УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга ОСОБА_3 , згідно якої він просить скасувати постанову слідчого від 15 червня 2016 року про закриття кримінального провадження №0003630, відомості про яке внесені до ЄРДР 21 березня 2016 року на підставі заяви ОСОБА_3 про те, що посадові особи ПАТ «ВіЕйБі Банк» не виконують рішення Голосіївського районного суду м. Києва про стягнення боргу, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Скаргу мотивовано тим, що вказана постанова є такою, що не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити.

Слідчий до судового засідання не з?явився, що однак, не є перешкодою для розгляду скарги у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України.

Вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді скарги, проаналізувавши доводи скарги та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає, що скарга є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів, доданих до скарги, слідчим Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 15 червня 2016 року була прийнята постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0003620 від 21 березня 2016 року, у зв?язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Закриваючи кримінальне провадження, слідчий посилався на те. що з 20 березня 2015 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» перебуває в стані ліквідації. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що має пріоритет перед іншими нормами законодавства під час тимчасової адміністрації та ліквідації банків в питаннях регулювання правовідносин у сфері гарантування вкладів фізичних осіб. Між гр. ОСОБА_3 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу. 10 лютого 2015 року (тимчасова адміністрація) ОСОБА_3 була виплачена сума в розмірі 185 904,04 грн.; відсотки по депозиту в сумі 2491,50 грн. не входять до гарантованої до виплати суми і виплачуються відповідно до черговості у 4 чергу. ОСОБА_3 звернувся до банку із заявою про включення його в реєстр акцептованих вимог кредиторів. На підставі заяви останнього внесено до реєстру та акцептовано в 4-ту чергу кредиторів суму в розмірі 2491,50 грн. На підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_3 включено до 7-ї черги кредиторів на суму 13439,86 грн. (12300,60 грн - інфляційна складова, 1139,26 грн. 3% інфляції). Досудовим розслідуванням не встановлений факт умисного невиконання посадовими особами ПАТ «ВіЕйБі Банк» рішення Голосіївського районного суду міста Києва.

В той же час згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КІ1К України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом тим. відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і нєупереджених процесуальних рішень.

При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно положень н. 4 ч. 1 сі. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Однак, не зважаючи на вказані вимоги закону, слідчим не надано до суду доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Крім того, викладенні в оскаржуваній постанові обставини також не спростовують доводів скарги та не містять достатніх підстав для закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обгрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 167-169, 303, 304, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -
У х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 15 червня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0003630 від 21 березня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: