Провадження №1-кп/447/84/16
Справа №447/904/16-к

У Х В А Л А
іменем України

26.08.2016 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6

законного представника ОСОБА_7

неповнолітньої особи, яка не досягла

віку з якої наступає кримінальна відповідальність

ОСОБА_8

законного представника неповнолітньої особи, яка не досягла

віку з якої наступає кримінальна відповідальність

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві Львівської області клопотання про застосування до неповнолітнього, який не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рудники Миколаївського району Львівської області, українця, громадянина України, з освітою 7 класів, учня 8 класу Черницького НВК, допризовника, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст. 15- ч.3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :
Згідно клопотання про застосування до неповнолітнього, який не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, примусових заходів виховного характеру, неповнолітній ОСОБА_8 06.02.2016 року близько 16:30 год, діючи за попередньою змовою групою осіб із неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшовши до території ТзОВ «Розвадів-будматеріали», що знаходиться за адресою: с.Розвадів Миколаївського району Львівської області вул.С.Бандери, 40, перелізши через огорожу, проникли на охоронювану територію ТзОВ «Розвадів-будматеріали» та в подальшому зайшовши у адміністративну будівлю вказаного підприємства через незачинені двері проникли в кабінет маркшейдера, звідки намагались таємно викрасти чуже майно, а саме: монітор торгової марки «Samsung» моделі «740 N» серійний номер НА17НМСL308207W вартістю 600 гривень, який належить ТзОВ «Розвадів-будматеріали», однак довести злочинного умислу до кінця не змогли. Так, помістивши викрадений монітор в картонну коробку, винесли його за межі адміністративної будівлі та в момент коли вони намагались перекинути викрадене майно через огорожу підприємства, були виявлені працівниками охорони, яким віддали викрадене майно.

Таким чином досудовим слідством стверджується, що неповнолітній ОСОБА_8 , будучи особою, яка не досягла віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, своїми умисними та протиправними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням в приміщення, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст. 15- ч.3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні неповнолітня особа, яка не досягла віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, ОСОБА_8 на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від дачі будь-яких пояснень.

Сторона обвинувачення підтверджує винуватість особи, яка не досягла віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, ОСОБА_8 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст. 15- ч.3 ст. 185 КК України наступними доказами.

Так, допитаний представник потерпілого ОСОБА_10 пояснив, що подія трапилась 05.02.2016 року. Близько 17 год зателефонував до нього начальник охорони ОСОБА_11 і повідомив, що з адмінбудинку з кабінету маркшейдера пропав монітор «Самсунг». Він під`їхав і побачив на місці дитячі сліди на снігу, які вели до огорожі. Біля паркану був покинутий монітор, який вилучила охорона. Охоронці повідомили, що бачили двох підлітків, які тікали і це було зафіксовано камерами. 15.02.2016 охоронці повідомили, що на території виробничої площадки є неповнолітній. Було з`ясовано, що це ОСОБА_12 , який повідомив, що монітор виносив із ОСОБА_13 , тому він викликав працівників поліції.

Свідок ОСОБА_14 в суді показав, що працює у ТзОВ «Розвадів-будматеріали» системним адміністратором . В суботу на початку лютого 2016 року дізнався від охоронців ОСОБА_15 і ОСОБА_16 про те, що вони бачили хлопців, які виносили монітор з підприємства через огорожу. До огорожі підставили піддони і двоє перестрибнули через огорожу та втекли. 15.02.2016 року він через вікно побачив ОСОБА_17 , який ходив по території підприємства. З ОСОБА_18 затримали хлопця та викликали поліцію. Шоробура сказав, що він просто гуляє по території підприємства, куди зайшов через залізницю.

Свідок ОСОБА_19 суду ствердив, що 06.02.2016 року він чергував на прохідній у ТзОВ «Розвадів-будматеріали» і близько 15 год біля загорожі побачив ОСОБА_13 і ОСОБА_17 , які передавали монітор через паркан заводу. Це було за 40 м і вони побігли до них. Він оббіг кругом та забрав монітор, про що повідомив начальника охорони ОСОБА_20 по телефону. Монітор був у коробці з-під «Рошену». А другий раз ОСОБА_17 спіймали знову на території підприємства і він його впізнав.

