Справа № 720/403/15-к
Провадження № 1-кп/727/40/16

ВИРОК
02 липня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці
в складі : головуючого-судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю : прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
представника потерпілої ОСОБА_10

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження № 1-КП-727/163/15 за обвинувальним актом прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури Чернівецької області ОСОБА_11 , який надійшов 03 квітня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, в скоєні злочинів передбачених ст.ст. 152 ч. 3, 156 ч. 1, 301 ч. 3 (в редакції 01.01.2010 р.) КК України, відносно якого міра запобіжного заходу не обиралася, -
В кінці вересня 2009 року, приблизно о 17 год., ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку неповнолітньої потерпілої в с. Бояни, Новоселицького району, Чернівецької області, переслідуючи умисел на створення предмету порнографічного зображення, умовив неповнолітню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поїхати з ним на автомобілі «Ауді А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в бар поїсти морозива.
Під час руху по автомобільній дорозі в напрямку м. Чернівці, ОСОБА_6 , звернув з дороги на територію ПП «Родничок», розташований на околиці села Бояни, Новоселицького району, і проїхавши повз територію підприємства, зупинив автомобіль у безлюдному місці, біля лісопосадки, де перемістившись на заднє сидіння автомобіля, насильно зняв з неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , верхній одяг, сів поряд з нею та шляхом словесних погроз, примусив взяти в руки його статевий орган. При цьому, ОСОБА_6 , використовуючи власний мобільний телефон з вбудованою фотокамерою, скориставшись вказаними обставинами, здійснив декілька знімків цього моменту.
07.02.2010 р., о 13.57 год., ОСОБА_6 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи порнографічний зміст виготовленої ним фотографії, користуючись мобільним номером НОМЕР_2 , відправив ММС повідомлення з фотозображенням ОСОБА_9 зі свого мобільного телефону «Samsung-S5230» (ІМЕІ): НОМЕР_3 на мобільні телефони «Samsung-Х-450», ІМЕІ: НОМЕР_4 та «Nokia-6300» ІМЕІ: НОМЕР_5 , якими користувалися батьки потерпілої - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , тим самим розповсюдив виготовлені ним твори порнографічного зображення.
Крім того, наприкінці вересня - на початку жовтня 2009 року, приблизно о 17 год., ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку потерпілої в с. Бояни, Новоселицького району, Чернівецької області, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на розбещення неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умовив потерпілу поїхати з ним на автомобілі «Ауді А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Чернівці поїсти морозива.
Цього ж дня, близько 19.00 год., ОСОБА_6 , знаходячись у м. Чернівці, після відвідування разом з потерпілою кафе «Піцерія» в ТЦ «Майдан» по вул. Червоноармійській (Героїв Майдану) №71, підвіз неповнолітню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до невстановленого слідством багатоповерхового житлового будинку і під надуманим приводом завів у квартиру, де усвідомлюючи, що ОСОБА_9 не досягла шістнадцятирічного віку, змусив лягти на ліжко та зняти з себе весь наявний одяг, оголивши при цьому статеві органи потерпілої. Далі ОСОБА_6 , використовуючи власний мобільний телефон з вбудованою фотокамерою, здійснив декілька знімків оголеної ОСОБА_9 , після чого вона одяглась і ОСОБА_6 відвіз потерпілу додому в с. Бояни, Новоселицького району.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні інкримінованих злочинів не визнав повністю і показав, що у вересні 2008 року він почав дружити з ОСОБА_9 . У них були дружні стосунки, а згодом почали зустрічатися. Святкували разом новий Рік, Св. Валентина, 8 березня. Влітку 2009 року ОСОБА_14 поїхала на море, звідки часто телефонувала йому і його батькам.
В кінці жовтня 2009 року ОСОБА_14 розповіла, що її знову побив батько бо був сильно п`яний. Того дня він провів ОСОБА_14 додому і коли вона зайшла в дім, розмовляв з її батьком, сказав щоб той більше не бив доньку бо за це можна відповідати перед законом, але він почав ображати нецензурною лайкою та обзивати його і батьків. Він у відповідь зі злості сказав, що батько ОСОБА_14 та його дружина алкоголіки, і їм потрібно лікуватись. Батько ОСОБА_14 сказав, що помститься за це, він сидітиме в тюрмі або зіб`є машиною. При цьому ОСОБА_12 наголошував про впливових друзів в прокуратурі та міліції.
Потім через день чи два, приїхала бабуся ОСОБА_15 і повернула його мамі подарунки, які він дарував ОСОБА_14 : м`яку іграшку та валентинку і сказала мамі, щоб він з ОСОБА_14 більше не зустрічався бо у неї є інший хлопець. Його на той час вдома не було, а коли повернувся додому, йому на домашній телефон зателефонувала ОСОБА_16 і попросила приїхати до неї. Але вони з мамою відразу поїхали до ОСОБА_14 додому запитати, що сталося. Коли приїхали, батько ОСОБА_17 почав ображати його і до будинку не впустив, зайшла тільки мати, а коли повернулась, сказала, щоб він з ОСОБА_14 більше не зустрічався, бо батько ОСОБА_14 проти їх стосунків.
Наступного дня зателефонувала ОСОБА_14 і попросила вибачення і сказала, що вона не хотіла повертати подарунки та хоче надалі зустрічатися, просила щоб він її не покидав.
Він не відповідав на її телефонні дзвінки, але ОСОБА_14 телефонувала з різних номерів, а саме з НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 . Він змінював телефонні номери НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , проте ОСОБА_14 знаходила і все одно телефонувала йому, його батькам, сусіду ОСОБА_18 . Він пояснив ОСОБА_14 , що в подальшому їх спілкування неможливе, оскільки її батько проти цього, але ОСОБА_14 пригрозила йому, що покінчить з життям, якщо він не буде з нею спілкуватися.
На момент вилучення працівниками Новоселицького райвідділу міліції його телефону СІМ-картка була з номером НОМЕР_9 .
07.12.2009 р. він з татом та братом виїхали з дому до магазину «Епіцентр» в м. Чернівці. По дорозі зустріли батьків ОСОБА_14 , які розповіли, що ОСОБА_14 пропала і поїхали в сторону Новоселиці. Вони з татом та братом забрали матір з роботи і направилися в сторону м. Чернівці. По дорозі він мамі показав смс-повідомлення від ОСОБА_14 , в якому вона писала, що покінчить з життям. В «Епіцентрі» йому зателефонував невідомий номер це була ОСОБА_14 , яка повідомила, що знаходиться в готелі «Турист» в м. Чернівці і просила приїхати, але про це не мав знати ніхто. Він вийшов з магазину нікому не сказавши і поїхав до ОСОБА_14 . Коли зайшов до номеру, то побачив ОСОБА_14 з їх спільним знайомим ОСОБА_19 . Зі слів ОСОБА_20 він зняв номер на прохання ОСОБА_14 . Через деякій час підійшов ОСОБА_21 . Він просив ОСОБА_14 їхати додому, але вона не хотіла, сказала що краще помре ніж витримувати знущання батьків. Розповіла, що батьки були в школі, насварили її, забрали мобільний телефон. Все це бачили учні школи і їй соромно повертатися в село.
Він сидів з ОСОБА_14 в номері, з ними був ОСОБА_19 , але близько 12 год. ночі пішов, і він з ОСОБА_14 залишився сам. Наступного дня 08.12.2009 р., приїхав ОСОБА_20 , він знов просив ОСОБА_14 їхати додому, але та відмовилася і вони на громадському транспорті поїхали до більш дешевого готелю «Мрія», що знаходиться в районі заводу «Кварц», де сиділи до 16 год., доки ОСОБА_14 погодилася поговорити з його мамою. В телефонній розмові вона вмовила ОСОБА_14 їхати додому. ОСОБА_14 боялася своїх батьків, казала її поб`ють. Потім його батько зателефонував слідчому і розповів, що знайшов їх.
