Номер провадження: 11-кп/785/211/16
Номер справи місцевого суду: 520/1340/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представників потерпілих ТОВ «Інфомір» - ОСОБА_12 та ТОВ НВП «Тенет» - ОСОБА_13 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_14 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 15.09.2015 р., по кримінальному провадженню №0000577 відносно:
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23.12.2009 року Малиновським райсудом м. Одеси за ст.185 ч.1, ст.15, ст.185 ч.2, ст.185 ч.2, 70 КК України до 3 р. позбавлення волі; звільненого 17.09.2011 року на підставі постанови Малиновського райсуду м. Одеси від 17.09.2011 року на підставі ст.3 п. «а» ЗУ «Про амністію» від 08.07.2011 року;
- 27.02.2012 року Суворовським райсудом м. Одеси за ст.185 ч.1 КК України до 6 місяців арешту; звільненого 20.04.2012 року по закінченню строку відбуття покарання;
- 15.10.2013 року Київським райсудом м. Одеси за ст.185 ч.2 КК України до 1 р. 4 міс. позбавлення волі; звільненого 15.11.2013 року по закінченню строку відбуття покарання;
- 18.02.2014 року Суворовським райсудом м. Одеси за ст.185 ч.2 КК України до1 року 3 місяців позбавлення волі, покарання не відбув;

- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,
встановив:
Вироком суду 1-ї інстанції ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання повністю приєднане не відбуте покарання, призначене вироком Суворовського райсуду м. Одеси від 18.02.2014 року, а саме один рік три місяця та остаточно обвинуваченому ОСОБА_9 призначено покарання за сукупності вироків у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 9 місяців.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 відрахований з часу його затримання, а саме з 12.02.2015 року та в строк відбування покарання зарахований час перебування його під вартою в період з 29 по 30 січня 2015 року.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 у виді тримання під вартою залишений без змін.
Цивільний позов ТОВ «Інфомір» задоволений повністю, стягнуто з ОСОБА_15 на користь ТОВ «Інфомір» матеріальну шкоду в сумі 12303,20 грн., моральну шкоду в сумі 2750 грн., судовий збір в сумі 243,60 грн., а всього 15296,80 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Застава в розмірі 20000 гривень, сплачена заставодавцем, звернена в дохід держави.
Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції, ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні злочинів за наступних обставин.
06.01.2015 року, приблизно о 9 год., ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді № 2 будинку № 57 по вул. Ільфа та Петрова в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на 8-й поверх вказаного будинку, де на стіні побачив телекомунікаційний кабель «UTP cat 5е». За допомогою принесеного з собою розкладного ножа, ОСОБА_9 таємно зрізав кабель, після чого спустившись на 2-й поверх вийняв кабель, змотав викрадений кабель, загальною довжиною 104 метри, який належить ТОВ НВП «Тенет» та, поклавши його до пакету пішов, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим матеріальний збиток ТОВ НВП «Тенет» на загальну суму 346,32 гривень.
Окрім того, 06.01.2015 року, приблизно о 10 год., ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді №1 будинку №69 по вул. Ак. Вільямса в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на 7-й поверх вказаного будинку, де на стіні побачив телекомунікаційний кабель «UTP cat 5е». За допомогою принесеного з собою розкладного ножа, ОСОБА_9 таємно зрізав кабель, після чого спустившись на 2-й поверх вийняв кабель, змотав викрадений кабель, загальною довжиною 103 метри, який належить ТОВ НВП «Тенет» та поклавши його до пакету пішов, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим матеріальний збиток ТОВ НВП «Тенет» на загальну суму 342,99 гривень.
Окрім того, 07.01.2015 року, приблизно о 10.30 год., ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді №2 будинку № 7/4 по вул. Варненська в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на 8й поверх вказаного будинку, де на стіні побачив телекомунікаційний кабель «UTP cat 5е». За допомогою принесеного з собою розкладного ножа, ОСОБА_9 таємно зрізав кабель, після чого спустившись на 2-й поверх вийняв кабель, змотав викрадений кабель, загальною довжиною 107 метрів, який належить ТОВ НВП «Тенет» та поклавши його до пакету пішов, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ НВП «Тенет» на загальну суму 356,31 гривень.
Окрім того, 07.01.2015 року, приблизно об 11 год., ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді №1 будинку №63 по вул. Ак. Корольова в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на 9й поверх вказаного будинку, де на стіні побачив телекомунікаційний кабель «UTP cat 5е». За допомогою принесеного з собою розкладного ножа, ОСОБА_9 таємно зрізав кабель, після чого спустившись на 2-й поверх вийняв кабель, змотав викрадений кабель, загальною довжиною 102 метри, який належить ТОВ НВП «Тенет» та поклавши його до пакету пішов, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ НВП «Тенет на загальну суму 339,60 гривень.
Окрім того, 08 січня 2015 року, приблизно о 10 год., ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді № 1 будинку № 65 по вул. Ак. Корольова в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на 8й поверх вказаного будинку, де на стіні побачив телекомунікаційний кабель «UTP cat 5е». За допомогою принесеного з собою розкладного ножа, ОСОБА_9 таємно зрізав кабель, після чого спустившись на 2-й поверх вийняв кабель, змотав викрадений кабель, загальною довжиною 97 метри, який належить ТОВ НВП «Тенет» та поклавши його до пакету пішов, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ НВП «Тенет» на загальну суму 323,01 гривні.
Окрім того, 08.01.2015 року приблизно о 10.15 год., ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді №1 будинку №63 по вул. Ак. Корольова в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на 8-й поверх вказаного будинку, де за допомогою принесеного з собою розкладного ножа, таємно зрізав телекомунікаційний кабель «UTP cat 5е», після чого, спустившись на 2-й поверх вийняв кабель загальною довжиною 100 метри, який належить ТОВ НВП «Тенет», змотав його та поклавши його до пакету пішов, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ НВП «Тенет» на загальну суму 333,00 гривні.
Окрім того, 09.01.2015 року, приблизно о 10.30 год., ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді № 3 будинку № 7/3 по вул. Варненська в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на 8-й поверх вказаного будинку, де за допомогою принесеного з собою розкладного ножа, таємно зрізав телекомунікаційний кабель «UTP cat 5е», після чого, спустившись на 2-й поверх вийняв кабель загальною довжиною 101 метр, який належить ТОВ НВП «Тенет», змотав його та поклавши його до пакету пішов, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ НВП «Тенет» на загальну суму 336,33 грн.
Окрім того, 10.01.2015 року, приблизно о 12 год., ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді № 2 будинку № 3/3 по вул. 25-ї Чапаївської дивізії в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на 15-й поверх вказаного будинку, де за допомогою принесеного з собою розкладного ножа, таємно зрізав кабель «UTP cat 5е», після чого спустившись на 9-й поверх, вийняв кабель загальною довжиною 97 метри, який належить ТОВ НВП «Тенет», змотав його, та поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ НВП «Тенет» на загальну суму 323,01 гривні.
Окрім того, 26.01.2015 року, у невстановлений час, ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді №7 будинку №27 по вул. Ільфа і Петрова в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на верхній поверх вказаного будинку, де за допомогою принесених з собою плоскогубців, таємно зрізав кабель загальною довжиною 22 метри, який належить ТОВ «Інфомір», після чого спустившись на 2-й поверх вийняв його, змотав, та поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись вкраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ «Інфомір» на загальну суму 202,40 гривень.
Окрім того, 27.01.2015 року, у невстановлений час, ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді №2 будинку №77 по вул. Ак. Вільямса в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на верхній поверх вказаного будинку, де за допомогою принесених з собою плоскогубців, таємно зрізав кабель загальною довжиною 22 метри, який належить ТОВ «Інфомір», після чого, спустившись на 2-й поверх, вийняв його, змотав, та поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись вкраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ «Інфомір» на загальну суму 202,40 гривень.
Окрім того, 28.01.2015 року, у невстановлений час, ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді будинку №50 по вул. Ак. Корольова в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на верхній поверх вказаного будинку, де за допомогою принесених з собою плоскогубців, таємно зрізав кабель загальною довжиною 23 метри, який належить ТОВ «Інфомір», після чого, спустившись на 2-й поверх, вийняв кабель, змотав його та, поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись вкраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ «Інфомір» на загальну суму 211,60 гривень.
Окрім того, 30.01.2015 року, у невстановлений час, ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді №2 будинку № 72/1 по вул. Ак. Вільямса в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на верхній поверх вказаного будинку, де за допомогою принесених з собою плоскогубців, таємно зрізав кабель загальною довжиною 24 метри, який належить ТОВ «Інфомір», після чого, спустившись на 2-й поверх, вийняв кабель, змотав його та, поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись вкраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ «Інфомір» на загальну суму 220,80 гривень.
Окрім того, 30.01.2015 року, у невстановлений час, ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді будинку №50 по вул. Ак. Корольова в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на верхній поверх вказаного будинку, де за допомогою принесених з собою плоскогубців, таємно зрізав кабель загальною довжиною 23 метри, який належить ТОВ «Інфомір», після чого, спустившись на 2-й поверх, вийняв кабель, змотав його та, поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись вкраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ «Інфомір» на загальну суму 211,60 гривень.
Окрім того, 30.01.2015 року, у невстановлений час, ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді №2 будинку № 72/1 по вул. Ак. Вільямса в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на верхній поверх вказаного будинку, де за допомогою принесених з собою плоскогубців, таємно зрізав кабель загальною довжиною 24 метри, який належить ТОВ «Інфомір», після чого, спустившись на 2-й поверх, вийняв кабель, змотав його та, поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись вкраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ «Інфомір» на загальну суму 220,80 гривень.
Окрім того, 30.01.2015 року, у невстановлений час, ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді №1 будинку №23 по вул. Ільфа та Петрова в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на верхній поверх вказаного будинку, де за допомогою принесених з собою плоскогубців, таємно зрізав кабель загальною довжиною 24 метри, який належить ТОВ «Інфомір», після чого, спустившись на 2-й поверх, вийняв кабель, змотав його та, поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись вкраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ «Інфомір» на загальну суму 220,80 гривень.
Окрім того, 30.01.2015 року у невстановлений час, ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді №1 будинку №29 по вул. Ільфа та Петрова в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на верхній поверх вказаного будинку, де за допомогою принесених з собою плоскогубців, таємно зрізав кабель загальною довжиною 22 метри, який належить ТОВ «Інфомір», після чого, спустившись на 2-й поверх, вийняв кабель, змотав його та, поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись вкраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ «Інфомір» на загальну суму 202,40 гривень.
Окрім того, 31.01.2015 року у невстановлений час, ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді №3 будинку №13-а по вул. Ільфа та Петрова в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на верхній поверх вказаного будинку, де за допомогою принесених з собою плоскогубців, таємно зрізав кабель загальною довжиною 22 метри, який належить ТОВ «Інфомір», після чого, спустившись на 2-й поверх, вийняв кабель, змотав його та, поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись вкраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ «Інфомір» на загальну суму 202,40 гривень.
Окрім того, 31.01.2015 року у невстановлений час, ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді №1 будинку №10-а по вул. Ільфа та Петрова в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на верхній поверх вказаного будинку, де за допомогою принесених з собою плоскогубців, таємно зрізав кабель загальною довжиною 22 метри, який належить ТОВ «Інфомір», після чого, спустившись на 2-й поверх, вийняв кабель, змотав його та, поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись вкраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ «Інфомір» на загальну суму 202,40 гривень.
Окрім того, 31.01.2015 року, у невстановлений час, ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді №3 будинку №50 по вул. Ак. Корольова в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на верхній поверх вказаного будинку, де за допомогою принесених з собою плоскогубців, таємно зрізав кабель загальною довжиною 23 метри, який належить ТОВ «Інфомір», після чого, спустившись на 2-й поверх, вийняв кабель, змотав його та, поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись вкраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ «Інфомір» на загальну суму 211,60 гривень.
Окрім того, 31.01.2015 року, у невстановлений час, ОСОБА_9 , повторно,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді будинку №6/1 по вул. Ільфа та Петрова в м. Одесі, і метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його дії будуть непоміченими, піднявся на верхній поверх вказаного будинку, де за допомогою принесених з собою плоскогубців, таємно зрізав кабель загальною довжиною 22 метри, який належить ТОВ «Інфомір», після чого, спустившись на 2-й поверх, вийняв кабель, змотав його та, поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись вкраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ «Інфомір» на загальну суму 202,40 гривень.
Окрім того, 01.02.2015 року, у невстановлений час, ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді №2 будинку №68-а по вул. Ак. Корольова в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на верхній поверх вказаного будинку, де за допомогою принесених з собою плоскогубців, таємно зрізав кабель загальною довжиною 24 метри, який належить ТОВ «Інфомір», після чого, спустившись на 2-й поверх, вийняв кабель, змотав його та, поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись вкраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ «Інфомір» на загальну суму 220,80 гривень.
Окрім того, 01.02.2015 року, у невстановлений час, ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді будинку №17/2 по пр-ту Ак. Глушко в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на верхній поверх вказаного будинку, де за допомогою принесених з собою плоскогубців, таємно зрізав кабель загальною довжиною 23 метри, який належить ТОВ «Інфомір», після чого, спустившись на 2-й поверх, вийняв кабель, змотав його та, поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись вкраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ «Інфомір» на загальну суму 211,60 гривень.
Окрім того, 01.02.2015 року, у невстановлений час, ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді будинку №6/2 по вул. Ільфа та Петрова в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на верхній поверх вказаного будинку, де за допомогою принесених з собою плоскогубців, таємно зрізав кабель загальною довжиною 22 метри, який належить ТОВ «Інфомір», після чого, спустившись на 2-й поверх, вийняв кабель, змотав його та, поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись вкраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ «Інфомір» на загальну суму 202,40 гривень.
Окрім того, 01.02.2015 року, у невстановлений час, ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді будинку №30/2 по пр-ту Ак. Глушко в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на верхній поверх вказаного будинку, де за допомогою принесених з собою плоскогубців, таємно зрізав кабель загальною довжиною 23 метри, який належить ТОВ «Інфомір», після чого, спустившись на 2-й поверх, вийняв кабель, змотав його та, поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись вкраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ «Інфомір» на загальну суму 211,60 гривень.
Окрім того, 04.02.2015 року у невстановлений час, ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді №3 будинку №50 по вул. Ак. Корольова в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на верхній поверх вказаного будинку, де за допомогою принесених з собою плоскогубців, таємно зрізав кабель загальною довжиною 23 метри, який належить ТОВ «Інфомір», після чого, спустившись на 2-й поверх, вийняв кабель, змотав його та, поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись вкраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ «Інфомір» на загальну суму 211,60 гривень.
Окрім того, 04.02.2015 року, у невстановлений час, ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді №1 будинку №25 по вул. Ак. Глушка в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на верхній поверх вказаного будинку, де за допомогою принесених з собою плоскогубців, таємно зрізав кабель загальною довжиною 24 метри, який належить ТОВ «Інфомір», після чого, спустившись на 2-й поверх, вийняв кабель, змотав його та, поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись вкраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ «Інфомір» на загальну суму 220, 80 гривень.
Окрім того, 08.02.2015 року у невстановлений час, ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді будинку №30/1 по вул. Ак. Глушка в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на верхній поверх вказаного будинку, де за допомогою принесених з собою плоскогубців, таємно зрізав кабель загальною довжиною 44 метри, який належить ТОВ «Інфомір», після чого, спустившись на 2-й поверх, вийняв кабель, змотав його та, поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись вкраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ «Інфомір» на загальну суму 404, 80 гривень.
Окрім того, 08.02.2015 року, у невстановлений час, ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді будинку №24-6 по вул. Ак. Глушка в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на верхній поверх вказаного будинку, де за допомогою принесених з собою плоскогубців, таємно зрізав кабель загальною довжиною 41 метр, який належить ТОВ «Інфомір», після чого, спустившись на 2-й поверх, вийняв кабель, змотав його та, поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись вкраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ «Інфомір» на загальну суму 377,20 гривень.
Окрім того, 08.02.2015 року у невстановлений час, ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді будинку №26 по вул. Ак. Глушка в м. Одесі, з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, переконавшись, що його злочинні дії будуть непоміченими, піднявся на верхній поверх вказаного будинку, де за допомогою принесених з собою плоскогубців, таємно зрізав кабель загальною довжиною 39 метрів, який належить ТОВ «Інфомір», після чого, спустившись на 2-й поверх, вийняв кабель, змотав його та, поклавши до пакету, пішов, отримавши можливість розпорядитись вкраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток ТОВ «Інфомір» на загальну суму 358,80 гривень.
Судом 1-ої інстанції дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 зазначив, що вказаний вирок підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, обґрунтовуючи свої доводи наступним:

- при розгляді справи в суді були доведені лише 5 епізодів із 29 епізодів викрадення майна, оскільки 24 епізоди обвинуваченим не визнавались та належними доказами не підтверджені;

- суд призначив ОСОБА_9 занадто сувору міру покарання, яка не відповідає тяжкості вчиненого злочину та його особі, оскільки він визнав себе винним по частині вчинених епізодів крадіжок майна, активно сприяв розкриттю злочинів, має на утриманні хвору матір;

- в частині задоволення цивільного позову, обвинувачений визнав його лише частково, оскільки не погодився з вартістю викраденого кабелю, а також враховуючи, що більша частина епізодів не доведена. Крім того, судом без жодних обґрунтувань стягнута моральна шкода на користь ТОВ «Інфомір», а також судовий збір.

Враховуючи викладене, захисник ОСОБА_10 просить вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження в частині епізодів крадіжок майна з 06.01.2015 року по 10.01.2015 року по ТОВ «ТЕНЕТ», з 26.01.2015 року по 01.02.2015 року по ТОВ «Інфомір» та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України за епізодами крадіжок майна ТОВ «Інфомір» у період з 4 по 8 лютого 2015 року і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, відповідно до ст. 71 КК України, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 вважає вирок суду незаконним, обґрунтовуючи свої доводи наступним:

- суд 1-ої інстанції обмежив дослідження доказів його вини, не викликавши свідків, які могли дати правдиві свідчення;

- в порушення ст. 299 КПК України, він не був належним чином допитаний по епізодам та обставинам скоєних ним злочинів;

- його визнавальні показання були добуті слідчим під тиском, оскільки під час проведення слідчого експерименту понятими були співробітники міліції, слідчий сама вирішувала, куди їхати та запропонувала його взяти на себе вину за вчинення ряду злочинів по епізодам викрадення майна ТОВ «Тенет»;

- в період з 08.02 по 12.02.2015 року його утримували працівники міліції без складення протоколу затримання для того, щоб він дав неправдиві показання та оговорив себе у вчинені злочинів, які фактично не вчиняв;

- розмір метражу викраденого кабелю значно завищений, крім того в суді були доведені лише 5 епізодів із 29 епізодів викрадення майна;

- ніж, знайдений в нього, не є знаряддям вчинення злочинів, оскільки він використовував його як викрутку;

- призначене покарання є надто суворим, оскільки суд 1-ої інстанції не врахував те, що його мати ОСОБА_16 є інвалідом 2-ої групи та потребує його догляду.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі не сформулював свої вимоги щодо оскарженого вироку суд 1-ої інстанції.

Захисник ОСОБА_11 , яка була допущена до участі в справі на стадії апеляційного розгляду провадження надала письмові пояснення в яких зазначила, що суд 1-ої інстанції допустив неповноту розгляду справи, яка виразилась у наступному.

- при розгляді справи в суді 1-ої інстанції були присутні представники потерпілих ТОВ «Інфомір» - ОСОБА_12 та ТОВ НВП «Тенет» - ОСОБА_13 , проте в жодному судовому засіданні вони не були допитані;

- по частині епізодів викрадення майна, не встановлено, в якому саме під`їзді відбулось викрадення кабелю, у зв`язку з чим судом достовірно не встановлено місце події;

- по частині інкримінованих епізодів встановлені суттєві суперечності в об`єктивності встановлення часу та місця події і взагалі про факт самої події, що залишилось поза увагою суду;

- судом не прийняті до уваги та не перевірені належним чином доводи ОСОБА_9 про те, що заяви про вчинення злочинів та визнання ним вини у викраденні кабелю він писав під тиском співробітників правоохоронних органів;

- судом не встановлена достовірність протоколів огляду предметів, а саме кабелю, оскільки ОСОБА_9 було добровільно видано кабель у кількості 1038 м., а оглянуто слідчим 1347 м.;

- поза увагою суду залишились розбіжності у відомостях, викладених в рапортах співробітників міліції щодо затримання ОСОБА_9 та вилучення у нього кабелю;

- судом не прийнято до уваги те, що свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які були залучені в якості понятих для участі у проведенні слідчого експерименту від 29.01.2015 року були заінтересованими особами, оскільки проходили в РВ практику;
- не встановлена реальна шкода, спричинена злочинами, які інкриміновані ОСОБА_9 .
У зв`язку з викладеним, захисник просила вирок суду скасувати та направити провадження на новий розгляд до суду 1-ої інстанції.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисника, які частково підтримали апеляційні скарги, просили вирок скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді 1-ої інстанції, думку прокурора та представників потерпілих, які заперечували проти їх задоволення, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 2 ст. 404 КПК України, передбачає, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Системний аналіз вироку суду 1-ої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення не відповідає приписам наведеної норми кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході судового розгляду в суді 1-ої інстанції, обвинувачений ОСОБА_9 заявив, що визнає провину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень частково, а саме: за епізодами крадіжок майна ТОВ «Інфомір» у період з 04.02.2015 року по 08.02.2015 року, а за епізодами крадіжок майна ТОВ «ТЕНЕТ» з 06.01.2015 року по 10.01.2015 року і ТОВ «Інфомір» з 26.01.2015 року по 01.02.2015 року не визнав та пояснив, що заяви про зізнання у вчиненні відповідних злочинів писав під тиском працівників міліції.

