Справа № 539/2808/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубнах клопотання слідчого Лубенського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :
13.09.2016 року слідчий Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що 12.09.2016 р. до чергової частини Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області надійшов рапорт поліцейського роти ДПС ГУНП в Полтавській області старшого сержанта поліції ОСОБА_7 про те, що 12.09.2016 року о 10 год. 30 хв. на автодорозі неподалік від № 51 по проспекту Володимирському м. Лубни Полтавської області поліцейським роти ДПС ОСОБА_7 був зупинений автомобіль марки «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , у якого при перевірці документів було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 28.09.2006 року на ім`я ОСОБА_8 із явними ознаками підробки.

12.09.2016 року по даному факту Лубенським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001650 за ст. 358 ч. 4 КК України.

12.09.2016 року о 12 год. 15 хв. на вулиці Монастирській в місті Лубни неподалік будинку № 4 було оглянуто та в подальшому вилучено автомобіль «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 видане 28.09.2006 року на ім`я ОСОБА_8 .

На даний час вилучений автомобіль знаходиться на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: вул. Київська, 2, м. Лубни, Полтавської області, а свідоцтво до транспортного засобу зберігається при матеріалах кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

12.09.2016 року винесено постанову про визнання автомобіля «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 видане 28.09.2006 року на ім`я ОСОБА_8 , речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001650 відомості про, що внесені 20.08.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В даному випадку є достатні підстави вважати, що автомобіль «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 видане 28.09.2006 року належний на праві власності ОСОБА_8 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України є засобами та знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди, які можуть бути вираженими у знищенні, підробці або заміні номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу чи підробки офіційного документа.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, для збереження слідової інформації, у зв`язку з необхідністю проведення експертизи з дослідження номерних агрегатів автомобіля та технічної експертизи документів, для встановлення всіх обставин вчиненого злочину та в подальшому для забезпечення відшкодування заявлених в ході досудового розслідування цивільних позовів є потреба накладення арешту на рухоме майно, а саме: автомобіль «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 видане 28.09.2006 року на ім`я ОСОБА_8 .

В судовому засіданні слідчий та прокурор заявлене клопотання про арешт майна підтримали.

ОСОБА_5 та його представник, адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили. Зазначили, що кримінальне провадження за цим фактом розпочато безпідставно. Так, доводи працівника поліції про підробку документу ґрунтуються виключно на його особистій думці та жодним чином не підтверджені. Натомість надав висновок спеціаліста з дослідження автомобіля Ауді А6, відповідно до якого бланк, наданого на дослідження документу «свідоцтво про реєстрацію» с. ААС 2043397 відповідає бланкам, які є в офіційному обігу.

Вивчивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно ч.ч.1,2,3 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З матеріалів доданих клопотання вбачається, що 12.09.2016 року було внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження № 0001650 за ознаками злочину передбаченого ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Однак, на підставі вивчення клопотання та доданих матеріалів приходжу до висновку про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Так, відповідно до висновку спеціаліста від 16.11.2015року з дослідження автомобіля Ауді А6, 1999 року випуску, свідоцтво про реєстрацію с. ААС 2043397, номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_3 , наданого на дослідження тз АУДІ А6 не змінювалися, бланк, наданого на дослідження документу «свідоцтво про реєстрацію» с. ААС 2043397 відповідає бланкам, які є в офіційному обігу.

Як пояснила в судовому засіданні слідчий, кримінальне провадження розпочате на підставі рапорта поліцейського роти ДПС ГУ НП в Полтавській області. Однак судом встановлено, що цей рапорт не містить об`єктивних даних на підставі яких поліцейський дійшов висновку про підробку документу.

З протоколу допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 вбачається, що ними встановлено розбіжність в даті реєстрації т/з 2006 рік та в даті, коли свідоцтво встановленого зразка з`явилося в обігу 2009 рік. Однак, такі відомості самі по собі не свідчать про підробку документу та спростовуються вищевказаним висновком спеціаліста.

Крім того, в заявленому клопотанні не обґрунтовано наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього автомобіля та свідоцтва, що є підставою для накладання на нього арешту.

Посилання слідчого на необхідність наступного забезпечення відшкодування за цивільними позовами є непереконливим, оскільки незрозумілим є те, який позов буде пред`явлений у випадку доведення вини особи у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 395 КПК України,
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого Лубенського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, відмовити.

Копію ухвали слідчого судді направити слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області прокурором, підозрюваним, захисником, законним представником, цивільним позивачем, та іншими заінтересованими особами, - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, виклик яких не проводився, - у той самий строк після одержання ними копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1