В Новоселицькому РВ ОСОБА_22 вони давали пояснення. На ОСОБА_14 батько кричав і казав більше з ним не спілкуватися.
Після цього випадку ОСОБА_14 продовжувала телефонувати та присилати смс-повідомлення. У січні місяці він разом з батьком звернулися до міліції з СМС, де ОСОБА_14 писала, що покінчить життя самогубством. В міліції сказали писати заяву на ОСОБА_14 і вони відмовилися.
01.02.2010 р. він з батьками та родичами святкували День народження тата, коли зателефонувала мати ОСОБА_14 і сказала, що він забрав ОСОБА_14 і кудись поїхав. Батько передав йому слухавку і та почувши його голос, кинула слухавку.
Через деякий час його і батьків викликали у районний відділ міліції, де вилучили мобільні телефони. Слідчий по справі, показала йому фотографії оголеної ОСОБА_14 , які він бачив вперше в житті, та запитала чи він їх бачив.
Стверджує, що ні 01.02.2010 р., ні 07.02.2010 р. він не відправляв на мобільні телефони батькам ОСОБА_14 жодної фотографії оголеної ОСОБА_14 . Не фотографував та ніколи не бачив даних фотографій і ніколи не мав мобільну сім-картку з номером НОМЕР_12 . Ніхто не підтвердив, що даний номер належить саме йому. Аудіозаписи, в яких ОСОБА_14 говорить, що записала їх розмову, не відповідають дійсності.
В березні 2010 року до нього додому приїхало 7-8 чоловік з ордером на обшук та обшукали будинок, забрали диски, металевий балон, металічні шарики та комп`ютер. Також відомо, що даний балончик, магазин та шарики знайдені в автомобілі «Ауді А6» під час придбання в м. Києві. Цей факт підтвердив батько та ОСОБА_23 , з яким вони купували автомобіль.
10.03.2010 р. його затримали по підозрі в розповсюдженні порнографічних знімків. Він ніколи не фотографував ОСОБА_14 в оголеному вигляді, а показання ОСОБА_14 про те, що він сфотографував її на мобільний телефон марки «Самсунг», чорного кольору, з великим екраном, є не правдивими, оскільки у вересні-жовтні 2009 р. він користувався телефоном марки «Флай», сірого кольору, з кнопками. Він ніколи не відправляв ММС-повідомлення батькам ОСОБА_14 , не застосував до неї фізичне чи психологічне насильство та не викладав фотографії оголеної ОСОБА_14 в мережі Інтернет. Не примушував ОСОБА_14 писати йому СМС. Вона постійно говорила, що любить його, а він ОСОБА_14 жодного разу про це не казав. Це і є, на його думку, причиною того чому вона писала СМС-повідомлення.
На підтвердження викладеного він дослівно зачитує СМС-повідомлення ОСОБА_14 , а саме:
31.12.2009 4:10
Я хочу сказати тільки одне, що завжди тебе любила й люблю, я вже котру ніч не сплю через тебе, мені соромно виходити за ворота, всі сміються наді мною, плачу весь день, та й ти так поводишся зі мною, чесно кажучи, мені й жити не хочеться, в один прекрасний день почуєш (що мене немає).
31.12.2009 4:47
Ти хоч раз сказав, що кохаєш мене, Ні разу! ОСОБА_24 людина, все розумію, бажаю тобі тільки добра, але знай, що в один прекрасний день мене не стане, знай, що мені все набридло, тепер, ОСОБА_25 в мене й виходу немає, на цьому світі всі сміються зі мною, ніхто не стоїть на моїй стороні. НІХТО!!!
31.12.2009 23:41 Ти не людина, обійшовся зі мною по-свинськи, таке я не забуду, ти пошкодуєш.
02.01.2010 9:16 Дуже тебе прошу, не покидай мене, ОСОБА_25 , я дуже тебе кохаю, дуже хочу побачити тебе, мій дорогий, тільки не покидай мене.
05.01.2010 20:57 Що я тобі, ОСОБА_25 , зробила поганого, що ти мене покинув? Боже, я ніколи тобі не прощу, ОСОБА_25 ! НІКОЛИ!!!
06.01.2010 22:25 Якщо ти зараз не піднімеш трубку, я ображусь назавжди і ніколи не пробачу як ти знущався наді мною.
06.01.2010 22:35 Ніколи у житті не пробачу тобі.
17.01.2010 13:04 Привіт, що робиш?
17.01.2010 15:39 Мій дорогий, я дуже тебе люблю, зараз передзвоню тобі, тільки не нервуй, я тебе хочу.
17.01.2010 19:54 Мій дорогий, подзвони мені.
17.01.2010 19:57 Гудить.
19.01.2010 18:14 Так, як ти, не роблять, ніколи не прощу, даю слово.
19.01.2010 18:19 Ніколи тобі не прощу, ніколи, залишайся й надалі у нього.
19.01.2010 18:22 Я тобі ніколи, зрозумів, не пробачу.
21.01.2010 21:33 Дорогий мій, я дуже тебе прошу ніколи не покидай мене. Я (не) можу без тебе. Зателефонуй якнайшвидше.
22.01.2010 19:18 Я зрозуміла, що ти не хочеш зі мною.
31.01.2010 21:41 Нелу, ти багато знущався наді мною, зараз ти розважається з іншими, я тебе ніколи не пробачу, ходи на танці, сиди на панорамі, ОСОБА_25 , як я зараз плачу, ніколи тобі не прощу. Ти дуже знущався наді мною. Ти не матимеш чистої совісті до смерті, я тобі обіцяю, але моєї сльози ти не заслужив, ніколи тобі не прощу.
ОСОБА_14 стверджує, що в кінці вересня 2009 р., неподалік від ПП «Роднічок», погрожуючи пістолетом він сфотографував та зґвалтував її, а в кінці вересня початку жовтня, під приводом покуштувати морозиво, завіз на невідому квартиру в м. Чернівці, де застосувавши фізичне і психологічне насильство сфотографував ОСОБА_14 .
Жодної з цих подій не було. Вони з ОСОБА_14 на автомобілі марки «Ауді» не їхали в сторону ПП «Роднічок» і ніколи не були ні на якій квартирі в м. Чернівці. Даний факт не підтверджується жодним доказом, жодним свідком. А його слова про те, що ОСОБА_14 говорить неправду підтверджуються показаннями її однокласниці - ОСОБА_26 , яка охарактеризувала ОСОБА_14 несерйозною та інколи брехливою.
Він також ніколи не мав пістолета, його ніхто і ніколи не бачив, бо його просто не було, а тому він не міг ним погрожувати ОСОБА_14 .
У нього не було виявлено пістолета, а кульки, знайдені під час обшуку, залишились в автомобілі з часу придбання.
В телефоні, комп`ютері, на дисках, вилучених під час обшуку, не виявлено жодних фотографій ОСОБА_14 . Проведеними експертизами також не виявлено жодних слідів знімків оголеної ОСОБА_27 .
У вересні-жовтні 2009 року проходив стажування в ДВС м. Новоселиця, де знаходився кожен день з 9 до 18 години і на той час з вересня до середини жовтня автомобіль батька знаходився на ремонті, оскільки у вересні 2009 року в ДТП було пошкоджено задній бампер, кришка багажника, крило та задній стоп. Ремонт автомобіля проводився в м. Новоселиця у ПП ОСОБА_28 . Цей факт підтвердив батько ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , який привозив запчастини до автомобіля.
З самого початку розслідування справи органи слідства та працівники обласної прокуратури робили все, щоб звинуватити його у вчинені злочинів, яких він не скоював.
Підтвердженням цього є той факт, що даючи показання у Новоселицькому районному суді свідок ОСОБА_32 спочатку показав, що машину батька ремонтував у вересні-жовтні 2009 року з ОСОБА_33 , а після закінчення судового засідання, того ж дня був запрошений працівниками обласного УМВС і вже дав зовсім інші показання, тобто, що не ремонтував автомобіль.
Вважає за необхідне зазначити, що віддавав свій мобільний телефон для короткострокового користування сусіду ОСОБА_34 і іншим друзям та однокурсникам.
Щодо ОСОБА_35 свого телефону зазначає наступне. Йому відомо про те, що за допомогою спеціальних програм можливо поміняти в телефоні будь який ОСОБА_36 , а також існують дуже багато телефонів з однаковим ОСОБА_37 . 01 та 07 лютого 2010 року під час відправлення ММС повідомлення батькам ОСОБА_14 мобільним оператором не зафіксовано имей
НОМЕР_13 лютому 2015 р. його тітка ОСОБА_38 разом з дочкою ОСОБА_39 купили на базарі м. Чернівці телефон «Самсунг», бувший у використанні, оглядаючи який він з`ясував, що перші чотири числа 3579 співпадають з ОСОБА_40 на його телефоні «Самсунг», вилученому в Новоселицкому райвідділі міліції.
В грудні 2009 р., січні-лютому 2010 р. декілька раз залишив на підзарядку свій телефон у магазині с. Магала на АЗС у свого знайомого ОСОБА_41 .
В скоєнні пред`явлених злочинів винним себе не визнає, оскільки жодного із них не вчиняв і вважає, що справа проти нього сфабрикована правоохоронними органами і прокуратурою, про що свого часу пообіцяли батько ОСОБА_14 . Ще однією з причин є помста ОСОБА_14 через те, що він не хотів з нею зустрічатись, а також неприязність батьків ОСОБА_14 .
Суд критично оцінює показання обвинуваченого, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи в частині виготовлення і розповсюдження порнографічних творів та розбещення неповнолітньої і спростовуються наведеними нижче показаннями потерпілої, свідків та речовими доказами.
Така позиція обвинуваченого, на думку суду, є способом захисту, з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєні злочини.
Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні інкримінованих злочинів не визнав повністю, його вина підтверджується показаннями потерпілої, свідків та доказами, дослідженими в судовому засіданні, які суд вважає об`єктивними та достовірними і яким судом нижче дана оцінка.
Так, потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судовому засіданні по суті справи показала, що з вересня 2008 р. зустрічалася з ОСОБА_42 . Стосунки були дружніми. У 2009 р. був випадок коли ОСОБА_43 вдарив її перед двоюрідною сестрою, бо щось не сподобалося у її словах. В серпні 2009 р. вона з батьками поїхала на море. Після того дізналася, що ОСОБА_43 її не поважає і вирішила припинити з ним стосунки. Стала уникати зустрічей.
В кінці вересня 2009 р. ОСОБА_43 зателефонував і сказав, що потрібно зустрітися. Кімін приїхав на «Ауді А6» і запропонував поїхати у ОСОБА_44 в кафе. По дорозі з с. Бояни вони з`їхали з дороги в сторону ПП «Роднічок». Коли автомобіль зупинився, вона намагалася втекти, але ОСОБА_43 наздогнав її, посадив в машину, оголив до пояса і дістав пістолет, який раніше показував і погрожуючи пістолетом, змусив роздягнутися. Потім оголив свій статевий орган і змусив взяти його в руки, а потім зробив знімок на сенсорний мобільний телефон «Самсунг». Сказав, що це буде запорукою того, що вона його не залишить. Потім одягнув презерватив і зґвалтував її.
До того вона статевим життям не жила. Кімін сказав, якщо комусь розповість, то він покаже знімки всьому селу. Вдома мама помітила у неї синці, брудний одяг і кров на джинсах. Вона сказала, що її побив ОСОБА_43 і батьки розбиралися з цього приводу.
Другий раз, погрожуючи розповсюдженням фотографій, ОСОБА_43 змусив її зустрітися. Вони разом поїхали в ОСОБА_44 , де після магазину під`їхали до якогось будинку, де піднялися до якогось його знайомого. Там обманним шляхом ОСОБА_43 затягнув її у квартиру, де під погрозою пістолета, змусив роздягнутися і зробив фото, сказавши, що тепер вона буде з ним вічно. Це було в жовтні 2009 р.
Вона тоді часто міняла номера телефонів, але ОСОБА_43 постійно телефонував їй. Потім біля школи ОСОБА_43 продемонстрував фото з тим як вона тримає його статевий орган. По грудень 2009 р. вони зідзвонювалися під погрозами ОСОБА_45 розповсюдити фото серед односельчан.
Її двоюрідна сестра ОСОБА_46 записала на диктофон розмову з ОСОБА_42 .
07.12.2009 р. ОСОБА_43 їй кілька раз телефонував, вимагав зустрітися. По дорозі додому ОСОБА_43 наздогнав її і силоміць посадив у машину. Вони поїхали в сторону Чернівців. Там в машину сів ще якийсь хлопець і разом вони поїхали до готелю. Хлопець пішов, а вони з ОСОБА_42 залишилися в готелі, де ОСОБА_43 її закрив і сам кудись поїхав. Повернувшись через 2 год., сказав що її розшукують батьки та міліція. Далі вони поїхали ще у 2 готелі, де ОСОБА_43 утримував її, говорив що кохає і хоче бути разом.
01.02.10 р. на телефон матері прийшло фото.
07.02.10 р. на телефон батьків прийшло фото з її зображенням і його статевим органом. З того часу вона не зустрічалася з ОСОБА_42 .
Потім їй телефонували однокласники і розповіли, що ОСОБА_43 розповсюдив її фото в «Інтернеті».
Свідок ОСОБА_12 , який є батьком потерпілої, в судовому засіданні показав: все почалося з того, що був змушений возити доньку до школи, бо ОСОБА_43 її постійно переслідував. Дочка постійно тікала від нього.
Це було у 2009 р., коли помітив у доньки синці на лівому плечі, потім прослухав аудіо запис з погрозами ОСОБА_45 і поїхав до батьків ОСОБА_45 з вимогою залишити доньку у спокої. Потім була викрадена донька і вони звернулися в міліцію. Доньки не було півтори доби.
Через кілька днів на телефон дружини прийшли фото з оголеним зображенням доньки, а потім і на його телефон. Вони відразу поїхали до батьків ОСОБА_45 , до мами в школу показати фото, продемонстрували аудіо запис.
Ввечері батьки ОСОБА_45 приїздили до них, пропонували, щоб дочка жила у них як дружина ОСОБА_45 . Після того вони звернулися з завою до Новоселицького РВ міліції.
Стосунки з донькою у нього добрі. Донька слухняна. Зустрічатися з ОСОБА_42 донька почала з Паски 2008 р. У 2009 р. стосунки з ОСОБА_42 у доньки погіршилися. Зі слів доньки ОСОБА_43 ревнував її до інших хлопців. Донька зустрілася з ОСОБА_42 в школі на вечорницях.
Брюки з кров`ю він бачив. Дружина питала доньку. Він вважав що то інше.
Про зґвалтування доньки дізналися в день, коли на їх з дружиною телефон прийшли фото порнографічного характеру. Тоді донька зізналася в зґвалтуванні. З іншими хлопцями донька не дружила.
Свідок ОСОБА_13 , яка є матір`ю потерпілої, суду показала, що ОСОБА_43 почав зустрічатися з донькою з жовтня 2008 р. Їй було 14 років.
В 2009 - 2010 р., в понеділок донька мала прийти зі школи, але зателефонувала класний керівник і повідомила, що доньки не було в школі. Тоді вони з чоловіком поїхали до ОСОБА_45 , зустріли батьків. Через певний час під`їхав і сам ОСОБА_43 . Сказали, що не знають де донька. Тоді вона звернулася в міліцію, а через кілька днів доньку повернули. Донька сказала, що нічого не було, була налякана.
Через кілька днів їх почали шантажувати, опублікували в «Інтернеті» і прислали на її телефон фото того, як донька в автомобілі тримає ОСОБА_45 в оголеному вигляді. Потім прийшло фото і на телефон чоловіка, де їх донька оголена. Всього вони з чоловіком отримали на телефон по 3 фото.
Ці фото прийшли з телефону ОСОБА_45 і на той час вони це знали бо більше ніхто не міг цього зробити. Було таке, що в ящику вона знайшла чорні капронові колготи порвані і кофту.
Було таке, що вона бачила у доньки синці на руках. Це також бачила її мама - ОСОБА_16 . Донька їм розповіла, що нічого не було, тобто зґвалтування не було.
Тоді вона своїй мамі передала всі подарунки ОСОБА_45 і та з її чоловіком відвезли подарунки ОСОБА_42 .
Про зґвалтування вона дізналась після публікації фото і огляду доньки у гінеколога.
Свідок ОСОБА_16 , яка є бабусею потерпілої по лінії матері, в судовому засіданні показала, що проживає напроти будинку доньки. ОСОБА_47 не одноразово заходила до неї в поганому настрої. Одного разу донька зателефонувала і покликала до себе. Вона побачила у ОСОБА_14 синці на руках. Іра розповіла, що це ОСОБА_48 наніс синці. Тоді вона взяла подарунки ОСОБА_49 , - золотий ланцюжок та м`яку іграшку і відвезли його батькам.
На другій день пришла мати ОСОБА_49 , переконалася в побоях і вибачилася. Вони просили ОСОБА_49 щоб більше не турбував доньку. Через кілька днів зателефонували зі школи, що донька пішла з уроку, сіла до ОСОБА_45 в машину і поїхала в сторону Чернівців. Тоді ж приїхав ОСОБА_50 , сказав, що ОСОБА_14 не бачив. Вони пішли в міліцію і написали заяву про зникнення онуки. Тої ночі онука не знайшлася. Після цих подій на 8 березня на телефон прийшло фото, яке компрометує ОСОБА_51 . Про зґвалтування їй стало відомо коли ОСОБА_51 вкрали.
Коли прийшла до доньки, ОСОБА_52 розповіла, що ОСОБА_43 порвав на ній колготки, кофту по дорозі як їхати до «Роднічка». Про зґвалтування не говорила.
Вона особисто бачила в телефоні доньки чи зятя не менше 3-х фото ОСОБА_53 в оголеному вигляді.
Свідок ОСОБА_54 , яка є тіткою потерпілої, суду показала, що в кінці листопада 2008 р., в неділю, потерпіла в сльозах говорила при ній по телефону. Вона порадила записати ту телефонну розмову. Потім розповіла сестрі, що ОСОБА_14 телефонував ОСОБА_43 і погрожував. Вона слухала ту телефонну розмову, де ОСОБА_43 говорив, що «такі як ти не мають жити». Після того ОСОБА_52 на три дні зникла.
Наступного разу сестра зателефонувала їй і повідомила, що ОСОБА_43 шле на мобільний телефон фото, де ОСОБА_52 по пояс оголена. 8 березня якась дівчина зателефонувала ОСОБА_14 і повідомила, що її фото розміщені в Інтернеті.
Фотозображення в телефоні вона бачила особисто. Також особисто бачила в Інтернеті 3 фото оголеної ОСОБА_14 .
Спростовуючи докази, наведені прокурором, сторона захисту посилається на показання наступних свідків:
Свідок ОСОБА_55 , яка є матір`ю обвинуваченого, працює заступником директора з навчально-виховної роботи Припрутського навчально-виховного комплексу, показала, що її син з зими 2008 2009 р. почав зустрічатися з ОСОБА_14 . Вони дарували один одному подарунки. ОСОБА_14 не одноразово телефонувала їй і вони спілкувалися на різні теми. В квітні травні 2009 р. ОСОБА_14 радилася з нею щодо вступу в навчальний заклад, скаржилася на те що батьки не цікавляться її навчанням, мати працює на базарі.
ОСОБА_48 на той час навчався в університеті, приїздив додому тільки підвечір. На початку серпня 2009 р. вони з сім`єю поїхали на море. ОСОБА_14 зателефонувала їй і сказала, що перевіряє, чи це дійсно її телефон, адже ОСОБА_48 часто на нього дзвонить.
У вересні 2009 р. брат її чоловіка пошкодив КАМАЗом їх машину « ОСОБА_56 А6», яку ремонтував ОСОБА_30 до середини жовтня 2009 р., точніше до 13.10 2009 р.
02.10 2009 р. на День вчителя ОСОБА_57 її, а десь через місяць до неї приїхала бабуся ОСОБА_14 і повернула м`яку іграшку та листівку, які дарував ОСОБА_48 , сказала що не бажає такого зятя, у ОСОБА_14 є інший хлопець.
Вона разом з ОСОБА_58 потім поїхала до батьків ОСОБА_14 , але в хату пустили тільки її, а ОСОБА_49 батько ОСОБА_14 не пустив. Батько ОСОБА_14 , будучи напідпитку сказав, що ОСОБА_48 «любя» побив ОСОБА_14 , він проти їх стосунків.
В листопаді 2009 р. ОСОБА_48 захворів на ОРЗ. Ірина телефонувала їй і цікавилася станом його здоров`я.
07.12.2009 р., біля 1213 години, до неї на роботу приїхали батьки ОСОБА_14 . Сказали, що діти дзвонять один одному і вони проти цього. Вони забрали у ОСОБА_14 телефон, де є запис як ОСОБА_48 свариться на ОСОБА_14 . Вона вибачилася за сина, їй було незручно.
Того ж дня, о 16 годині чоловік з синами ОСОБА_58 та ОСОБА_59 приїхали до неї і чоловік розповів, що по дорозі зустріли батьків ОСОБА_14 , які повідомили про зникнення ОСОБА_14 . Чоловік насварив ОСОБА_49 , що вони продовжують дзвонити один-одному. ОСОБА_48 показав СМС-повідомлення, де ОСОБА_14 пише, що не може без нього.
Всі разом вони приїхали в магазин, де ОСОБА_48 зник і зателефонував лише наступного дня з невідомого телефону, повідомивши, що вони з ОСОБА_14 в готелі «Мрія» у м. Чернівці.
Вони приїхали туди і ОСОБА_14 вибачалася перед нею, що втягнула ОСОБА_49 в цю історію і говорила, що батьки до неї придираються, і якби ОСОБА_48 не приїхав до неї, вона б покінчила життя самогубством. Говорила, що ОСОБА_48 гарно до неї ставиться, але вона боїться батьків. Вона умовила ОСОБА_14 поїхати у міліцію, де у них всіх взяли пояснення. У сина забрали телефон для перевірки.
Батьки ОСОБА_14 дуже негарно розмовляли з ОСОБА_14 , ображали її. Потім син змінив номер телефону бо ОСОБА_14 постійно телефонувала йому, писала СМС, що не може жити без нього.
07.02.2010 р. зателефонувала ОСОБА_14 на телефон ОСОБА_49 , вона підняла слухавку і поросила більше не телефонувати. Після того сина викликали в міліцію на експертизи, показували фото оголеної ОСОБА_14 , проводили обшук в їх будинку, вилучали флеш карти, з машини вилучили металеві кульки, які знаходилися там з моменту придбання автомобіля у попереднього власника.
Пістолетом її син не міг погрожувати, бо пістолета у них немає. Фото оголеної ОСОБА_14 син не розповсюджував. Станом на 2008 -2009 р. у них вдома Інтернету не було. Хто міг зробити фото оголеної ОСОБА_14 , їй невідомо. Можливо ОСОБА_14 оговорює сина, бо він її покинув.
Свідок ОСОБА_60 , батько обвинуваченого, в судовому засіданні показав, що в кінці грудня місяця 2008 року син ОСОБА_48 відпросився зустрічати ОСОБА_61 2009 рік разом з друзями, а також з дівчиною на ім`я ОСОБА_14 , в ресторані села Бояни.
Йому відомо, що вони дружили, зустрічались, дзвонили один одному, святкували різні свята разом, мінялися подарунками. Ірина часто дзвонила йому, на домашній телефон, спілкувалася з дружиною ОСОБА_62 , з молодшим сином ОСОБА_59 .
На той час ОСОБА_48 навчався в Буковинському університеті і з 09.09.2009 р. проходив стажування у Новоселицькій виконавчій службі. З 9 до 18 годині знаходився на роботі. Він працював щодня на маршрутці Чернівці-Новоселиця і після роботи забирав ОСОБА_49 додому.
У вересні-жовтні (до 13.10.2009 р.) його автомобіль Ауді А-6 знаходилася на ремонті в Новоселиці у ОСОБА_63 . ДТП сталося на його земельній ділянці у с. Припруття. Брат ОСОБА_64 на Камазі завіз йому гравій і піднявши кузов пошкодив праве заднє крило, кришку багажника, бампер і задній стоп його автомобіля.
Фелечко, який допомагав ОСОБА_65 ремонтувати машину, дав довідку про виконані роботи для того, щоб звернутися до страхової компанії 13 жовтня 2009 року, але страховий агент ОСОБА_66 відмовилась заплатити страховку тому, що він не звернувся в міліцію.
На початку листопада він приїхав разом з ОСОБА_58 з роботи, дружина розповіла, що приходила бабуся ОСОБА_14 - ОСОБА_16 , повернула подарунки, які дарував ОСОБА_48 , обізвала та пригрозила йому. В той час подзвонив телефон. Бабуся ОСОБА_14 сказала ОСОБА_67 терміново їхати до неї додому. Син поїхав разом з дружиною додому до ОСОБА_14 з`ясувати причину такої поведінки бабусі. Після того, як дружина розповіла, що там бачила і чула, вони заборонили ОСОБА_67 спілкуватися з ОСОБА_14 .
07.12.2009 р. біля 16 год. він разом із синами ОСОБА_58 та ОСОБА_59 заїхали за дружиною на роботу, щоб поїхати до магазину «Епіцентр» м. Чернівці. По дорозі зустріли батьків ОСОБА_14 , які повідомили, що ОСОБА_14 пропала і запитала де ОСОБА_48 . Побачивши ОСОБА_49 , поїхали в напрямку Новоселиці.
Коли забрали дружину зі школи та розповіла, що у неї на роботі у школі були батьки ОСОБА_14 , обзивали їх всіх, забрали у ОСОБА_14 телефон, щоб не спілкувалися між собою. На запитання чому він їй дзвонить, ОСОБА_48 показав дружині СМС, де ОСОБА_14 просила спілкуватися з ОСОБА_58 , що вона не може без нього жити, що колись вона піде з цього життя.
Після подій зі зникненням ОСОБА_14 , вони заборонили ОСОБА_67 спілкуватися з нею. ОСОБА_48 поміняв номер телефону, відключили стаціонарний телефон бо по ньому невідомі дзвонили та погрожували. Погрожував батько ОСОБА_14 , що вб`є ОСОБА_49 , що наїде на нього машиною, що він не закінчить навчання в університеті, а також пригрожував своїми знайомими з прокуратури, з міліції. Через друзів, сусідів ОСОБА_52 знаходила номер мобільного телефону і дзвонила сину, писала СМС, в яких зазначала, що не може жити без ОСОБА_49 , просила його передзвонити, що колись він почує, що її вже нема. ОСОБА_48 показав дружині ці СМС. Вона порадила йому хоча би раз на день поговорити з ОСОБА_14 .
01.02.2010 р., разом з родичами святкували День народження, коли на його мобільний телефон подзвонила мати ОСОБА_14 і сказала, що ОСОБА_48 забрав на машині її доньку і кудись поїхав. Він передав телефон ОСОБА_67 , а коли та почула голос, поставила слухавку. Це все чули і бачили гості.
10.02.2010 р., він був на роботі, коли подзвонила дружина і сказала, що ОСОБА_49 викликають в міліцію. Там у них всіх забрали мобільні телефони. За годину принесли його і дружини мобільні телефони, а сина попросили підписати якийсь папір, сказавши, що телефон залишають для експертизи. Потім пояснили, що хтось надіслав батькам ОСОБА_14 якісь фотографії. Їм теж показували фотографії оголеної ОСОБА_14 , які вони бачили вперше.
05.03.2010 р. о 07.00 год. працівники міліції обшукали їх дім, забрали диски, флешки, комп`ютер дружини. З сараю забрали кульки, балончик, магазин до пістолету, які він знайшов у автомобілі Ауді А-6 в липні 2008 року, після того як придбав разом з ОСОБА_68 .Кравчуком та ОСОБА_69 .Гиза у Києві.
10.03.2010 р. Івана визвали в міліцію в м. Чернівці і затримали. Під час санкції звільнили під заставу. Після цього син жив та працював декілька місяців на будівництві Банченського монастиря у Герцаївському районі.
Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показав, що в липні 2008 р. спільно з ОСОБА_70 їздив у м. Київ, де допомагав вибрати на базарі автомобіль. Тодор вибрав «Ауді А6». Вдома під час прибирання ОСОБА_29 дістав із машини пакетик з кульками, схожими на ті якими стріляють іграшкові пістолети і маленький балончик, які кинув десь вдома.
Приблизно рік назад до нього підійшов ОСОБА_71 і просив підтвердити цей факт у суді. Також був факт пошкодження того автомобіля Ауді, а саме заднього багажника, крила, заднього стопа. Він бачив автомобіль у вересні 2009 р. розбитим і радив звернутися до майстра ОСОБА_28 і ОСОБА_72 . Тодор пояснював, що машину пошкодив його брат, задаючи заднім ходом. Приблизно уже за місяць він побачив машину відремонтованою.
Йому відомо, що у ОСОБА_73 є рушниця 16-го калібру для самозахисту, а пістолет не бачив.
Свідок ОСОБА_74 , мешканець с. Новоселиця, в судовому засіданні показав, що працює слюсарем по ремонту автомобілів. У 2009 році, на початку вересня, ОСОБА_29 звертався з приводу ремонту авто «Ауді-А6» чи «100» чорного кольору. В машині було побите заднє праве крило, бампер, кришка багажника. Ремонт авто він проводив у себе вдома спільно з ОСОБА_75 з вересня по середину жовтня 2009 року. Він фарбував автомобіль. Запчастини привозив ОСОБА_43 . Кімін звертався тоді до нього з проханням надати документи про проведення ремонтних робіт, але патент був зареєстрований на ОСОБА_76 і довідку давав саме він для відшкодування страхової суми. По цей час він займається ремонтом авто. З ОСОБА_76 вони співпрацюють. За ремонт платив ОСОБА_77 . Казав, що автомобіль розбив син. Машину занесло і син вдарив авто.
Свідок ОСОБА_78 суду показав, що познайомився з ОСОБА_79 приблизно в 1990 р. Він мав автобус «Івеко» таксі. На початку вересня 2009 р. ОСОБА_43 попросив підвезти запчастини з розборки у м. Чернівці по вул. Нововінницькій до майстра ОСОБА_80 і ОСОБА_81 в м. Новоселиця до приміщення ОСОБА_82 . Там був бампер і ще якісь запчастини до автомобіля «Ауді». В гаражі він бачив автомобіль «Ауді» темного кольору. «Ауді» стояла задом до дверей і він бачив розбиту задню частину. Кімін коротко пояснив, що то його автомобіль, задній бампер був знятий.
У вересні 2009 р. його донька поступила в ОСОБА_44 на навчання і він шукав їй квартиру в м. Чернівці, тому запам`ятав коли це було.
Свідок ОСОБА_66 показала, що працює директором Новоселицького відділення Страхової компанії «ПЗУ Україна». Кімін ОСОБА_83 звертався до неї з приводу страхового випадку. Мало місце ДТП і ОСОБА_43 хотів страхове відшкодування. Вона запитала чи є протокол ОСОБА_84 . Тодор з дружиною пояснили, що протокол не сказали, тому вона їм відмовила. Це був 2009 р., середина жовтня, 15 число. Вона пам`ятає бо того дня святкували день народження співробітниці ОСОБА_85 , яка на даний час працює в Італії.
Тоді у Тодора була машина «Ауді». Сам автомобіль вона не бачила. Коли відбулося ДТП не знає.
Свідок ОСОБА_86 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець с. Припруття, в судовому засіданні показав, що вони з Кіміним друзі, стосунки нормальні. Йому відомо, що у 2009 -2010 р. у ОСОБА_45 був телефон «Самсунг», сенсорний, чорного кольору, який він брав у ОСОБА_45 і вихвалявся перед друзями. Іноді він брав той телефон у Кіміна на кілька годин, у вечірній час, бувало що повертав вранці. Іноді він приймав виклики, які надходили на телефон від дівчини ОСОБА_14 . Він також передавав той телефон іншим хлопцям в с. Бояни, які користувалися Інтернетом, скачували музику. Хлопці були в полі його зору. Він особисто з телефону Кіміна СМС чи ММС не відправляв.
Свідок ОСОБА_87 суду показала, що була класним керівником у ОСОБА_88 . Вона не бачила. щоб ОСОБА_14 приходила з синцями або заплакана. Кіміна не знає і їй не відомо, щоб ОСОБА_43 зустрічав ОСОБА_89 після школи. Пригадує випадок, коли мама ОСОБА_14 зателефонувала їй підвечір, сказавши, що ОСОБА_14 не прийшла зі школи і тоді її почали шукати. У неї особисто ОСОБА_14 не відпрошувалася. Кімін в їх школі не навчався, знає лише те, що ОСОБА_43 зустрічався з ОСОБА_90 .
Свідок ОСОБА_91 , мешканка с. Бояни, є однокласницею потерпілої і їй відомо, що ОСОБА_14 з 9-го класу зустрічалась з ОСОБА_42 на протязі біля 6-ти місяців.
Вони не були близькими подругами і їй не відомо про їх стосунки. Вона особисто заплаканою ОСОБА_14 не бачила. Знає, що ОСОБА_14 розшукували батьки, це було приблизно 2009-2010 роках. Вона не бачила, щоб ОСОБА_43 забирав ОСОБА_14 зі школи. Відомо, що ОСОБА_43 користувався автомобілем, але яким саме не відомо. Ні з ким в класі ОСОБА_14 не товаришувала, була замкнутою. З приводу розміщень фото ОСОБА_14 в Інтернеті відомо, але які саме фото не знає, бо не бачила їх.
Свідок ОСОБА_92 , мешканка с. Бояни, однокласниця ОСОБА_88 , показала, що вони з ОСОБА_14 не товаришували, але бачила ОСОБА_45 і ОСОБА_89 разом. Також відомо, що вони зустрічалась біля 1 року. Це був 2009 рік. З однокласниками ОСОБА_14 не спілкувалась. В школі вона постійно плакала. Відомо, що у неї в сім`ї були негаразди з батьками. Кіміна на автомобілі не бачила і особисто не чула, щоб ОСОБА_93 погрожував ОСОБА_14 .
ОСОБА_14 розповідала, що плаче, бо її батько сварить. Ірина не була щира з нею, в деяких випадках ОСОБА_14 обманювала оточуючих і займала різну позицію з одних і тих же обставин. Наприклад, хоче чи не хоче зустрічатись з ОСОБА_42 . Вона чула в школі, що з Інтернету роздрукували фото ОСОБА_14 в оголеному вигляді. Ті фото не бачила, бо не мала Інтернету.
Свідок ОСОБА_94 , мешканка с. Бояни, однокласниця ОСОБА_88 . Кіміна також знає. Щоб ОСОБА_89 приходила в школу в сльозах, не бачила. Знає, що ОСОБА_43 з ОСОБА_89 зустрічались в школі, коли вони ходили в 10-й клас. З приводу розміщення фото ОСОБА_89 в Інтернеті чула, що то були фото в оголеному вигляді, але особисто не бачила. З ОСОБА_14 вони тільки однокласники, близько не товаришували. Про стосунки ОСОБА_14 з батьками нічого не відомо. В школі ходили чутки, що ОСОБА_14 пропадала. По характеру ОСОБА_14 замкнута.
Свідок ОСОБА_95 , мешканець с. Бояни, однокласник обвинуваченого ОСОБА_45 , суду показав, що з 2008 р. по 2010 р. орендував магазин як приватний підприємець. Торгував продуктами на заправці по трасі в с. Магала.
Приблизно в грудні 2009 року і січні чи лютому 2010 року ОСОБА_43 залишав у нього в магазині на підвіконнику заряджатися свій телефон «Самсунг». Телефон брали в руки відвідувачі, щоб роздивитись, бо телефон був нової моделі. Через магазин проходило дуже багато людей. Телефон залишав два рази. Тоді всі телефони були кнопкові, а той сенсорним, чорного кольору. Він бачив тоді у Кіміна лише один телефон і обидва рази залишав на зарядці той самий телефон. Він не бачив, щоб сторонні люди телефонували з того телефону або відправляли повідомлення.
З наведених стороною захисту показань вбачається, що належний ОСОБА_96 автомобіль «Ауді А6» в певний проміжок часу, в другій половині вересня і частково у першій половині жовтня 2009 р. ремонтувався, однак, в силу того, що достеменно не встановлено дати з якої по яку автомобіль ремонтувався, а також точну дату скоєння інкримінованих злочинів, суд вважає правдивими показання потерпілої в тій частині, що саме на автомобілі «Ауді А6» був обвинувачений, коли возив потерпілу за село Бояни і до м. Чернівці.
Крім того, вина ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 156 ч. 1, 301 ч. 3 (в редакції 01.01.2010 р.) КК України, підтверджується наступними доказами:
-висновком експертизи (Т.2 а.с.179-190), згідно якого наданий на дослідження мобільний телефон «Samsung-S 5230» (ІМЕІ): НОМЕР_14 вилучений у ОСОБА_6 справний. Досліджуваний телефон придатний для здійснення фотознімків та відеозаписів і придатний для передачі фото та відео файлів на інші пристрої;
-у відповідності із висновками експерта №№ 458, 459, 525 та 460, 461, 529 від 27.02.2010 р. (Т.2 а.с.161-175, 194-198) в каталозі вхідні ММС виявлені в наданих на дослідження телефонах «Nokia 6300», добровільно виданому матір`ю потерпілої ОСОБА_13 та «Samsung Х450», добровільно виданому батьком потерпілої ОСОБА_12 по два повідомлення, які містять однакові зображення, що відносяться до творів порнографічного характеру зображення потерпілої ОСОБА_9 із статевим органом в руках, отримані на № НОМЕР_15 та № НОМЕР_16 07.02.2010 р. відповідно о 15.34 год. та о 15.35 год. Крім того, на телефон «Nokia 6300» 01.02.2010 р. о 16.34 год., о 16.36 год. та о 16.38 год. отримано ММС-повідомлення із зображенням оголеної ОСОБА_9 . Всі повідомлення відправлені з телефону № НОМЕР_2 .
