В И Р О К
іменем України
"03" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за №0008095 від 10 червня 2016 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, незаміжньої, з повною загальною середньою освітою, офіційно непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:
Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 08 серпня 2016 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та представником потерпілих ТОВ «Бершка Україна» та ТОВ «Зара Україна» ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч.1 ст.474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.

Ухвалою суду, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.

Обвинувачена в підготовчому судовому засіданні, розуміючи наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст.474 КПК України, просила суд затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначила, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.

Представник потерпілого, розуміючи наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п.2 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, вважав за необхідне угоду затвердити.

Прокурор, в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені заходи.

Суд, заслухавши думку сторін угоди та прокурора, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК України) та закону приходить до наступного.

Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнаючи, шляхом її укладення доведеним, що 09 червня 2016 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_5 перебувала в приміщенні магазину «Зара», який знаходиться в торгівельному центрі «Скаймолл», за адресою: м. Київ, пр. Ватутіна, 2-Т, і в цей час у неї виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 підійшла до прилавку з жіночим одягом.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з полиці в магазині «Зара» жіночі штани, закупівельною вартістю 485 грн. 75 коп., та пішла з ними до примірочної, де зрізала з них магнітну кліпсу, з допомогою манікюрних ножиць, які принесла з собою. Вище вказані штани вона поклала до своєї сумки, після чого вийшла з примірочної та покинула приміщення магазину.

Потім продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникла та викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ТОВ «Зара Україна» матеріального збитку на суму 485 грн. 75 коп.

Крім того, ОСОБА_5 09 червня 2016 року близько 18 години 15 хвилин перебувала в приміщенні магазину «Бершка», який знаходиться в торгівельному центрі «Скаймолл», за адресою: м. Київ, пр. Ватутіна, 2-Т, і в цей у неї виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з полиці в магазині «Бершка» жіночий светр, закупівельною вартістю 171 грн. 33 коп. та пішла з ним до примірочної, де зрізала з нього магнітну кліпсу за допомогою манікюрних ножиць, які вона принесла з собою, а сам светр поклала до власної сумки.

Після цього ОСОБА_5 вийшла з примірочної та пішла у напрямку виходу з магазину.

Потім, виконавши всі дії, які ОСОБА_5 вважала за необхідне для завершення злочину, остання не змогла довести свій злочинний умисел до кінця, а саме таємно викрасти з магазину «Бершка» жіночи светр, закупівельною вартістю 171 грн. 33 коп., та розпорядитися ним на власний розсуд, з причин/, що не залежали від її волі,оскільки спрацювали антикрадійні рамки, після того, як ОСОБА_5 вийшла з магазину та була затримана співробітниками вказаного вище магазину, з наявним товаром, який вона намагалася таємно викрасти.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними діями вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої, у підготовчому судовому засіданні, судом не встановлено.

Безпосередньо в самій угоді про примирення викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 471 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченої, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином, судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між сторонами шляхом ухвалення вироку і, з урахуванням особи обвинуваченої, яка раніше не судима, відсутністю завданої шкоди, вважає за можливе призначення обвинуваченій іспитового строку в менших розмірах, ніж визначено угодою про примирення.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 не обирався і підстави для його визначення на даному етапі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Процесуальні витрати у провадженні, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-374, 468-469, 471, 473-475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 08 серпня 2016 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ТОВ «Бершка-Україна» та потерпілим ТОВ «Зара Україна», в особі ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0008095 від 10 червня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.15 ч. 2 ст.185 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази у кримінальному провадженні жіночі штани (артикул 6164/202/407) залишити у володінні ТОВ «Зара Україна».

Речові докази у кримінальному провадженні - жіночий светр (арт. 6675/187/812) залишити у володінні ТОВ «Бершка Україна».

Речові докази у кримінальному провадженні манікюрні ножиці знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 1 ст. 473 КПК України до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1