Справа № 517/497/16-к
Провадження № 1-кп/517/67/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2016 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка кримінальне провадження, відомості про яке внесені 25.10.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Павлівка Фрунзівського району Одеської області, українки, громадянки України, із базовою загальною середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 16.10.2016 року біля 17 год. 00 хв., знаходячись у своєму будинку, який розташований за адресою: с. Павлівка Захарівського району Одеської області, в ході сварки з ОСОБА_5 , з якою в неї раніше виникли неприязні відносини, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , нанесла останній декілька ударів руками та ногами по різних частинах тулубу, кінцівках, голові та обличчю, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді: множинних синців обличчя, тулуба, кінцівок, гематоми голови.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 39 від 28.10.2016 року у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, тулуба, кінцівок, гематоми голови. Вказані ушкодження не були небезпечні для життя в момент спричинення, мають незначні, швидкоплинні наслідки, які тривали не більше 6 днів і по даному критерію, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкої тяжкості.

11.11.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 укладена угода про примирення.

Зі змісту укладеної угоди вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 та підозрювана ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України та призначення їй за вчинений злочин покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладання угоди та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення.
Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю та зазначила, що угода про примирення є добровільною, наполягала на затвердженні угоди. При цьому по суті обвинувачення суду повідомила, що 16.10.2016 вона знаходячись в себе в будинку в с. Павлівка Захарівського району Одеської області, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, нанесла декілька ударів ОСОБА_5 по різних частинах тіла. Про вчинене жалкує.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що претензій до обвинуваченої вона не має, просить затвердити угоду про примирення, повідомивши що наслідки її підписання та затвердження судом їй зрозумілі.

Аналіз вказаних доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчинені злочину є доведеною та підтверджується показаннями обвинуваченої, яка вину визнала та повідомила суду всі обставини злочину. За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченої за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Обвинувачена ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення, укладену між ними та ухвалити вирок, яким визначити узгоджене в угоді про примирення покарання.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала щодо затвердження угоди про примирення, просила ухвалити вирок, яким призначити узгоджене покарання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про примирення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно ст. 12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_4 , передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, що підтверджується вимогою про судимість від 08.11.2016 року, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, що вбачається з характеристики № 1203 від 04.11.2016 року.
Обвинувачена на наркологічному обліку не перебуває, що підтверджується довідкою Захарівської ЦРЛ.

Згідно довідки Захарівської ЦРЛ від 07.11.2016 року вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю, розкаялась, що суд оцінює як обставину, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 судом не встановлено.
У судовому засіданні встановлено, що угода про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 471 КПК України, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла також суду повідомила про те, що вона розуміє обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення.
Крім того, судом при вирішенні питання щодо затвердження угоди встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 є вірною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 11.11.2016 року, укладена між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374, 471, 473, 474, 475 КПК України та ст.ст.65, 125 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 від 11.11.2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 25 жовтня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224.

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, виключно з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: