Справа № 355/795/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/333/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18.07.2016

УХВАЛА
Іменем України
18 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря : ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

підозрюваної: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 0000173 за апеляційною скаргою прокурора Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 07 липня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано до неї запобіжний захід у виді особистого зобов`язання,

В С Т А Н О В И Л А:

06 липня 2016 року до Баришівського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів до підозрюваної ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 07 липня 2016 року у задоволені вказаного клопотання було відмовлено, та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на 60 днів, з покладенням обов`язків прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, не відлучатися з населеного пункту, в якому вона зареєстрована чи перебуває без дозволу прокурора, слідчого чи суду.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що в ході розгляду клопотання прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні та не наведено жодних доказів того, що підозрювана буде ухилятись від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини по справі та може вчинити інші злочини.

Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Баришівського районного суду від 07 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та винести нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було враховано, що підозрювана ОСОБА_7 не відсторонена від посади голови Вороньківської сільської ради, тому об`єктивно може впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для кримінального провадження. Окрім того, прокурор зазначає, що ОСОБА_7 вчинила злочин, покарання за який передбачено виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, без можливості застосування ст. 75 КК України, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна та згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, і перебуваючи на волі й усвідомлюючи відповідальність, яка передбачена за вчинення даного злочину, підозрювана, на думку прокурора, може переховуватися від органів досудового слідства та суду.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисника та підозрюваної , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_7 з 26 жовтня 2015 року за результатами виборів сільського голови та на підставі протоколу засідання Вороньківської сільської виборчої комісії, є сільським головою Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування» голова сільської ради серед іншого: здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітет, забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади, організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради, підписує рішення ради та її виконавчого комітету, є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 59 Закону при встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обіймаючи посаду голови Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції. Тобто, відповідно до п. 1 примітки до ст. 364, п. 2 примітки до ст. 368 КК України ОСОБА_7 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

На початку травня 2016 року приватний підприємець ОСОБА_9 вирішив розташувати автомобільну мийку та автомобільну газову заправну станцію на території села Вороньків Бориспільського району Київської області.

З цією метою ОСОБА_9 спочатку звернувся до землевпорядника Вороньківської сільської ради ОСОБА_10 з метою з`ясування питання про порядок надання дозволу на розробку паспорту прив`язки комплексу тимчасових будівель для здійснення своєї підприємницької діяльності, та в подальшому, 25 травня 2016 року, після зустрічі із землевпорядником ОСОБА_10 , ОСОБА_9 прийшов до службового кабінету ОСОБА_7 , який розташований у приміщенні Вороньківської сільської ради з метою одержання роз`яснень з питань порядку та процедури погодження сільською радою розміщення необхідних для його підприємницької діяльності споруд та приміщень.

В процесі розмови із ОСОБА_9 , у голови Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області ОСОБА_7 , яка будучи службовою особою, що займає відповідальне становище, виник злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе та для Вороньківської сільської ради від ОСОБА_9 , за особисте позитивне голосування на сесії Вороньківської сільської ради під час розгляду питання про прийняття рішення про надання дозволу на розробку паспорту прив`язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності фізичній особі підприємцю ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 ; схиляння місцевих депутатів, під час виконання своїх службових обов`язків щодо головування на пленарному засіданні ради, до позитивного голосування з відповідного питання; своєчасне підписання та видачу рішення Вороньківської сільської ради на користь ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, будучи службовою особою що займає відповідальне становище, з метою одержання неправомірної вигоди ОСОБА_7 під час особистої розмови з ОСОБА_9 повідомила останньому, що зможе посприяти йому у наданні відповідного дозволу шляхом впливу на депутатів сільської ради та надання свого голосу під час голосування за рішення про надання дозволу на розробку паспорту прив`язки комплексу тимчасових будівель для здійснення останнім своєї підприємницької діяльності, після чого запропонувала в подальшому надати грошові кошти для потреб сільської ради. При цьому, під час розмови ОСОБА_7 з метою конкретизації розміру очікуваної від ОСОБА_9 неправомірної вигоди вказала останньому на те, що достатньою «винагородою» будуть грошові кошти у розмірі 100 000 грн.

Розуміючи можливі негативні наслідки для себе, що могли виявитися у вигляді відмови в наданні дозволу на розробку паспорту під СТО, ОСОБА_9 вимушений був погодитись на умови ОСОБА_7 .

Надалі, 30 травня 2016 року ОСОБА_9 звернувся з письмовою заявою на ім`я Вороньківського сільського голови ОСОБА_7 з проханням надати дозвіл на розробку відповідної документації, яка була офіційно зареєстрована в сільській раді. Після написання та подання відповідної заяви, близько 10 години 00 хвидин ОСОБА_9 зайшов до службового кабінету ОСОБА_7 , де під час розмови остання, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно та з корисливих мотивів, підтвердила свій намір та запевнила, що виконає попередньо обговорені умови про надання дозволу на розробку паспорту прив`язки тимчасової споруди ОСОБА_9 , а також запропонувала останньому взяти особисту участь у засіданні сесії сільської ради 24 червня 2016 року.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно та з корисливих мотивів, будучи службовою особою що займає відповідальне становище ОСОБА_7 під час засідання сесії Вороньківської сільської ради, на якій поруч із іншими розглядалось питання за раніше поданою заявою ОСОБА_9 , використовуючи свої робочі та дружні відносини з депутатами сільської ради, закликала останніх проголосувати за погодження рішення про надання дозволу на розробку паспорту прив`язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності фізичній особі підприємцю ОСОБА_9 та особисто віддала свій голос за прийняття вказаного рішення.

Під час чергової зустрічі, яка 29 червня 2016 року відбулася між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в службовому кабінеті останньої, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, сільський голова будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище повідомила ОСОБА_9 про позитивне вирішення поданої ним заяви на сесії ради. При цьому запропонувала надати матеріальні цінності у вигляді мобільного телефону або комп`ютерної техніки (планшет, ноутбук) вартістю від 2 000 грн. до 3 000 грн. в якості частини раніше обумовленого розміру неправомірної вигоди, на що ОСОБА_9 погодився.

29 червня 2016 року ОСОБА_7 особисто підписала та забезпечила видачу рішення сесії Вороньківської сільської ради про надання дозволу на розробку паспорту прив`язки №208-10-VII від 24 червня 2016 року ОСОБА_9 .

На виконання досягнутої 29 червня 2016 року домовленості, 30 червня 2016 року приблизно о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_9 прибув до Вороньківської сільської ради та зайшовши до службового кабінету ОСОБА_7 власноруч вручив останній грошові кошти в розмірі 3000 грн., які та помістила до папки на своєму робочому столі.

Окрім цього, під час розмови ОСОБА_7 зазначила, що іншу частину раніше обумовленої неправомірної вигоди, ОСОБА_9 зможе надати частинами шляхом оплати різного роду робіт та послуг для сільської ради.

В подальшому, після залишення службового кабінету ОСОБА_9 , голова сільської ради ОСОБА_7 переклала одержані грошові кошти до особистої жіночої сумки.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 судом першої інстанції вірно було враховано всі обставини кримінального провадження. а саме, той факт, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, сім`ю, постійне місце роботи. Окрім того, було враховано звернення депутатського корпусу Вороньківської сільської ради з проханням не застосовувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою /а.п. 48-49/.

Наведене в своїй сукупності свідчить про наявність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків.

Ні в ході розгляду клопотання в суді першої інстанції, ні в ході апеляційного розгляду прокурором не було доведено наявність ризиків, які б давали достатні підстави для обрання ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Окрім того, аргументи прокурора стосовно того, що ОСОБА_7 не відсторонена від посади, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вказане питання, відповідно до Глави 14 КПК України, є предметом окремого судового розгляду.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що викладені в апеляційній скарзі прокурора аргументи стосовно констатації, що підозрювана вчинила злочин, покарання за який передбачає виключно позбавлення волі без можливості застосування ст. 75 КК України, є передчасними та суперечать принципам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України, зокрема, принципу презумпції невинуватості.

З огляду на наведене колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 07 липня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та застосовано до неї запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

____________________ _____________________ ___________________
/ ОСОБА_2 / / ОСОБА_3 / / ОСОБА_4 /