , з мотором марки «Honda-90», відмовлено.
Постановлено тимчасово вилучене майно на підставі п.2 ч.1 ст. 169 КПК України повернути особі, в якої воно було вилучено.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту та накласти арешт на тимчасове вилучене майно пластиковий човен, бортовий номер НОМЕР_1 , з мотором марки «Honda-90», власником якого є ОСОБА_9 , із встановленням заборони ним розпоряджатися та користуватися.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що пластиковий човен є речовим доказом, використовувався як знаряддя злочину, відповідає вимогам ч.1 ст. 98 КПК України. З метою забезпечення збереження цього речового доказу та запобіганню його використання для вчинення нових злочинів необхідно відповідно до ч.1, ч.11 ст. 170 КПК України накласти на нього арешт із встановленням заборони розпоряджатися та користуватися ним.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Як слідує з подання слідчого, 09 вересня 2016 року, приблизно о 17:10, на березі Березанського лиману, на причалі №325-4, що знаходиться по АДРЕСА_1 , працівники Миколаїврибоохорони виявили ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які займалися незаконним рибним промислом, а 13 вересня 2016 на території причалу вилучено пластиковий човен, бортовий р/н НОМЕР_1 з мотором марки «Honda-90», власником якого є ОСОБА_9 , який ОСОБА_10 та ОСОБА_11 використовували як плавзасіб з метою незаконного зайняття рибним промислом. Вилучений човен передано під розписку власнику причалу ОСОБА_12 на відповідальне збереження.
Слідчий Очаківського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим з прокурором, про накладення арешту на пластиковий човен, бортовий р/н НОМЕР_1 з мотором марки «Honda-90», зазначивши, що човен є речовим доказом, оскільки використовувався як засіб вчинення злочину і містить на собі його сліди. Слідчий також вказав, що внаслідок вчинення злочину заподіяно майнову шкоду на суму 8 634 380 грн, а тому арешт потрібен з метою подальшого забезпечення цивільного позову та з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що клопотання слідчого не містить обґрунтування обставин, що могли б пов`язувати між собою попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення як незаконне зайняття ОСОБА_10 та ОСОБА_11 рибним промислом, що заподіяло істотну шкоду, з тимчасово вилученим майном пластиковим човном, що належить ОСОБА_9 , правомірність володіння яким не ставиться під сумнів органом досудового розслідування.
За висновком слідчого судді, посилання слідчого в клопотанні на правові підстави для арешту тимчасово вилученого майна носять формальний характер, оскільки вказане майно безпосередньо не пов`язано із сутністю кримінального провадження, що свідчить про необґрунтованість висновку слідчого про наявність достатніх підстав вважати, що тимчасово вилучений човен відповідає критеріям, зазначеним в п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Як слідує з подання слідчого, 09 вересня 2016 року виявлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 займалися незаконним рибним промислом та використовували пластиковий човен, бортовий р/н ЯМК 5068, з мотором марки «Honda-90», власником якого є ОСОБА_9 .
Клопотання про накладення арешту на майно слідчий мотивує тим, що даний човен є речовим доказом (тимчасово вилученим майном), використовувався як засіб вчинення злочину, містить на собі його сліди. Внаслідок вчинення злочину заподіяно майнову шкоду на суму 8 634 380 грн.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, є достатні підстави вважати, що зазначений пластиковий човен, відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні, про що зазначено у клопотанні слідчого та в поданій апеляційній скарзі.
Як передбачено п. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Згідно вимогам ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З огляду на обставини кримінального провадження, враховуючи вимоги ч. 1 та ч. 2 ст. 170 КПК України щодо завдання та мети арешту, слідчий суддя при постановленні рішення не врахував, що не накладення арешту може призвести до зникнення, знищення, перетворення або відчуження майна, а метою арешту є забезпечення кримінального провадження.
В клопотанні слідчого міститься достатнє обґрунтування щодо необхідності арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Разом з тим, при розгляді клопотання слідчий суддя не дотримався вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, згідно яким слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Тому, є обґрунтованими доводи апелянта про достатність підстав для задоволення клопотання слідчого СВ Очаківського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_8 про арешт майна.
Посилання слідчого судді на те, що вилучений човен не пов`язаний із сутністю кримінального правопорушення, є безпідставними, оскільки при розгляді клопотання слідчого встановлено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів, використовувалося як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Отже, слідчим суддею прийняте невірне рішення, при прийнятті якого не враховані вище зазначені вимоги закону.
З огляду на наведене, прийняте слідчим суддею рішення підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали відповідно до вимог п.2 ч.3 ст. 407 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Тому, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту, апеляційний суд вважає обґрунтованим клопотання про накладення арешту на речовий доказ, з метою його збереження, у вигляді встановлення заборони на розпорядження та користуванням майном, про що просить апелянт, що відповідає вимогам ч.11 ст. 170 КПК України.
Керуючись ст. ст. 407 ч.3, 422 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Задовольнити апеляційну скаргу процесуального керівника прокурора Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 .
Ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 вересня 2016 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Очаківського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_8 про арешт майна та накласти арешт, у вигляді заборони розпорядження та користування, на наступне майно: пластиковий човен, бортовий р/н ЯМК 5068, з мотором марки «Honda-90», власником якого є ОСОБА_9 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .