ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«27» січня 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 , розглянув кримінальне провадження по обвинуваченню,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
- вироком Хмельницького міськрайонного суду від 24.06.2015 р. за ч.1 ст.263 КК України на 3 роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, (набрав законної сили 27.07.2015р.)
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
06.10.2015р., в обідню пору, ОСОБА_4 , перебуваючи в кв. АДРЕСА_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю власника, вирішив заволодіти чужим майном та таємно викрав з шафи належні потерпілому: один військовий бушлат, кольору «Хакі», вартістю 850 грн., одну кофту чорного кольору із капюшоном, вартістю 200 грн., одну кофту сірого кольору на блискавці, вартістю 300 грн., одну кофту в різнокольорову смужку, вартістю 280 грн., одну кофту сірого кольору із комірцем, вартістю 250 грн., одну футболку зеленого кольору, вартістю 130 грн., одну футболку кольору «Хакі», вартістю 80 грн., одну футболку з рукавами кольору «Хакі», вартістю 80 грн., три трикотажні чоловічі шапки чорного кольору, вартістю 60 грн. кожна, на загальну суму 180 грн. та грошові кошти в сумі 300 грн., які знаходились у внутрішній кишені бушлату, а всього викрав належне потерпілому ОСОБА_6 майно на загальну суму 2650 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в обвинуваченні визнаному судом доведеним визнав повністю та підтвердив вищевикладені обставини скоєння злочину. При цьому, показав, що дійсно у вказаний час він прийшов до свого давнього приятеля ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , з метою вжити спиртні напої, оскільки почував себе погано з похмілля. В квартиру він проник через вікно у спосіб, яким користувався і потерпілий, через несправність дверного замка і лише тому, що потерпілий не відгукнувся, а ОСОБА_4 вирішив, що він спить. При цьому, вікна не пошкоджував. Не виявивши ОСОБА_6 в квартирі, обвинувачений спочатку вирішив його зачекати і навіть близько години подрімав на ліжку, а коли прокинувся і не виявив потерпілого, вирішив вчинити крадіжку речей, щоб придбати спиртні напої. З цією метою, він дістав з шафи у кімнаті квартири, декілька кофт, футболок та шапок, які замотав у ряднину, а також одягнув бушлат, після чого з викраденим майном залишив помешкання потерпілого ОСОБА_6 . В послідуючому частину викрадених речей він загубив, а частину продав і на виручені кошти придбав спиртні напої. Також, в кишені бушлату він виявив грошові кошти в сумі близько 300 грн. Кількість та вартість викрадених у потерпілого речей та грошових коштів не оспорює.
Такі показання обвинуваченого узгоджуються і з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
- відомостями з протоколу огляду місця події від 09.10.2015 року, в ході якого було встановлено місце скоєння злочину, а саме приміщення квартири АДРЕСА_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 . При цьому, на момент огляду, який проводився з дозволу власника ОСОБА_6 , згідно його заяви від 09.10.2015 року, вхідні двері до квартири зачинені, а дверна ручка відсутня, наявне з лівої сторони від дверей вікно відчинено і у ньому відсутній скло пакет, замість якого міститься листок фанери. Вказане відчинене вікно, як слідує з протоколу огляду являється входом до вказаної квартири. Будь-яких слідів зламу вказаного вікна в ході огляду не виявлено;
- речовим доказом, а саме наявним на ДВД-диску відеозаписом з камери зовнішнього спостереження подвір`я будинку АДРЕСА_1 , за 06.10.2015 року, на якому зафіксовано, що підтвердив в судовому засіданні і обвинувачений, як ОСОБА_4 06.10.2015 року о 13 год. 06 хв. заходить на вказане подвір`я, а о 14 год.30 хв. обвинувачений, одягнений у камуфльованому бушлаті з пакунком під рукою виходить з такого подвір`я;
- відомостями з протоколу огляду такого диску від 10.11.2015 року;
- відомостями з протоколу огляду від 09.11.2015 року, в ході якого з дозволу, згідно заяви, власниці та мешканки квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_7 , було оглянуто її персональний комп`ютер, в якому виявлено відеозображення з камери зовнішнього спостереження подвір`я будинку за адресою її проживання, за 06.10.2015 року, де зафіксовано коли та як обвинувачений прийшов на вказане подвір`я і залишив його.
Вартість викрадених у потерпілого предметів одягу ніким з учасників судового розгляду не оспорюється, а крім того підтверджується довідкою приватного підприємця ОСОБА_8 від 27.10.2015 року.
Таким чином, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд, визнає винуватість ОСОБА_4 доведеною в тому, що він 06.10.2015 року, в обідню пору, за викладених в описовій частині вироку обставин, таємно викрав з квартири потерпілого ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_4 , належне останньому вищевказане майно, загальною вартістю 2650 грн.
При цьому, даючи правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає не доведеними згідно інкримінованого йому обвинувачення, обставини вчинення ОСОБА_4 крадіжки, поєднаної з проникненням у житло. Оскільки, будь-яких доказів на підтвердження таких обставин суду не представлено. Натомість, показання обвинуваченого про те, що умисел на вчинення крадіжки у нього виник вже під час перебування у квартирі потерпілого і лише через відсутність останнього та бажанням ОСОБА_4 вжити спиртні напої, що узгоджується з іншими доказами, зокрема відео зображенням з камери зовнішнього спостереження щодо тривалості (понад одну годину) перебування обвинуваченого у квартирі потерпілого, суд визнає не спростованими. Так саме, не спростованими суд визнає і заперечення ОСОБА_4 стосовно пошкодження вікна квартири потерпілого, які узгоджуються з відомостями вищезазначеного протоколу огляду місця події від 09.10.2015 року. Враховуючи наведене, суд перекваліфіковує дії ОСОБА_4 з ч.3 ст.185 КК України на ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
При цьому, суд приймає до уваги, що обвинувачений скоїв корисливий злочин проти власності, середньої тяжкості, в період іспитового строку, будучи звільненим від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням. Такий злочин, ОСОБА_4 скоїв через не тривалий час після його засудження. Згідно довідки лікаря нарколога №1842 від 15.10.2015 року, ОСОБА_4 перебуває на «Д» обліку в Хмельницькому обласному наркологічному диспансері з діагнозом: хронічний алкоголізм 2 ступ. З 2007 року. Вказані обставини, на думку суду, характеризують ОСОБА_4 , як особу, яка не бажає ставати на шлях виправлення, а тому він, на переконання суду, підлягає більш суворому покаранню з альтернативних, передбачених санкцією ст.185 ч.1 КК України, у виді позбавлення волі.
Разом з тим, суд враховує, що обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, скарг від сусідів на його поведінку до Хмельницького МВ не надходило, проживає з батьками похилого віку, один з яких являється інвалідом.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття та сприяння органам досудового слідства у розслідуванні злочину, добровільне і повне відшкодування спричинених збитків потерпілому.
Враховуючи вищевикладене, а також конкретні обставини справи, а саме позицію потерпілого, який не має претензій до обвинуваченого та просив суворо його не карати, наявність декількох пом`якшуючих покарання ОСОБА_4 обставин, суд приходить до висновку, по можливість і доцільність призначення обвинуваченому покарання за скоєний злочин у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369,370,371,373,374 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 24.06.2015 р. і остаточно визначити у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 27 січня 2016 року.
Зарахувати у строк призначеного покарання ОСОБА_4 термін попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду, з дня затримання, тобто з 18 листопада 2015 року по 26 січня 2016 року, включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.
Речові докази: зазначений у постанові слідчого від 10.11.2015 року ДВД-диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькоїобласті протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим ОСОБА_4 в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Головуючий по справі

Суддя: ОСОБА_1