ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1599/16-к
провадження № 1-кп/753/299/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" березня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миргород, українки, громадянки України, освіта вища, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 303 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадження Дарницького районного суду м. Києва 28.01.2016 року з Генеральної прокуратури України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 303 КК України з угодою про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачена ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду, вважаючи її такою, що відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства.

Вислухавши сторони кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, суд приходить до наступних висновків.

За змістом укладеної 27.01.2016 року угоди ( а.с. 19-24), сторони ( пункт 3 угоди) погодилися на кваліфікацію дій підозрюваної за ч.2 ст. 303 КК України та призначення покарання ( пункт 4 угоди) у виді 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити у її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 471 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що домовленості сторін угоди при узгодженні покарання та правова кваліфікація дій обвинуваченого не мають виходити за межі загальних засад , встановлених законодавством про кримінальну відповідальність.

Разом з цим, вивченням тексту угоди про визнання винуватості та обвинувального акту встановлено, що вказаних вимог закону сторонами не дотримано.

Обвинувальний акт, відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершує досудове розслідування.
У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, в період часу з грудня 2014 року по 05 серпня 2015 року, з метою отримання наживи учинила сутенерство, що полягає у вчиненні дій по забезпеченню заняттям проституцією іншими особами.

На думку суду, дані вимоги закону не дотримані, оскільки з зазначених в обвинувальному акті встановлених фактичних обставин скоєння злочину, вбачається, що дії ОСОБА_4 охоплювалися єдиним умислом і є продовжуваними.

Крім того, згідно з вимогами ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1). У межах, установлених у санкції статті ( санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст. 53 цього Кодексу;

2). Відповідно до положень загальної частини цього Кодексу;

3). Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З огляду на викладене, узгоджене сторонами покарання також не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та закону.

Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди, 2). Умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжується у загальному порядку.

Таким чином, в судовому засіданні встановлена невідповідність угоди вимогам діючого законодавства, що є підставою, відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди.

З урахуванням того, що угоди досягнуто під час досудового розслідування, суд, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України повертає кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 470-474 КПК України,

УХВАЛИВ:
В затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 27.01.2016 року між заступником начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ Генеральної прокуратури України радником юстиції ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 відмовити.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 303 КК України повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: