Справа № 405/6129/15-к
1-кп/405/262/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2016 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0005999 у відношенні:
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_11 04 липня 2015 року близько 22-00 години перебував на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_2 , де в між ним та ОСОБА_13 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбулася сварка. В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_11 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано ОСОБА_11 наніс ОСОБА_15 один удар кулаком правої руки в область правого ока. Потім ОСОБА_11 повалив на землю ОСОБА_16 і наніс останньому удар кулаком правої руки в область нижньої губи справа та чотири удари кулаком правої руки в область грудної клітини, чим завдав останньому згідно висновку судово-медичної експертизи № 895 від 06.07.2015 року, тілесні ушкодження у вигляді синців навколо правого ока і лівого ока, крововиливу в слизову оболонку нижньої губи справа, синця бокової поверхні грудної клітини зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що він з потерпілим побився, він наніс один удар потерпілому, але то був вимушений захід, оскільки потерпілий наніс удар його майбутній дружині ОСОБА_17 , і він захищав її. 04.07.2015 року він з ОСОБА_18 прийшли додому за адресою АДРЕСА_2 . Спочатку вони були вдома, а потім ОСОБА_17 пішла до батьків. Її довго не було. Він вийшов у двір та почув, що в будинку батьків лаються. Він з ОСОБА_17 та її батьки проживають на одній ділянці, але в різних будинках, подвір`я у них спільне, адреса одна - АДРЕСА_2 . Він зайшов у будинок та побачив, що батьки, як завжди, сварять ОСОБА_17 . Вона кожного тижня плаче із-за сварок з батьками, причина сварок начебто, ОСОБА_17 не так живе, як хочуть її батьки. Він посварився з батьком ОСОБА_17 та сказав, що не треба їх вчити, як жити. Батьки сказали, щоб вони йшли з будинку, і він з ОСОБА_17 пішли. Зайшли до свого будинку та побачили, що відключене світло та газ. ОСОБА_17 пішла розбиратися до батьків. Вона стукала в двері, їй батьки відчинили. Вона просила включити світло та газ, оскільки мала дитина в будинку. Однак, батько їй відмовив, сказав, що це його будинки і він що хоче, те й робить, а вона взагалі тут ніхто. Батько спочатку дав ОСОБА_17 підзатильника, а потім вдарив в плече. В цей час він ( ОСОБА_19 ) стояв у дворі між двома будинками. Після цього зав`язалася бійка між ним ( ОСОБА_19 ) та потерпілим. Він ( ОСОБА_20 стояв на сходах на парапеті, а ОСОБА_9 ближче до дверей, і він ( ОСОБА_19 ) після погроз потерпілого, вдарив останнього лівою рукою в праве око. ОСОБА_9 схватив його двома руками позаду, та вони спочатку боролися на парапеті, а потім перемістилися в маленький коридорчик, там деякий час поштовхалися, а потім разом впали в коридор у будинку. Потерпілий прижав його ( ОСОБА_19 ), потім вони встали та викликали міліцію спочатку ОСОБА_17 викликала, а потім і ОСОБА_9 . Під час боротьби ОСОБА_9 тримав його ( ОСОБА_19 ) ззаду, тому, на думку останнього, він не міг якось вдарити потерпілого, міг тільки ногами якось поштовхувати та головою вдарити, не знає та не бачив, куди попадав. Пояснив, що вдарив потерпілого тільки один раз рукою в праве око, а потім ОСОБА_9 тримав його позаду, і вони штовхалися у вузькому коридорчику від однієї стіни до іншої. Заперечував, що сидів зверху на потерпілому та наносив йому удари зверху. ОСОБА_9 тільки тримав його ззаду, ударів, як таких, не було. У нього ( ОСОБА_19 ) було тіло в синцях та тріснуте ребро, однак він ніяких побоїв не знімав, не думав, що все так закінчиться. За медичною допомогою до лікарні не звертався. Медичної допомоги ОСОБА_9 не надавав, оскільки вважав, що йому така допомога не потрібна. В скоєному він не розкаюється, вважає, що поступив правильно, як нормальний чоловік. Визнав, що один раз вдарив потерпілого лівою рукою в праве око, а інший удар міг нанести головою, коли вони боролися, та ОСОБА_9 його тримав ззаду. Заперечував, що наносив удари потерпілому в область грудної клітини. Чи були у ОСОБА_9 ще з кимось конфлікти, йому не відомо. Під час боротьби потерпілий весь час перебував позаду обвинуваченого, впали вони тільки один раз, все продовжувалося приблизно хвилин 10. У потерпілого крові не було, синець тільки згодом з`явився. Вказав, що удар наніс лівою рукою в праве око, бо він лівша. На уточнення суду з приводу моменту нанесення першого удару ОСОБА_9 , вказав, що удар був нанесений ним ( ОСОБА_19 ) вже після того, як з боку ОСОБА_9 було припинено посягання по відношенню до ОСОБА_21 . В задоволенні позовних вимог потерпілого просив відмовити повністю.
Потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що 04 липня 2015 року близько 21-00 години донька зайшла до нього в дім за адресою АДРЕСА_2 . Він почав говорити дочці, що вона нічого не допомагає по дому, на роботу не хоче ходити, говорив, що треба якось по-іншому жити. Потім до будинку забіг ОСОБА_22 , який почав казати йому, що не його діло, що вони роблять; тикав пальцями йому в груди. Потім він ( ОСОБА_9 ) сказав, що якщо вони так себе поводять, то нехай збирають свої речі та йдуть на квартиру жити. Коли вони вийшли, він виключив світло в іншому будинку. Пояснив, що він побудував на одній ділянці два будинки, автомати стоять у нього в будинку, і він може виключити світло в іншому будинку. В одному будинку живе він, а в іншому його дочка ОСОБА_23 та її співмешканець ОСОБА_22 . Коли він зайшов до будинку, то почали сильно стукати в двері. Він відкрив двері, на порозі стояла дочка, яку він виштовхнув. Донька прийшла разом з ОСОБА_22 , останній стояв збоку. Обвинувачений наніс йому удар в праве око кулаком, потім повалив та наніс ще два удари кулаками в обличчя - в друге око та по губі. Потім, коли вони повалилися в коридор, обвинувачений наносив йому удари по тулубу кулаками, близько 3-4 ударів в грудну клітину. Він ( ОСОБА_24 ), при цьому, лежав на землі, а ОСОБА_22 сидів зверху та бив. А коли він спромігся піднятися та придавити обвинуваченого за голову та за тулуб до землі, сказав, щоб ОСОБА_22 заспокоївся та вийшов з будинку. Після цього він ( ОСОБА_9 ) викликав міліцію. Ні одного удару ОСОБА_22 він не наніс, словесно не провокував обвинуваченого на бійку. Свідком даної події була його дружина, вона була поряд з ним. Доньки не було, вона була в іншому будинку. Коли він ( ОСОБА_9 ) її виштовхнув, та обвинувачений почав наносити йому удари, донька пішла до себе додому. Донька жодним чином їх не намагалася розборонити. Його дружина була безпосереднім свідком події, вона намагалася відтягнути ОСОБА_22 . Доньці удари не наносив, він її виштовхнув взяв лівою рукою за талію, а правою рукою за голову і спустив спочатку зі сходів, а потім штовхнув, вона не падала. Міліцію викликала його дружина. Його донька з обвинуваченим також викликали міліцію. Тільки 06.07.2015 року потерпілий звернувся за висновком експерта щодо побоїв, оскільки 4 липня та 5 липня були вихідними днями. Наполягав на задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.
Свідок ОСОБА_25 суду пояснила, що потерпілий є її чоловіком, з обвинуваченим нема жодних стосунків. 04.07.2015 року близько 21-00 години вона з чоловіком були вдома за адресою: АДРЕСА_2 , дивилися телевізор, чоловік лежав на дивані. Зайшла донька, і вони почали розмовляти з нею, говорили з нею про ОСОБА_26 , про їх стосунки, дітей, про гроші. В цей час, невідомо звідки, забіг обвинувачений та почав лаятися, що вони про нього погано говорять. Її чоловік сказав обвинуваченому, чому той взагалі сюди прийшов і почав скандалити, адже вони розмовляють з донькою. Потім обвинувачений дуже близько підійшов до ОСОБА_9 та почав тикати йому пальцями в обличчя, при цьому казав : «Хто ти тут такий? Що ти тут зробив?». Вона відповіла обвинуваченому, що потерпілий є батьком його жінки, з якою останній на даний момент живе. Однак, обвинувачений продовжував грубіянити її чоловікові. Вони сказали обвинуваченому, щоб той вийшов з будинку. Вона з чоловіком казали донці та обвинуваченому, що вони нічим їм не допомагають, у дворі безлад, виникають суперечки, прояви зневажливого ставлення до батьків. ОСОБА_17 з ОСОБА_27 почали їм заперечувати. ОСОБА_9 сказав тоді донці та обвинуваченому, що буде виключати їм світло, щоб вони думали, як що зробити, заплатити та придбати. Тоді вони всі посварилися, і донька з обвинуваченим вийшли. Коли вони вийшли з будинку, її чоловік відключив світло в будинку доньки та закрив двері. Через деякий час ОСОБА_17 почала з усієї сили стукати в двері, виражатися нецензурною лайкою. Вона та чоловік пішли до дверей. Чоловік відкрив двері, на порозі стояла дочка та кричала. Він їй сказав, щоб йшла звідси та не кричала. Тоді потерпілий взяв дочку однією рукою за шию, іншою за талію, спустив зі сходів і штовхнув її . Після цього обвинувачений вискочив на ОСОБА_28 та вдарив його двічі у обличчя в око та нижню щелепу - і наскочив повністю на нього, повалив ОСОБА_28 . Вона бачила, як обвинувачений кулаком вдарив її чоловіка в праве око та у губи, бо око одразу залило кров`ю і з рота у ОСОБА_28 текла кров. Потім обвинувачений повалив її чоловіка на землю. ОСОБА_28 впав на призьбу. Потім вони боролися, ОСОБА_28 намагався піднятися, піднявся, але ОСОБА_29 вдруге на нього наскочив вже у маленькому їх коридорчику. Вона кричала обвинуваченому, щоб перестав бити батька. В маленькому коридорчику, коли обвинувачений повалив на землю ОСОБА_28 , який впав на спину, сів на нього зверху, лівою рукою держав потерпілого за плече, а правою рукою бив ОСОБА_28 в грудну клітину, в обличчя. Вона хапала обвинуваченого за руку та намагалася стягнути обвинуваченого зі свого чоловіка. Її чоловік закривався від ударів рукою, потім намагався вивернутися з-під обвинуваченого. Коли чоловік вивернувся, зверху схватив та нажав на плечі обвинуваченого та сказав: « ОСОБА_29 , успокойся!». Тоді ОСОБА_29 встав і вийшов з будинку, а вони почали викликати міліцію, бо ОСОБА_28 був повністю в крові. Потім вони їздили на медичну експертизу знімати побої. Під час побиття присутніми були вона, її чоловік та обвинувачений, ОСОБА_17 не було. Донька жодним чином не намагалася зупинити побиття батька. Коли вдруге обвинувачений повалив її чоловіка, скільки ударів наніс потерпілому, свідок не може сказати, вона була в шоковому стані, було декілька ударів. Чоловік не наносив ударів обвинуваченому, він тільки захищався. Женя не давав йому навіть можливості піднятися. За її участі проводився слідчий експеримент та вона показувала, як все відбувалося.
Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні відмовилася надавати суду показання в порядку ст. 63 Конституції України.
Вина обвинуваченого ОСОБА_11 у скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, крім отриманих в судовому засіданні показань потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_25 підтверджується також іншими дослідженими судом доказами, а саме:
Витягом з кримінального провадження № 0005999 про те, що 05.07.2015 року до ЄРДР було внесено повідомлення про те, що 04.07.2015 року близько 22-00 години чоловік на ім`я ОСОБА_31 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9
/т. 2 а.к.п. 1/
Зареєстрованою в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Кіровоградського МВ за № 21490 від 04.07.2015 року заявою потерпілого ОСОБА_9 , в якій він просить притягнути до відповідальності чоловіка, який 04.07.2015 року близько 22-00 години побив його за місцем проживання, нанісши тілесні ушкодження.
/т. 2 а.к.п. 3/
Вказані витяг з кримінального провадження № 0005999 та заява потерпілого ОСОБА_9 від 04.07.2015 року вказують на те, що саме 04 липня 2015 року біля 22-00 години у дворі будинку АДРЕСА_2 мало місце діяння, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_11 .
Висновком експерта № 895 від 06.07.2015 року, згідно якого у гр-на ОСОБА_9 маються тілесні ушкодження у вигляді синців навколо правого та лівого ока, крововиливу в слизову оболонку нижньої губи справа, синця бокової поверхні грудної клітини зліва.
Дані тілесні ушкодження могли утворитись від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), могли утворитись в строк, вказаний в постанові та відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Пошкодження виникли в результаті не менше 3-х травматичних впливів.
Пошкодження не викликали пошкодження здоров`я.
Пошкодження не могли утворитись при падінні з положення стоячи.
/т. 2 а.к.п. 5/
Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.08.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_9 з фототаблицею, в ході проведення якого останній розповів та показав механізм нанесення ОСОБА_11 кулаком правої руки: удару йому в область правого ока, удару в область губи, удару в область лівого ока, чотирьох ударів кулаком правої руки в область грудної клітини зліва.
/т. 2 а.к.п. 6-11/
Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.08.2015 року за участю свідка ОСОБА_25 з фототаблицею, в ході проведення якого остання розповіла та показала механізм нанесення ОСОБА_11 кулаком правої руки ударів її чоловіку ОСОБА_9 , а саме: удару в область правого ока, удару в область губи, удару в область лівого ока, чотирьох ударів кулаком правої руки в область грудної клітини зліва.
/т. 2 а.к.п. 12-17/
Висновком експерта № 1202/895 від 18.08.2015 року, згідно якого у гр-на ОСОБА_9 маються тілесні ушкодження у вигляді синців навколо правого і лівого ока, крововиливу в слизову оболонку нижньої губи справа, синця бокової поверхні грудної клітини зліва.
Не виключається можливість утворення вищевказаних тілесних ушкоджень і при обставинах, на які вказують як потерпілий ОСОБА_9 так і свідок ОСОБА_25 в протоколах проведення слідчих експериментів від 14.08.2015 року.
Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитись в строк, вказаний в постанові.
/т. 2 а.к.п. 19/
Приведені вище та досліджені судом письмові докази є належними та допустимими, оскільки отримані органом досудового розслідування згідно з вимогами Кримінального процесуального законодавства України та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час, спосіб вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Аналізуючи отримані в ході судового розгляду покази свідка ОСОБА_25 , суд відмічає їх повну узгодженість з показами потерпілого ОСОБА_9 , які є послідовними та не містять протиріч, та з вище приведеними і дослідженими судом письмовими доказами.
Доводи обвинуваченого про те, що в нього не було умислу на спричинення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень через те, що він захищав свою майбутню дружину ОСОБА_32 , не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході судового розгляду, оскільки, як вбачається з показів потерпілого, свідка та самого обвинуваченого щодо того, що удар останній наніс ОСОБА_9 першим одразу після припинення конфлікту між потерпілим та його донькою ОСОБА_33 . Тобто, перший удар обвинуваченим був нанесений потерпілому за відсутності реального суспільно небезпечного посягання з боку останнього стосовно ОСОБА_34 . Отже, невідкладної необхідності в заподіянні шкоди потерпілому ОСОБА_9 у ОСОБА_11 в момент завдання ним удару ОСОБА_9 вже не було, а тому і не виникало права на необхідну оборону.
Окрім того, суд відмічає, що кількість нанесених потерпілому ударів вказує на те, що дії Городового ( ОСОБА_35 ) були спрямовані на умисне нанесення ударів потерпілому ОСОБА_9 .
