Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-сс/781/364/16 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія 183 КПК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.10.2016 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 вересня 2016 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Виноградівка, Компаніївського району Кіровоградської області, цигана, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 20.00 год. 23.09.2016 року до 20.00 год. 21.11.2016 року, з визначенням розміру застави у розмірі 20 мінімальних розмірів заробітної плати, в сумі 27560 грн.

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 вересня 2016 року, задоволено клопотання слідчого Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 20.00 год. 23.09.2016 року до 20.00 год. 21.11.2016 року, з визначенням розміру застави у розмірі 20 мінімальних розмірів заробітної плати, в сумі 27560 грн.

Органами досудового слідства, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, і зокрема, у тому, що у ніч з 18 на 19 вересня 2016 року, разом з ОСОБА_11 , по АДРЕСА_2 проникли в інше приміщення, звідки незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ 21013, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний потерпілому ОСОБА_12 .

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, прокурор довів наявність умисних дій ОСОБА_8 , який перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування, приховав і розпорядився предметами посягання/речовими доказами, тобто своїми умисними діями останній свідомо перешкоджав кримінальному провадженню. Можливі посібники перебувають на волі, у разі застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків: так, відстоювання власної правової позиції є передумовою для впливу на потерпілого і свідків, які є родичами підозрюваного, або знищенню чи перетворенню доказів, так-як стороні захисту відомо місце проживання потерпілого, тобто ускладнить і затягне досудове розслідування. Суспільна важливість предмету посягання, зухвалість злочину, в якому він підозрюється, нічний час, відсутність законного джерела доходу, є ризиком вчинення нових кримінальних правопорушень.

Також слідчим суддею враховано, що підозрюваний мешкає в населеному пункті, що не співпадає з місцем проведення досудового розслідування, тому існує ризик неявок, а також затягування розгляду кримінального провадження, відтак значно збільшує ризики невиконання підозрюваним його процесуальних обов`язків. Підозрюваний ніколи не був офіційно працевлаштований та після закінчення школи, не навчався. Згідно змісту довідки АРМОР, односельці ОСОБА_8 подали дві заяви щодо нього, в яких стверджують про вчинення ним шахрайських дій та незаконного заволодіння іншим транспортним засобом. Вказані дії зареєстровано в стислий проміжок часу, тобто у сукупності з обставинами пред`явленої підозри, що свідчить про схильність до протиправних дій, вчинення нового злочину, тощо, негативно характеризується за місцем постійного проживання, тобто не налагодив сталих соціальних зв`язків, на вказану особу відсутній вплив будь-кого.

В апеляції захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що підозрюваний повністю визнає свою вину, дає покази, щиро кається, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, потерпілим від даного злочину є дядько підозрюваного ОСОБА_12 , що не виключає можливості примирення між ними та закриття провадження по справі.

Вказав, що слідчий суддя взяв до уваги відомості з Довідки АРМОР безпідставно, оскільки відомості з ЄРДР не містять інших фактів щодо підозри у вчиненні ОСОБА_13 інших злочинів. Наявність постійного місця проживання та сім`ї доведено під час розгляду клопотання, проте оцінені судом неправильно та з перекручуванням фактів. Також судом не взято до уваги, що підозрюваний раніше не судимий.

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу захисника, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляції, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляція задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 п. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя обґрунтовано обрав підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як існують ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування, приховав і розпорядився предметами посягання/речовими доказами, тобто своїми умисними діями останній свідомо перешкоджав кримінальному провадженню, можливі посібники перебувають на волі.

Крім того, у разі застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, оскільки підозрюваний мешкає в населеному пункті, що не співпадає з місцем проведення досудового розслідування, тому існує ризик неявок, а також затягування розгляду кримінального провадження, значно збільшує ризики невиконання підозрюваним його процесуальних обов`язків. Також, може впливати на потерпілого і свідків, які є родичами підозрюваного, знищити докази, так-як стороні захисту відомо місце проживання потерпілого, що ускладнить і затягне досудове розслідування.

Крім того, слідчим суддею враховано тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі доведеності його вини до восьми років позбавлення волі, злочин, по якому пред`явлено повідомлення про підозру є тяжким, умисним, закінченим, корисливим, посягає на суспільні інтереси - проти власності, та безпеки дорожнього руху, вартість відновлювального ремонту, не відшкодована, що істотно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Дії підозрюваного визначаються як заздалегідь сплановані, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням в інше сховище.

Також колегія суддів погоджується з думкою слідчого судді, що підозрюваний не має достатнього рівня репутації, соціально не адаптований, ніколи не мав законного джерела одержання доходу чи/або заробітної плати, не навчається. Згідно змісту довідки АРМОР, наявної в матеріалах клопотання, односельці ОСОБА_8 подали дві заяви щодо нього, в яких стверджують про вчинення ним шахрайських дій та незаконного заволодіння іншим транспортним засобом. Вказані дії зареєстровано в стислий проміжок часу, тобто у сукупності з обставинами пред`явленої підозри, що свідчить про схильність до протиправних дій, вчинення нового злочину, тощо.

Враховуючи вищевикладене, а також суспільну небезпеку злочину, який є тяжким, умисним, закінченим, корисливим, посягає на суспільні інтереси - проти власності, та безпеки дорожнього руху, навіть з урахуванням того, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання та сім`ю, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що належна поведінка ОСОБА_8 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та погоджується із висновком слідчого судді про визначення розміру застави у розмірі 82 мінімальних розмірів заробітної плати, в сумі 27560 грн. А тому підстави для задоволення апеляційної скарги захисника відсутні.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 20.00 год. 23.09.2016 року до 20.00 год. 21.11.2016 року, з визначенням розміру застави у розмірі 20 мінімальних розмірів заробітної плати, в сумі 27560 грн. залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4