Справа №485/902/16-к 26.08.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судової справи № 485/902/16-к з питань, пов`язаних з виконанням вироку, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 липня 2016 року.

Засуджений:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Керчи, громадянин України, відбуває покарання в Снігурівській виправній колонії № 5 УДПС України в Миколаївській області, раніше судимий: 1) 12 березня 2003 року Керченським міським судом АР Крим за ст. 309 ч.1 КК України до 2 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 2) 24 грудня 2004 року цим же судом за ст.ст. 186 ч.3, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений умовно - достоково 12.10.2007 року.

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6

_________________________________________________________________

Провадження 11-кп/784/710/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: в порядку виконання Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1

вироку

Короткий зміст апеляційної скарги.
Вважає необґрунтованим рішення суду 1 інстанції про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України та просить його застосувати.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 липня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Узагальнені доводи апелянта.

Вказує, що має тяжкі захворювання і знаходиться на стаціонарному лікуванні.

Зазначає, що режим тримання в колонії не порушує, лекції відвідує, має одну подяку, вину у скоєнні злочину визнав.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_5 засуджений вироком Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 19.12.2011р. за ст. 307 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Мотивуючи рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , суд навів характеризуючи дані з особової справи засудженого, положення ст. 81 ч.2 КК України щодо підстав застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, роз`яснення, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26.04.2002р. Зазначив, що засуджений характеризується посередньо, не працевлаштований на виробництві установи, має одне заохочення за зразкову поведінку і сумлінне лікування та догану за зберігання забороненого предмета, яка на даний час погашена, участі в організації виховних заходів не приймає, до участь у програмі диференційованого впливу «Правова освіта» ставиться формально, до робіт самодіяльних організацій не бажає залучатись, соціальну-корисну активність організації їх роботи не проявляє. Дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини .

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, дослідивши матеріали судової, особової справи засудженого ОСОБА_5 , додатково надану довідку установи виконання покарань, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.

Статтею 81 КК України передбачені підстави, за яких може бути застосовано умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання: відповідно до ч. 2 якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; відповідно до п.2 ч. 3 зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менш двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Вироком Керченського міського суду АР Крим від 19 грудня 2011 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 307 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Постановлено обчислювати строк покарання з 24 вересня 2011 року.

В Снігурівській виправній колонії № 5 Миколаївської області ОСОБА_5 відбуває покарання з 12.11.2013 року.

Як вбачається з особової справи засудженого, ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 21 січня 2016 року відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання ОСОБА_5 зараховано час попереднього ув`язнення з 24.09.2011 року по 05.03.2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, фактично відбута частина покарання засудженим ОСОБА_5 становить п`ять років три місяці п`ять днів, що є більше двох третин призначеного строку покарання.

Є слушними доводи апелянта про невідповідність фактичним обставинам справи висновків суду стосовно того, що він не довів своє виправлення сумлінною поведінкою.

Наводячи дані, які характеризують особу засудженого, суд першої інстанції надав перевагу тому факту, що ОСОБА_5 не приймає участі в організації виховних заходів колонії. Зокрема зазначив, що засуджений до участі у програмі диференційованого впливу «Правова просвіта» відноситься формально, до робіт самодіяльних організацій не бажає.

Однак ці відомості не вказують на виправлення або не виправлення засудженого.

Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_5 від 12.02.2016 року за час відбування покарання з 12.11.2013 року в Снігурівській виправній колонії № 5 Миколаївської області останній дотримується встановлених в колонії правил поведінки та розпорядку дня. За зразкову поведінку та добросовісне ставлення до праці один раз - 03.07.2014 року був заохочений правами начальника відділення. Стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, ввічливо ставиться до персоналу установи. Акуратний, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня знань та рівень самоосвіти. Підтримує соціально-корисні зв`язки з родичами.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 , під час відбування покарання в Маневицькій виправній колонії № 42 Волинської області 06 червня 2012 року засуджений був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за носіння забороненого предмета. На даний час догана погашена.

Крім того, з вищенаведеної характеристики вбачається, що ОСОБА_5 до виконання робіт по благоустрою установи покарань не залучається за станом здоров`я.

Зазначене підтверджується медичною довідкою Снігурівської виправної колонії № 5, з якої вбачається, що ОСОБА_5 з 12.11.2013 року знаходиться на стаціонарному лікуванні у відділенні № 5 хіміорезистентного туберкульозу спеціалізованої туберкульозної лікарні. Згідно вказаної довідки засуджений має захворювання на туберкульоз, хронічний вірусний гепатит С, стадія мінімальної активності, хронічний цисто пієлонефрит, стадія ремісії. Станом на 19.08.2016 року загальний стан засудженого середнього ступеня важкості, він не працездатний.

Враховуючи викладене, у суду апеляційної інстанції є достатні підстави вважати, що за час відбування покарання у зазначеній виправній колонії ОСОБА_5 характеризується не посередньо, як зазначив суд першої інстанції, а в цілому позитивно, сумлінною поведінкою він довів своє виправлення.

Навівши в оскаржуваній ухвалі роз`яснення, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., суд першої інстанції не додержався його точного змісту та залишив поза увагою суттєві фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення поставленого питання.

За такого, на підставі ст.ст. 407 ч.1 п. 4, 409 ч.1 п. 2, 411 ч.1 п. 1 КПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, з постановленням нової ухвали про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 411, 419, 424, 532, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 липня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання скасувати.

Постановити нову ухвалу. Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

На підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково звільнити від відбування покарання, призначеного йому вироком Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 19.12.2011 року на строк 1 рік 7 місяців 19 днів.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: