Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2111/16-к
Провадження №: 1-кп/332/230/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, у зареєстрованому шлюбі не прибуваючого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 358 ч.1, 358 ч.4 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:
05 липня 2016 року в провадження Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт, складений за результатами розслідування кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч.1,358 ч.4 КК України. Обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, яка була укладена 29 червня 2016 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження процесуального прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468,469,472 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання, прокурор просив відмовити у затверджені угоди про визнання винуватості, оскільки її умови щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання суперечать вимогам ст. 69-1 КК України. Ообвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості. Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні при вирішенні питання щодо можливості затвердити угоду про визнання винуватості покладався на розсуд суду.
Суд, перевіривши зміст угоди про визнання винуватості та вислухавши учасників судового провадження, вважає за необхідне відмовити у затверджені укладеної угоди з наступних підстав.
Відповідно до вимог частини 7 статті 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затверджені угоди, якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжується в загальному порядку(п. 3 ч.7 ст. 474 КПК України).
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч.1, 358 ч.4 КК України. При цьому, сторони узгодили йому міру покарання за ч.1 ст. 358 КК України у виді одного року обмеження волі; за ч.4 ст. 358 КК України у виді двох років обмеження волі та на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді двох років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України. Санкція частини 1 статті 358 КК України передбачає покарання у виді штрафу до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років. Санкція ч.4 ст. 358 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеженя волі на строк до двох років. Отже, сторони в угоді про визнання винуватості узгодили призначення ОСОБА_4 максимальний строк найбільш суворого виду покарання передбаченого санкцією ч.4 ст. 358 КК України та остаточне покарання за сукупністю злочинів. Але, узгоджуючи таку міру покарання сторони угоди не врахували вимоги передбачені статтею 69-1 КК України відповідно до якої, за наявністю обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинувачем своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті( санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. В обвинувальному акті зазначено, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є його щире каяття( п.1ч.1ст.66 КК України). У той самий час зазначено, що обставини, які обтяжують покарання відсутні. Під час досудового розслідування цивільний позов до ОСОБА_4 не заявлено, так як його діями матеріальну шкоду не заподіяно. Отже, в даній ситуації відсутні обставини, зазначені у пункті 2 ч.1 ст. 66 КК України, а саме: добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди, оскільки діями ОСОБА_4 матеріальну шкоду не було заподіяно. Таким чином, у випадку, коли обставини, зазначені у п.2 ч.1 ст. 66 обєктивно відсутні, однак мають місце всі інші необхідні умови, вказані у статті 69-1 КК України, необхідно застосовувати правила призначення покарання, передбачені ст. 69-1 КК України, тобто строк покарання, що має бути призначеним у даному кримінальному провадженні не може перевищувати двох третин максимального строку найбільш суворого виду покарання передбаченого санкцією ч.1 ст.358 та ч.4 ст. 358 КК України, яким є обмеження волі. Всупереч вищевказаним вимогам сторони кримінального провадження в угоді про визнання винуватості узгодили призначення ОСОБА_4 за ч.4 ст. 358 КК України максимальний строк найбільш суворого виду покарання у виді двох років обмеження волі, чим порушуються права обвинуваченого ОСОБА_4 , як сторони угоди, а тому запропонована сторонами кримінального провадження міра покарання не може бути призначена судом.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у затвердженні укладеної угоди про визнання винуватості і продовження судового провадження у загальному порядку.
Керуючись ч. 7 ст.474 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, яка була укладена 29 червня 2016 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження процесуального прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001703 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч.1, 358 ч.4 КК України.
Судове провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч.1, 358 ч.4 КК України продовжити у загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1