Справа № 372/2763/16-к
Провадження 1-кс-498/16
ухвала
Іменем України

17 жовтня 2016 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторони кримінального провадження слідчого СВ Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області, капітан поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на належне потерплій ОСОБА_4 нерухоме майно, а саме: на земельну ділянку площею 0,1 га та об`єкт незавершеного будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:105:0150, у кримінальному провадженні №0000484 від 01.04.2016 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, яке погоджено начальника Обухівського відділу Києво-Сятошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 . В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що під час досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000484 від 01.04.2016 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України встановлено, що ОСОБА_4 відповідно до Державного акту на право власності серії ЯМ № 114768 на підставі договору дарування земельної ділянки № 1661 від 21.05.2003 року є власницею земельної ділянки загальною площею 0,1 га з кадастровим номером :01:105:0150, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного округу Київської області ОСОБА_6 від 20.07.2012 року за № 3900 та власницею та об`єкт недобудованого багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Внаслідок дій невстановленої особи ОСОБА_7 чи ОСОБА_7 право власності на вищезазначене майно було набуто ОСОБА_8 . Посилаючись на те, що вищезазначені об`єкти нерухомого майна є безпосереднім предметом вчинення злочину та речовими доказами у кримінальному провадженні та з метою забезпечення збереження цього майна та запобігання можливості його відчуження просить клопотання задовольнити.

З матеріалів клопотання вбачається, що 31.03.2016 року до Обухівського ВП ГУ НП в Київській області надійшла ухвала слідчого судді Обухівського районного суду, за якою внесено відомості до ЄРДР за фактом неправомірних дій ОСОБА_7 , які виразились у підробці документів, а саме довіреності за для відчуження житлового будинку та земельної ділянки, належних ОСОБА_4 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 358 КК України.

19.04.2016 року до Обухівського ВП ГУ НП в Київській області і надійшла заява від ОСОБА_4 , яка повідомила про неправомірні дії ОСОБА_7 , які виразились у незаконному заволодінні її майна шахрайським шляхом та 19.04.2016 року відомості за даною заявою внесено до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 190 КК України.

27.04.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області слідчим Обухівського ВП ГУ НП в Київській області внесено відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 про те, що невстановлені особи підробили довіреність видану від ОСОБА_4 на нібито її представника ОСОБА_7 від 05.11.2015 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 358 КК України.

10.05.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області слідчим Обухівського ВП ГУ НП в Київській області внесено відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України.

Заслухавши слідчого, який підтримав внесене клопотання приходжу до наступного.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно із ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.

2. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Виходячи з викладеного в клопотанні, підстав для накладення арешту на нерухоме майно, а саме: на земельну ділянку площею 0,1 га та об`єкт незавершеного будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:105:0150, що як вбачається з клопотання належить на даний час ОСОБА_8 слідчий суддя не вбачає.

Так з матеріалів клопотання вбачається, що власнику майна, яким як з`ясовано з матеріалів клопотання слідчим суддею, вірогідно на даний час є ОСОБА_8 , підозру не пред`явлено, а оскільки в силу положень ст. 170 КПК України арешт на майно осіб, які не є підозрюваними і не затримані за підозрою та не є обвинуваченими, може бути накладено лише у випадку, коли вони в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння або отримали чи придбали майно у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи.

Як зазначено в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року, «щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.»

З врахуванням викладеного вважаю доводи клопотання про наявність підстав для накладення арешту на нерухоме майно, є безпідставними, оскільки арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а з наданих суду матеріалів вбачається, що ні слідчим, ні прокурором жодній із осіб не повідомлено про підозру у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України та жодна особа не затримана за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України

В матеріалах провадження, наданих до суду органом досудового слідства, відсутні достатні докази, які вказують на те, що зазначене у клопотанні нерухоме майно відноситься до предмету злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України та має критерії, вказані в ст.167 чи ст. 98 КПК України.

Враховуючи, що на даний час жодній особі не оголошена підозра у вчиненні злочинів злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, та що у клопотанні слідчого відсутні доводи про те, що незастосування заборони у вигляді арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, та у відсутність доказів подання цивільного позову в рамках даного кримінального провадження стороною кримінального провадження, то таке клопотання задоволенню не підлягає. Таким чином, вимоги слідчого недоведені та непереконливі а, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

З огляду на наведене, слідчий суддя визнає клопотання слідчого про накладення арешту на майно необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області, капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, а саме: земельної ділянки площею 0,1 га та об`єкта незавершеного будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:105:0150, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000484 від 01.04.2016 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1