Зазначені показання обвинувачений ОСОБА_9 підтримав в суді апеляційної інстанції, тому було задоволено клопотання захисника ОСОБА_19 та досліджені всі письмові доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
При цьому, в суді 1-ої інстанції були допитані свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які були залучені в якості понятих для участі у проведенні слідчого експерименту від 29.01.2015 року. Під час допиту в судовому засіданні дані свідки, кожний окремо, пояснили, що обвинувачений ОСОБА_9 самостійно називав адреси та вказував, куди потрібно їхати, самостійно показував, як вчиняв крадіжки інтернет-кабелів в період з 06.01.2015 по 09.01.2015 року, а також показував, де їх сховав. Зауважень і доповнень до протоколу слідчого експерименту у них не виникло. Також свідки пояснили, що до участі в проведенні даної слідчої дії в якості понятих їх запросили працівники Київського РВ, де вони на той час проходили навчальну практику.
Враховуючи дані обставини, апеляційний суд вважає, що під час проведення даної слідчої дії слідчим не було дотримано вимог ч. 7 ст. 223 КПК України, згідно з якими в якості понятих можуть бути запрошені лише незацікавлені особи. Проходження ОСОБА_17 та ОСОБА_18 навчальної практики у Київському РВ, на думку колегії суддів, ставить під сумнів їх об`єктивність як понятих в рамках даної слідчої дії та виключає можливість їх участі в її проведенні.
Більш того, обвинувачений ОСОБА_9 відмовився від зізнавальних показань, які він надавав під час проведення зазначеної слідчої дії на стадії досудового розслідування.
Суд 1-ої інстанції вказані обставини до уваги не взяв, не поставився критично до показань вищевказаних свідків, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про допустимість протоколу слідчого експерименту від 29.01.2015 року як доказу вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Окрім того, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи захисника ОСОБА_11 , про те, що за епізодами викрадення інтернет-кабелю від 28.01.2015 року та 30.01.2015 року за адресою: АДРЕСА_2 ; від 31.01.2015 року за адресою: АДРЕСА_3 ; від 01.02.2015 року за адресами: АДРЕСА_4 , та АДРЕСА_5 ; від 08.02.2015 року за адресами: АДРЕСА_6 , органом досудового розслідування та судом не було належним чином встановлено місце вчинення злочину, оскільки не зазначено, з якого саме під`їзду були здійснені відповідні крадіжки.
Також, в судовому засіданні не були усунуті суперечності між наявними в матеріалах справи письмовими доказами щодо часу вчинення деяких епізодів крадіжок та часу їх виявлення, місця вчинення крадіжок. Не співвідносяться між собою заяви представників ТОВ «Інфомір» та ТОВ «ТЕНЕТ» про вчинення злочинів, заяви ОСОБА_9 про зізнання у їх вчиненні та протоколи огляду місця події.
Більш того, залишились поза увагою суду і розбіжності стосовно кількості викраденого майна (метражу кабелю), встановленої під час досудового розслідування, вилученого за місцем тимчасового зберігання ОСОБА_9 , та кількістю майна, про відшкодування вартості якого було заявлено у цивільному позові потерпілого ТОВ "Інфомір".
Окрім того, ухвалою апеляційного суду від 22.02.2016 року Одеській місцевій прокуратурі №1 було доручено внести відомості до ЄРДР по зверненню обвинуваченого ОСОБА_9 по факту його незаконного затримання та безпідставного утримання працівниками Київського РВ в період з 08.02.2015 року по 12.02.2015 року в опорному пункті Таїровського ВМ Київського РВ за адресою: м. Одеса вул. Ак. Глушко 5, написання ним зізнавальних показань та розпочати досудове розслідування, а також двічі були направлені нагадування з проханням повідомити про прийняте процесуальне рішення.

Проте, до теперішнього часу рішення по заяві ОСОБА_9 органами прокуратури не прийнято, а на адресу апеляційного суду направлені листи із повідомленням про те, що проводяться слідчі дії для розслідування зазначеного злочину.

Разом з тим, апеляційний суд враховує те, що на протязі з лютого 2016 року слідчі прокуратури не звертались до апеляційного суду Одеської області про надання допуску до обвинуваченого ОСОБА_9 , який тримається в ОСІ та рахується за апеляційним судом, а без прийняття процесуального рішення по його заявам, є неможливим зробити об`єктивний висновок по доводам апеляційних скарг про те, що в період часу з 08.02.2015 року по 12.02.2015 року ОСОБА_9 незаконно, без складення будь-яких документів про його затримання, утримували в опорному пункті Київського РВ м. Одеси, де він написав заяви про вчинення ним епізодів крадіжки кабелю (дроту).

Відповідно до приписів п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із ч. 1 ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо: 1) висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; 2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; 3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; 4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Положення ч. 2 ст. 411 КПК України регламентують, що вирок підлягає скасуванню чи зміні із зазначених в частині першій підстав лише тоді, коли невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула чи могла вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого, на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, на визначення міри покарання або застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд 1-ої інстанції ухвалив вирок щодо ОСОБА_9 , який не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Враховуючи невідповідність висновків суду 1-ої інстанції фактичним обставинам провадження, апеляційний суд вважає, що відповідно до вимог статей 409, 411 КПК України, вирок щодо ОСОБА_9 не можна вважати законним і обґрунтованим, та слід визнати таким, що підлягає скасуванню.

Разом з цим, за результатами перегляду вироку суду 1-ої інстанції, апеляційний суд позбавлений можливості прийняти рішення передбачене положеннями п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України, як про це просить в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 , оскільки під час апеляційного перегляду вироку встановлені істотні порушення вимог КПК України.

Ці порушення унеможливлювали прийняття судом 1-ої інстанції законного та обґрунтованого рішення за результатами розгляду обвинувальних актів відносно ОСОБА_9 та не дають можливості апеляційному суду прийняти рішення за цими обвинувальними актами в порядку п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно припису ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд 1-ої інстанції у підготовчому судовому засіданні, а у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути прокурору обвинувальний акт.

Згідно із приписом п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Досліджуючи матеріали об`єднаного кримінального провадження, апеляційним судом була встановлена невідповідність обвинувальних актів у кримінальних провадженнях №0000072 від 09.01.2015 року та №0000577 від 09.02.2015 року вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
В обвинувальних актах відносно ОСОБА_9 викладені лише анкетні данні обвинуваченого, фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрювався останній на стадії досудового розслідування та правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України (т. 1, а.с. 2-10, т. 2, а.с. 2-13).
Разом з цим, зазначені відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, що не підтверджує доведеність його винуватості на стадії досудового розслідування, а, з урахуванням того, що у цьому процесуальному рішенні (обвинувальному акті) відсутнє слово «обвинувачується», то ОСОБА_9 фактично має статус підозрюваного.
З урахуванням того, що в обвинувальних актах у кримінальному провадженні відсутнє формулювання обвинувачення, в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувальних актів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_9 , за передбаченою законом процедурою, висунуте не було, оскільки воно, всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не міститься в обвинувальних актах.

Аналіз наведених норм КПК України вказує на те, що обвинувальний акт передається до суду і за допомогою саме цього документу ініціюється процес судового кримінального провадження стосовно певної особи, він дійсно виступає як акт обвинувального характеру, що має визначені законом процесуальні наслідки.

Відповідно до приписів п. 13 ч. 1 ст. 3, ч. 4 ст. 110, ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт - це процесуальний акт - документ, у якому формулюється твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, який після його складання слідчим затверджується прокурором.

Суд 1-ої інстанції зазначеним недолікам обвинувальних актів об`єктивної правової оцінки не дав і, за відсутності пред`явленого у встановленому законом порядку, обвинувачення ОСОБА_9 , розглянув фактично не висунуте обвинувачення та ухвалив щодо нього вирок. що є неприпустимим.

За обвинувальними актами, які міститься в матеріалах кримінального провадження ОСОБА_9 фактично, у визначеному законом порядку, не набув статусу обвинуваченого, а тому його права, були порушені.
Відсутність обвинувачення суперечить принципу верховенства права, закріпленому в ст. 8 КПК України та практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті закону підлягає обов`язковому застосуванню.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Окрім того, Суд зазначає, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 01.03.2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

З огляду на вищезазначене, а також на приписи ст.ст. 7 та 9 КПК України, з урахуванням встановленого ігнорування судом 1-ої інстанції положень ст. 291 КПК України, щодо відповідності обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає, що судове провадження в суді 1-ої інстанції було здійснено з істотними порушеннями вимог КПК України, які, з урахуванням положень ст.ст. 2, 7, 9, 412, 415 КПК України, визнаються колегією суддів суттєвими.

Частиною 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до приписів п. 2, 3 ч. 1 ст. 409 та ч. 1 ст. 412 КПК України, наведені вище обставини унеможливлювали прийняття будь-якого судового рішення судом 1-ої інстанції та унеможливлюють прийняття рішення за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора судом апеляційної інстанції, тому єдиним можливим рішенням, у даному випадку, є скасування вироку і призначення нового розгляду у суді 1-ої інстанції.

Під час нового розгляду, суду 1-ої інстанції, неухильно дотримуючись вимог ст. 314 КПК України, необхідно звернути увагу на встановлені при апеляційному розгляді та зазначені в ухвалі суду факти порушення вимог КПК України, провести підготовче провадження у відповідності до вимог глави 27 розділу IV КПК України та прийняти за його результатами законне і обґрунтоване рішення, яке буде відповідати вимогам закону, та забезпечить неухильне виконання положень ст.ст. 2, 7 КПК України.

Окрім того, під час розгляду провадження в суді 1-ої інстанції, необхідно ретельно перевірити доводи захисника ОСОБА_11 щодо незаконного утримання ОСОБА_9 в приміщенні опорного пункту Київського РВ м. Одеси та недопустимості доказів по справі.

Статтями 415-416 КПК України не визначено процедуру і строки щодо зміни, продовження чи обрання запобіжного заходу після скасування судового рішення і призначення нового розгляду справи в суді 1-ої інстанції, тому вирішуючи питання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 у зв`язку із скасуванням вироку, апеляційний суд виходить з вимог ст.ст. 8, 9, 12, 176-178 КПК України, ст. 29 Конституції України, якими передбачено, що „ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за мотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Наведені конституційні гарантії права на свободу та особисту недоторканність, поєднуються з такими ж вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського Суду з прав людини.

Так, рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року встановлено, що «відсутність чітко сформульованих положень, які б визначали, чи можливо належним чином продовжити (якщо так, то за яких умов) застосування на стадії судового слідства запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного на визначений період на стадії досудового слідства», «не відповідає критерію "передбачуваності закону" для цілей пункту 1 статті 5 Конвенції» (п.74).

На час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_9 утримувався під вартою в ОСІ. Повернення обвинуваченого ОСОБА_9 під контроль суду 1-ої інстанції складатиме певний період часу, який потребує правового визначення його місця перебування.

У згаданому рішенні у справі «Харченко проти України» ще в 2011 р. встановлено порушення ст. 5 Конвенції, коли «тримання під вартою не передбачається ні конкретним положенням законодавства, ні судовим рішенням» (п.74), а тому подібна обставина у справі щодо ОСОБА_9 вимагає судового врегулювання.

За змістом ст.ст. 176-178 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігання забезпечення виконання цією особою покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, передбачених цими нормами.

Вирішуючи питання, щодо запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 апеляційний суд вважає, що на теперішній час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не знизились та не відпали, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів середньої тяжкості, притягується до кримінальної відповідальності за вчинення великої кількості епізодів аналогічних злочинів на території Суворовського, Приморського та Малиновського районів м. Одеси, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, оскільки не має постійного місця проживання, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необхідним запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 , у виді тримання під вартою продовжити на строк 60 діб.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_14 підлягають частковому задоволенню, а вирок Київського районного суду м. Одеси від 15.09.2015 року відносно ОСОБА_9 скасуванню з призначення нового розгляду у суді 1-ої інстанції, зі стадії підготовчого провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 376, 404, 405, 407, 409, 411, ч. 1 ст. 412, ст.ст. 415, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_14 - задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 15.09.2015 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України - скасувати повністю та призначити новий розгляд у суді 1-ої інстанції, зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду.
Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській обл. продовжити на 60 діб, тобто до 6 серпня 2016 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4