В суді свідок ОСОБА_21 ствердив, що це було 06.02.2016 року близько 15 год він як охоронець чергував з ОСОБА_19 на прохідній №2 ТзОВ «Розвадів-будматеріали». Петрів побачив , що хтось намагається перелізти через огорожу. Біля огорожі було два піддони. Підбігши до забору він побачив двох хлопців ОСОБА_13 і ОСОБА_17 на другій стороні , які тримали коробку з монітором. Побачивши їх, хлопці втекли. Петрів побіг за огорожу і забрав коробку з монітором, пізніше подзвонив до ОСОБА_22 начальника охорони. На моніторі був ідентифікаційний номер заводу.

Свідок ОСОБА_20 в суді ствердив, що 06.02.2016 року йому зателефонував охоронець ОСОБА_23 та сказав про крадіжку. Коли він приїхав, йому показали монітор та вказали, що забрали монітор, коли два хлопці віком 12-14 років передавали такий через огорожу. Цей монітор був із кабінету маркшейдера. А 15.02.2016 року він затримав ОСОБА_17 на території заводу, коли той проник на територію.

В ході судового розгляду кримінального провадження судом безпосередньо досліджено, подані стороною обвинувачення документи.

Протокол огляду предмета від 22.02.2016 року, проведеного слідчим СВ Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_24 в приміщенні ТзОВ «Розвадів- будматеріали» с.Розвадів вул.Бандери,40 Мик. р-ну по кримінальному провадженню №1201___4025000___ , рукописний текст якого не читається, а тому з`ясувати, що саме було встановлено в результаті огляду не можливо.

Висновок експерта №9/155 від 29.03.2016 року, яким стверджується ринкова вартість представленого на експертизу монітору торгової марки «Samsung» серійний номер HA17HMCL308207W, з врахуванням вартості кабелю передачі відеосигналу та кабелю підключення до електромережі, які входять в стандартну комплектацію, при умові, що з моменту викрадення до моменту представлення на дослідження його товарний стан не змінився, станом на момент викрадення, а саме: 13.02.2016, становила 600,00 грн.

Постанову про визнання речовим доказом і приєднання до матеріалів провадження від 22.02.2016 року, в якій вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.02.2016 року надійшла заява ОСОБА_10 технічного директора ТзОВ «Розвадів будматеріали» про те, щоб прийняти міри до невідомих осіб, які 13.02.2016 року близько 15:00 год викрали з адміністративної будівлі з кабінету монітор марки «Samsung» і намагались перенести його через огорожу, але були виявлені працівниками охорони заводу, після чого втекли, а монітор залишили. 22.02.2016 року було вилучено монітор «Самсунг» моделі «740Н» та диск із записом із камери відео-спостереження. Монітор «Самсунг» моделі «740Н» та диск із записом із камери відео-спостереження визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000159 від 22.02.2016 року.

Характеристики, видані Черницьким НВК та виконкомом Рудниківської сільської ради Миколаївського району Львівської області на ОСОБА_8 , довідку про склад сім`ї ОСОБА_8 , довідки, видані Комунальним закладом «Львівський обласний дитячий психоневрологічний диспансер» про те, що ОСОБА_8 на диспансерному спостереженні у лікаря психіатра дитячого не перебуває та Обласним комунальним закладом ЛОР «Львівський обласний державний клінічний наркологічний диспансер» про те, що ОСОБА_8 на обліку в диспансері не перебуває.

Відповідно до ч.1,2 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Якщо під час судового розгляду не буде доведено однієї з обставин, передбачених у пункті 1 або 2 частини першої цієї статті, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні примусових заходів виховного характеру і закрити кримінальне провадження.

Згідно з ч.2 ст.62 Конституції України та ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно клопотання про застосування до неповнолітнього, який не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, примусових заходів виховного характеру подія суспільно-небезпечного діяння мала місце 06.02.2016 року, що стверджувалось показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та ОСОБА_21 .

В той час в долучених стороною обвинувачення документах висновку експерта №9/155 від 29.03.2016 року, постанови про визнання речовим доказом і приєднання до матеріалів провадження від 22.02.2016 року вказано дату вчинення суспільно-небезпечного діяння 13.02.2016 року.

В клопотанні про застосування до неповнолітнього, який не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, примусових заходів виховного характеру вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою групою осіб із неповнолітнім ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшовши до території ТзОВ «Розвадів-будматеріали», що знаходиться за адресою: с.Розвадів Миколаївського району Львівської області вул.С.Бандери, 40, перелізши через огорожу, проникли на охоронювану територію ТзОВ «Розвадів-будматеріали» та в подальшому зайшовши у адміністративну будівлю вказаного підприємства через незачинені двері проникли в кабінет маркшейдера, звідки намагались таємно викрасти монітор.

Жодних доказів, які б стверджували місце вчинення суспільно-небезпечного діяння, а саме: те, що спроба викрадення монітору була здійснена із кабінету маркшейдера, який знаходиться в адміністративній будівлі ТзОВ «Розвадів-будматеріали» суду не надано.

Не доведено і спосіб вчинення супільно-небезпечного діяння, вказаний в обвинувальному акті, оскільки представник потерпілого ОСОБА_10 та свідки вказували лише про те, як двоє осіб перелазили через огорожу за межі підприємства.

Стороною обвинувачення не доведено в суді, що монітор торгової марки «Samsung» моделі «740 N» серійний номер НА17НМСL308207W, належить потерпілому ТзОВ «Розвадів-будматеріали», та саме цей монітор було виявлено біля огорожі свідками (охоронниками товариства).

Згідно протоколу огляду предмета від 22.02.2016 року даний огляд проведено слідчим СВ Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_24 , в той час коли слідчим по кримінальному провадженні є ОСОБА_25 . Підтверджуючих документів повноваження ОСОБА_24 здійснювати слідчі дії у даному кримінальному провадженні, а також проводити досудове розслідування щодо неповнолітніх не подано.

Відповідно до ч.2 ст. 100 КПК України речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Під час огляду предмета 22.02.2016 року слідчим вказані вимоги не дотримано.

В протоколі зазначено, що такий здійснено по кримінальному провадженню №1201___4025000___, рукописний текст не читається, а тому з`ясувати, що саме було встановлено в результаті огляду не можливо.

З висновку експерта №9/155 від 29.03.2016 року визначено ринкову вартість монітору торгової марки «Samsung» серійний номер HA17HMCL308207W, з врахуванням вартості кабелю передачі відеосигналу та кабелю підключення до електромережі, станом на момент викрадення, а саме: 13.02.2016 року, однак в обвинувальному акті дата вчинення злочину вказана 06.02.2016 року. Крім того, вартість монітора визначено з врахуванням вартості кабелю передачі відеосигналу та кабелю підключення до електромережі, однак в обвинувальному акті предметом злочину вказано лише монітор.

Щодо показання представника потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , то вказані особи самого факту вчинення замаху на вчинення крадіжки не бачили, покази давали з відомостей, які дізналися від охоронників підприємства ОСОБА_21 та ОСОБА_19 .

Свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_19 суду ствердили, той факт, що бачили як двоє неповнолітніх осіб намагалися перекинути коробку за огорожу підприємства та зауваживши, що виявлені працівниками підприємства, втекли. З іншої сторони огорожі було виявлено коробку, в якій знаходився монітор.

Всупереч показам свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_19 в клопотанні про застосування до неповнолітнього, який не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, примусових заходів виховного характеру зазначено, що викрадене майно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 віддали працівникам охорони.

Заслухавши показання представника потерпілого, свідків, перевіривши зібрані органом досудового розслідування докази, надавши оцінку доказам за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що слід відмовити у застосуванні примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_8 , так як не доведено, що він вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст. 15- ч.3 ст. 185 КК України. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 500, 501 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

відмовити у застосуванні примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закривши кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня її проголошення через Миколаївський районний суд Львівської області.

Суддя: ОСОБА_1