н/п 1-кс/640/7278/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

Процесуальне керівництво по вказаному кримінальному провадженні здійснює прокуратура Харківської області.
Відомості по вказаному кримінальному провадженню до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені на підставі матеріалів УСБУ в Харківській області.
Допитаний в ході досудового слідства в якості свідка ОСОБА_4 показав, що він за грошову винагороду на прохання ОСОБА_5 підписав документи, необхідні для реєстрації ТОВ «Де-конс» (код 40507545) та відкриття розрахункових рахунків.
Відповідно до відповіді на доручення наданої УСБУ в Харківській області № 70/14-8776 від 19.09.2016 ТОВ «Де-конс» (код 40507545) використовує розрахункові рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкриті в АТ «ОТП Банк» (МФО 300528).
У зв`язку з викладеним просить накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме: розрахункових рахунків № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , якими користується ТОВ «Де-конс» (код 40507545), відкритих в АТ «ОТП Банк» (МФО 300528).
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор його підтримав.
Представник власника майна ТОВ «Де-Конс» - ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд клопотання щодо арешту банківських рахунків без його участі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 205 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та яке може бути речовими доказами, оскільки на кошти, які зараховані та зберігаються на розрахункових рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , якими користується ТОВ «Де-конс» (код 40507545), відкритих в АТ «ОТП Банк» (МФО 300528), було спрямовано вчинення кримінального правопорушення, - вважає за доцільне на це майно накласти арешт.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно, а саме: розрахункові рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , якими користується ТОВ «Де-конс» (код 40507545), відкриті в АТ «ОТП Банк» (МФО 300528).
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується прокурором негайно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1