Справа № 463/3145/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/422/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 06 липня 2016 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,
з участю прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
його адвоката - ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а :
цією ухвалою у клопотанні слідчого СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 відмовлено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за місцем його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Покладено на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали становить два місяці з часу фактичного затримання з 05 год 04 липня 2016 року по 05 год 01 вересня 2016 року включно.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, прокурор Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій покликається на її необгрунтованість у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження. Вважає клопотання старшого слідчого ОСОБА_9 мотивованим, міра запропонованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставинам його вчинення, а також поведінці підозрюваного в ході його розслідування.
На її переконання, при постановленні ухвали від 06 липня 2016 року слідчим суддею не взято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 був неодноразово судимий, перебував у міжнародному розшуку, а тому є підстави вважати, що такий може уникати кримінальної відповідальності та унеможливлювати проведення з ним слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.
Окрім цього, ОСОБА_7 свою вину у вчиненні замаху на кримінальне правопорушення не визнав, що, на її думку, свідчить про те, що останній із органом досудового розслідування не співпрацює. Судом не враховано, що підозрюваний був затриманий на місці вчинення злочину при спробі втечі з місця події, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який у разі визнання його винуватості передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перебуваючи на волі, зможе продовжити свою злочинну діяльність, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкі та особливо тяжкі злочини, незаконно впливати на свідків, потерпілу, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Просить ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 06 липня 2016 року скасувати та постановити нову, якою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, підозрюваного та його адвоката, які вважають таку безпідставною, а рішення слідчого судді законним, перевіривши матеріали клопотання та кримінального провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Запобіжні заходи це заходи забезпечення кримінального провадження, метою застосування яких відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя був зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а також, врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

В обгрунтування прийнятого рішення про достатність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя місцевого суду покликався на те, що, незважаючи на наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, прокурором не доведено, а лише перелічено ризики, передбачені ст.177 КПК України, і не дають підстав для застосування найжорсткішого запобіжного заходу.

Як встановлено апеляційним судом, згідно з клопотанням, 04.07.2016 року ОСОБА_7 затримано та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, тобто у скоєнні закінченого замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Органом досудового розслідування встановлено, що 04.07.2016 року приблизно о 04 год ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , маючи умисел на пошкодження чужого майна, шляхом його підпалу, що тягне за собою суспільно-небезпечні наслідки, перебуваючи на території подвір`я поряд з будинком АДРЕСА_2 , де знаходився автомобіль марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , коричневого кольору, який належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так, в подальшому, маючи при собі заздалегідь заготовлену полімерну пляшку із запалювальною сумішшю, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 знаючи де саме припаркований автомобіль ОСОБА_11 та маючи на меті знищити її майно шляхом підпалу, облили запалювальною сумішшю автомобіль останньої, після чого підпалили суміш за допомогою сірників. В результаті зазначених дій ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , запалювальна суміш, яка стекла з автомобіля марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , коричневого кольору, який належить ОСОБА_11 , на бруківку, загорілася та продовжувала палати поруч з вказаним автомобілем, полум`я від якої охоплювало частину автомобіля з лівого борту (зі сторони водія спереду).
Виконавши усі зазначені дії, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 місце події покинули, однак в подальшому були затримані працівниками патрульної поліції.
Отже, своїми злочинними діями ОСОБА_7 виконав всі дії, які вважав необхідними для умисного пошкодження майна шляхом підпалу, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, на думку колегії суддів, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, що також було визнано слідчим суддею, та підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 від 04.07.2016 року (а.с.15-17), показаннями потерпілої ОСОБА_12 від 04.07.2016 року (а.с.п.18-20), протоколом огляду місця події від 04.07.2016 року, показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 04.07.2016 року (а.с.п.21-30), протоколом затримання ОСОБА_7 від 04.07.2016 року (а.с.п.5-7).

Поряд з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком слідчого судді щодо виду обраного підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу, оскільки таким належним чином не прийнято до уваги обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ст.178 КПК України, а саме наявність підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , зокрема, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, а також те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція ч.2 ст.194 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до десяти років.

Окрім того, на думку колегії суддів, такі характеризуючі дані щодо особи-підозрюваного як те, що він раніше неодноразово судимий, перебував у міждержавному розшуку (а.с.п.42), ніде не працює, свідчить про відсутність постійного джерела доходу, а також про можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень та переховування від органів досудового розслідування, суду.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов передчасного висновку про те, що менш суворий запобіжний захід, зокрема домашній арешт, зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК Україн, а відтак до підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Поряд з тим, відповідно до ч.3, 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, коли слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні , а саме: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке не пов`язане із застосуванням насильства або погрозою його застосування, не спричинило загибель людини, до нього раніше не застосовувався запобіжний захід у вигляді застави, відтак відповідно до вимог ст.183 КПК України підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави не вбачається.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати, що повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З огляду на зазначене, ураховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про особу-підозрюваного та ризики, передбачені статтею 177 КПК України, колегія суддів приходить до переконання,що підозрюваному ОСОБА_7 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави 70 мінімальих заробітних плат, що становить 96460 гривень.
Оскільки викладені в оскаржуваній ухвалі висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а обраний вид запобіжного заходу не може забезпечити досягнення мети застосування запобіжного заходу, з урахуванням вимог ч.3 ст.407 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06 липня 2016 року та постановити нову.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 задовольнити частково, ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06 липня 2016 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 задоволити частково, обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, з часу його фактичного затримання.
На підставі п.2 ч.5 ст.182 КПК України, визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 70 мінімальних заробітних плат, що становить 96460 (дев`яносто шість тисяч чотириста шістдесят) гривень.
У разі внесення застави на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання.
Виконання ухвали доручити старшому слідчому СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4