Доводи сторони захисту про те, що обвинувачений лівша та не міг наносити удари правою рукою, на переконання суду, не виключають можливості нанесення обвинуваченим ударів правою рукою, оскільки жодних об`єктивних та беззаперечних даних про фізичну неспроможність останнього діяти правою рукою суду не надано.
Сукупність вище приведених доказів запевнює суд в тому, що протиправні дії обвинуваченого були спрямовані саме на умисне нанесення ударів потерпілому, наслідком яких стало спричинення останньому легких тілесних ушкоджень у вигляді синців навколо правого ока і лівого ока, крововиливу в слизову оболонку нижньої губи справа, синця бокової поверхні грудної клітини зліва.
Отже, судом встановлено достатність доказів, які вказують на наявність причинно-наслідкового зв`язку між умисними протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_11 , який на грунті раптово виниклих неприязних відносин, кулаком правої руки наніс удар ОСОБА_9 в область правого ока, повалив останнього на землю, наніс удар кулаком правої руки в область нижньої губи справа та чотири удари кулаком правої руки в область грудної клітини потерпілого, та наслідками у вигляді легких тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_9 .
Позицію обвинуваченого щодо часткового визнання ним своєї провини з мотивуванням на відсутність в його діях умислу на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, оскільки, на його думку, він діяв у стані необхідної оборони, суд розцінює як спосіб його захисту та намагання пом`якшити відповідальність за скоєне протиправне діяння.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 у скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, доведена.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисні дії, що виразилися в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_11 раніше не засуджений /т. 2 а.к.п. 22/, на обліку в психоневрологічному на наркологічному диспансерах не значиться /т. 2 а.к.п. 23-24/, за місцем проживання характеризується позитивно /т. 2 а.к.п. 25/, не офіційно працевлаштований.
Обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_11 , який злочин вчинив вперше, але у скоєному не покаявся, характеризується позитивно, не офіційно працевлаштований, тобто регулярного та постійного заробітку не має, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_11 органом досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
До початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_9 було пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_11 , в якому він просить стягнути з обвинуваченого на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5000 гривень та моральної шкоди 5000 гривень. Суму матеріальної шкоди обґрунтовує тим, що саме 5000 гривень ним було витрачено на його лікування. Суму моральної шкоди обгрунтовує наявністю в нього вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зниженням його престижу, ділової репутації, необхідністю докладання зусиль для відновлення попереднього стану внаслідок спричинених йому протиправними діями обвинуваченого фізичного болю та ушкодження здоров`я.
Розглядаючи позовні вимоги потерпілого, суд керується положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України, згідно якої якщо процесуальні відносини, які виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України обов`язок по доказуванню обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі, покладається на сторони, кожна з яких зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
При цьому, жодних доказів, які б вказували на наявність спричиненої потерпілому протиправними діями обвинуваченого матеріальної шкоди та її розміру в сумі 5000 гривень, суду не надано, а отже, в задоволенні зазначених позовних вимог потерпілому слід відмовити.
Визначаючи розмір спричиненої протиправними діями обвинуваченого моральної шкоди потерпілому ОСОБА_9 , суд керується положеннями ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Так, протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_11 потерпілому були спричинені легкі тілесні ушкодження, що призвело до моральних страждань останнього, пов`язаних з незначним пошкодженням його здоров`я та до вимушених змін у його звичному способі життя. Отже, враховуючи ступінь спричинених тілесних ушкоджень, які не спричинили ані короткочасного розладу здоров`я, ані значної втрати працездатності, тривалість вимушених змін, глибину душевних та фізичних страждань, а також виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди підлягає стягненню 1000 гривень.
Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_9 в частині відшкодування спричиненої йому внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_11 моральної шкоди в розмірі 1000 гривень.
Витрати на проведення експертизи в даному кримінальному провадженні відсутні.
Речових доказів в кримінальному провадженні не має.
Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 60 (шістьдесят) годин.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_11 не обирався.
Позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 (одна тисяча) гривень.
В іншій частині позову відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1