Як видно з роздруківки вхідних та вихідних дзвінків та повідомлень з мобільного телефону № НОМЕР_2 (Т.3 а.с.52-56), зафіксований ІМЕЙ вказаного телефону НОМЕР_17 відповідає ІМЕЙ мобільного телефону «Samsung S-5230», виданого органу досудового слідства ОСОБА_6
-протоколами відтворення обстановки та обставин події (Т.2 а.с.102-121), з яких вбачається, що 19.03.2010 р. та 31.03.2010 р. потерпіла ОСОБА_9 добровільно на місці події неподалік від ПП «Роднічок» показала яким чином ОСОБА_6 вчинив щодо неї розпусні дії, як бив її, погрожував пістолетом, сфотографував на мобільний телефон, а потім зґвалтував. Однак, суд критично оцінює пояснення потерпілої під час відтворення в частині зґвалтування з підстав, викладених нижче судом в аналізі доказів;
-протоколом огляду роздруківок ВЕБ-сторінок (Т.2 а.с.122-126), з якого вбачається, що в мережі Інтернет була розповсюджена інформація у вигляді знімків потерпілої в оголеному вигляді;
-висновком експерта (Т.2 а.с.148-157), згідно якого виявлений у ОСОБА_6 вдома системний блок з 18 відео-файлами придатний для роботи у мережі Інтернет, а відео-файли за своїм змістом відносяться до творів порнографічного характеру.
Вказані відео-файли підтверджують, що ОСОБА_6 цікавився порнографічними предметами та зберігав їх у себе;
-висновком експерта №№ 466, 465, 527 від 27.02.2010 р. (Т.2 а.с.179-182), згідно якого вилучений 10.02.2010 р. у обвинуваченого мобільний телефон «Samsung-S5230» (ІМЕІ): НОМЕР_14 , придатний для здійснення фотознімків і відеозаписів та передачі їх на інші пристрої і з якого у відповідності до висновків експертів з телефонного номеру НОМЕР_2 (Т.2 а.с.161-175, 194-198) 01 та 07 лютого 2010 р. відправлені повідомлення, що містять однакові зображення потерпілої ОСОБА_9 із чоловічим статевим органом в руках;
-висновком психолого-психіатричної експертизи від 20.04.2010 р. (Т.2 а.с. 133-134), в якому зазначається, що на період часу, до якого відносяться події по справі, підекспертна ОСОБА_9 ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляла, могла віддавати звіт своїм діям та керувати ними. Рівень інтелектуальних досягнень ОСОБА_9 знаходиться в межах середньої норми. Всі її психічні функції розвинуті та функціонують на достатньому рівні. Усвідомлює значення того, що сталося. Підвищеної схильності до фантазування та підвищеної навіюваності не виявлено. Враховуючи індивідуально-психологічні особливості, підекспертна могла в повній мірі розуміти характер та значення здійснюваних стосовно неї протиправних дій. Виявлені індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_9 не могли вплинути на сприйняття нею особливостей та реального змісту ситуації, що стосується факту статевого насильства, на її відтворення у показах.
-Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи (Т.3 а.с.207-208) підсудний ОСОБА_6 психічним захворюванням не страждає, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_6 знайшла своє об`єктивне підтвердження, його дії вірно кваліфіковані за ст.ст. 156 ч. 1, 301 ч. 3 КК України (в редакції 01.01.2010 р.), оскільки він скоїв розпусні дії щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, а також виготовлення і розповсюдження творів порнографічного характеру, пов`язане із примушуванням неповнолітньої до участі у їх створенні.
Крім того, органом досудового слідства ОСОБА_6 інкримінуються злочин, передбачений ст. 152 ч. 3 КК України, а саме зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, вчинене щодо неповнолітньої.
Згідно пред`явленого обвинувачення, наприкінці вересня 2009 року близько 18 год., ОСОБА_6 після вчинення розпусних дій та створення предмету порнографічного зображення, знаходячись у автомобілі марки «АУДІ А6», д.н.з. НОМЕР_1 , неподалік від ПП «Роднічок», що розташований на околиці с. Бояни Новоселицького району, переслідуючи мету, направлену на задоволення своєї статевої пристрасті, попередньо подолавши можливість потерпілої ОСОБА_9 вчиняти активний фізичний опір, достовірно знаючи, що остання не досягла 16-ти річного віку, пригнітивши її психічний стан, проти її волі зняв з неї штани та нижню білизну та одягнувши на свій статевий орган презерватив, ліг на ОСОБА_9 і застосовуючи до неї фізичне насильство, що виразилось у нанесенні ударів руками по обличчю та в подальшому утримуючи її руки своїми руками, вступив з нею у статеві зносини.
В судовому засіданні прокурор підтримав пред`явлене обвинувачення в повному обсязі і просив суд визнати ОСОБА_6 винним за всіма пунктами обвинувачення.
Як на доказ вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч.3 КК України, прокурор посилався на наступні докази:
- висновок судово-медичної експертизи № 108 екс-Н від 22.04.2010 р. (Т.2 а.с.130-131), згідно якого у потерпілої ОСОБА_9 виявлено наявність розриву дівочої пліви, яке виникло в результаті дії твердого, тупого предмета (не виключено напруженого прутня чоловіка під час ймовірних статевих зносин) терміном більше 21 дня, тим самим не виключається можливість їх виникнення в термін та за обставин, вказаних у фабулі постанови.
Інших матеріальних доказів вини ОСОБА_6 по даному епізоду, крім посилань на показання самої потерпілої ОСОБА_9 та її матері, яка бачила забруднений одяг у доньки, прокурор суду не представив.
Щодо посилань прокурора як на доказ вини ОСОБА_6 за ст. 152 ч. 3 КК України на протокол обшуку (Т.2 а.с.84), згідно якого 05.03.2010 р. в будинковолодінні за місцем проживання ОСОБА_6 виявлено та вилучено металевий балон і магазин з кулями, який згідно з висновком експертизи (Т.2 а.с.144) є магазином пневматичного газобалонного пістолета марки «А-101» російського виробництва, то у суду цей доказ викликає обґрунтований сумнів і суд його відкидає з наступних підстав.
По-перше, наявність вказаних предметів не доводить наявність у ОСОБА_6 самого пневматичного пістолета.
По-друге, придбання пневматичного пістолета та його носіння не потребує спеціального дозволу і якби такий пістолет був у власності обвинуваченого, він би його не переховував, а серед допитаних судом свідків, лише одна особа, якою є потерпіла, нібито бачила у ОСОБА_6 пістолет.
По-третє, свідок ОСОБА_23 , який не є родичем жодної із сторін або зацікавленою особою, в судовому засіданні під присягою показав, що в липні 2008 р., після того як він з Кіміним Тодором придбали у м. Києві автомобіль «Ауді А6», він бачив як вдома під час прибирання ОСОБА_29 дістав із машини пакетик з кульками і маленький балончик, які кинув десь вдома.
Суд вважає доведеним належними і беззаперечними доказами факт розбещення та виготовлення і розповсюдження порнографічних творів, пов`язане із примушування неповнолітньої потерпілої до участі у їх створенні, які об`єктивно підтверджуються здійсненими фотознімками, як розповсюдженими через належний обвинуваченому мобільний телефон, так і фотознімками потерпілої в мережі «Інтернет», тоді як факт зґвалтування потерпілої не підтверджується жодним матеріальним доказом, крім показань потерпілої і опосередковано показаннями її батьків (свідків), які не є очевидцями.
Крім того, проаналізувавши стосунки, які мали місце між обвинуваченим і потерпілою протягом 2009 - січня 2010 років, зокрема закоханість потерпілої, що підтверджується СМС-повідомленнями (Т.2 а.с.202), які вона відправляла на телефон обвинуваченого в період з 31.12.2009 р. по 22.01.2010 р. та факт припинення між ними стосунків, а також намагання обвинуваченого шляхом розповсюдження фотознімків потерпілої в оголеному вигляді помститися потерпілій за несприйняття його, як нареченого, батьками ОСОБА_14 і виниклого на цьому ґрунті конфлікту між сім`ями ОСОБА_97 і ОСОБА_89 , суд дійшов до переконання, що слід поставити під сумнів твердження потерпілої про вчинення обвинуваченим відносно неї насильницького статевого акту, який не підтверджується жодним матеріальним доказом.
Суд не виключає ймовірність інтимних стосунків між обвинуваченим і потерпілою в період часу, коли вони зустрічалися, на що вказує як роздруківка телефонних розмов (Т.2 а.с.201), так і висновок судово-медичної експертизи № 108 екс-Н від 22.04.2010 р. (Т.2 а.с.130-131), згідно якого у потерпілої ОСОБА_9 виявлено розрив дівочої пліви, який виник більше ніж за 21 день до дня обстеження, тобто 22.04.2010 р., тоді як інкримінований стороною обвинуваченням епізод мав місце наприкінці вересня 2009 р., що вказує на невизначений проміжок часу, який пройшов від моменту розриву дівочої пліви і міг мати місце як до вересня 2009 р., так і в період часу з жовтня 2009 р. по 01.04.2010 р. включно.
Така невизначеність нівелює як доказ наведений вище висновок експерта, а за відсутності слідів насильницьких дій і доказів, які б беззаперечно доводили факт статевого акту (контакту) між обвинуваченим і потерпілим як такого взагалі, дає суду підстави для виправдання ОСОБА_6 в цій частині.
В той же час судом встановлено, що долучені стороною захисту докази, а саме коробку від мобільного телефону «Samsung-S5230» (ІМЕІ): НОМЕР_14 та гарантійний талон, із зазначенням вказаного вище ІМЕІ та дати продажу телефону: 31.10.2009 р. є недопустимими в силу вимог ч.ч. 9, 10, 11, 12 ст. 290 КПК України, « … 9. Сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.
10. Сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. …
11. Сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
12. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази».
На час подачі наведених вище доказів суду, вони не були розкриті потерпілій та її представнику, що є суттєвим порушенням вимог Закону.
Згідно ст. 86 КПК України, «1. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
2. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення».
Крім того, слід зазначити, що обвинуваченому не інкримінується створення творів порнографічного характеру саме телефоном «Samsung-S5230», а їх розповсюдження мало місце в лютому 2010 р., коли вказаний телефон вже знаходився в користуванні ОСОБА_6 .
Суд також критично оцінює показання батьків як обвинуваченого, так і потерпілої, зокрема з приводу скоєння насильницького статевого акту, так і епізоду викрадення потерпілої обвинуваченим, який взагалі після повторного скасування касаційним судом вироків судів першої та апеляційної інстанції (Т.3 а.с.99-104, 116-118) виключений прокурором з обвинувачення. Крім того, в силу родинних стосунків між собою батьків і дітей та неприязних відносин між сім`ями ОСОБА_97 і ОСОБА_89 , які поглибились після розповсюдження серед широкого загалу фотознімків потерпілої в оголеному вигляді, що принизило гідність неповнолітньої серед однолітків та односельчан і змусило батьків потерпілої перевести неповнолітню ОСОБА_9 для продовження навчання в іншу школу, суд приймає до уваги показання свідків ОСОБА_98 , ОСОБА_55 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 лише в частині, які об`єктивно підтверджуються речовими доказами і показаннями інших свідків.
Як випливає з роз`яснень, що містяться в п.16 та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 року №5 з наступними змінами «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», при постановленні вироку суду належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних, у висновку експерта та інших джерелах доказів, а також, керуючись законом, дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх допустимості, достовірності і достатності, яка має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності. Висновки суду щодо оцінки доказів належить давати у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивоване.
Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Стаття 373 КПК України зазначає, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. У разі якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, ухвалюється виправдувальний вирок.
Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В силу наведеного вище, суд прийшов до висновку про відсутність переконливих та беззаперечних доказів, які б вказували на винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч. 3 КК України, а тому в цій частині обвинувачення його необхідно виправдати.
Крім того, суд враховує, що в силу ч. 3 ст. 12 КК України, «3. Злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років».
Стаття 156 ч. 1 КК України, за якою також кваліфіковано дії обвинуваченого, передбачає максимальну міру покарання у виді п`яти років позбавлення волі, тобто відносяться до злочинів середньої тяжкості.
Згідно зі ст. 49 ч. 1 КК України, «Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки : … 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;...».
Вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 злочини, передбачений ст. 156 ч. 1 КК України мав місце в кінці вересня 2009 року, тобто строк притягнення до кримінальної відповідальності рахується починаючи з 30.09.2009 р. і станом на 02.07.2016 р. з дня його скоєння минуло понад шість років.
Таким чином, строк притягнення до кримінальної відповідальності закінчився і обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 156 ч. 1 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ст. 301 ч. 3 КК України (в редакції 01.01.2010 р.), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного і обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, а саме:
- те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, одружений і на його утриманні знаходиться малолітня дитина, суд визнає як пом`якшуючі вину обставини;
- обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням пом`якшуючих вину обставин, суд вважає, що ОСОБА_6 слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
При цьому, враховуючи всі обставини, за яких обвинуваченим ОСОБА_6 були скоєні злочини, тяжкість їх наслідків для потерпілої та глибину моральних страждань, а також характеризуючі дані на особу обвинуваченого, невизнання ним вини, що свідчить відсутність каяття та усвідомлення скоєного, суд не знаходить достатніх підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.
У кримінальному провадженні стороною обвинувачення залучалися експерти спеціалізованих державних установ для проведення експертиз, у зв`язку з чим понесені процесуальні витрати з Державного бюджету України на загальну суму 2629,20 грн., яка в силу ст. 124 КПК України підлягає стягненню з обвинуваченого на користь Держави.
Долю речових доказів належить вирішити у відповідності ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винним за ст. 301 ч. 3 КК України (в редакції 01.01.2010 р.) і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією зображень порнографічного характеру, засобів їх виготовлення, розповсюдження та демонстрації.
ОСОБА_6 визнати винним за ст. 156 ч. 1 КК України та звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 ч. 1 КК України.
ОСОБА_6 по обвинуваченню за ст.ст. 152 ч. 3 КК України - виправдати.
До вступу вироку в законну силу, обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою і взяти його під варту в залі суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання. Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання тримання під вартою в період часу: з 10.03.2010 р. по 24.03.2010 р., з 26.04.2013 р. по 21.10.2013 р., з 06.12.2013 р. по 21.03.2014 р., з розрахунку, що згідно ч. 5 ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Речові докази по справі: - мобільні телефони «Samsung-Х 450» та «Nokia-6300», дві сім картки мобільного оператора «МТС» та картку пам`яті «MIKRO SD 128 МБ», належні свідкам ОСОБА_13 та ОСОБА_12 - повернути за належністю;
-мобільний телефон «Samsung-S 5230», коробку від мобільного телефону «Samsung-S5230» та гарантійний талон, належні ОСОБА_6 - конфіскувати в дохід Держави;
-металевий балон, магазин чорного кольору з 13 кулями знищити;
-автомобіль АУДІ-А-6, держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , - повернути ОСОБА_99 ;
-роздруківки ВЕБ-сторінок з мережі Інтернет, роздруківки вхідних і вихідних дзвінків та фотографії із зображенням потерпілої ОСОБА_9 - зберігати у справі.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Держави процесуальні витрати в сумі 2629 (дві тисячі шістсот двадцять дев`ять) грн. 20 коп.
На вирок може бути подано апеляцію на протязі 30 діб з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку, до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_100
СУДДІ: ОСОБА_101

ОСОБА_102