Справа № 1-88/2012 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2012 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Соколова В.О.,

з участю: секретаря Сілантьєвої Л.А.,

прокурора Свириди Т.Ю.,

адвоката ОСОБА_1,

представника КМСНЛ ОСОБА_2,

представника н/л підсуднього - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Могилеві-Подільському кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1, народився та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, навчається в 11 класі Могилів-Подільської СЗШ І-ІІІ ступенів № 1, не одруженого, не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.122 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.12.2012 року близько 23.30 год. ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні диско бару «Сьоме небо»по вулиці ІІІ Гвардійська № 36 в м. Могилів-Подільському, Вінницької області, під час сварки з гр. ОСОБА_5, яка переросла в бійку на грунті раптово виниклих неприязних відносин, навмисно наніс один удар ногою по правій нозі та декілька ударів руками по обличчю потерпілому, спричинивши останньому тілесні ушкодження у виді: синець в лобній дільниці голови зліва на межі з волосистою частиною, синець на нижній повіці лівого ока з переходом на ліву вилицю, по крововиливу на верхній та нижній губах зліва, синець на лівій скроневій дільниці голови, дві садни по задній поверхні правого ліктьового суглоба, закритий косий перелом нижньої третини правої мало-гомілкової кістки, без зміщення, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 70/44 від 09.02.2012 року виникли від дії тупих предметів або від адарів до них, можливо 25.12.2011 року та належать: перелом мало-гомілкової кістки до ушкоджень середньої ступені тяжкості, як викликаючий тривалий розлад здоров»я, більше 21-ї доби, а всі інші тілесні ушкодження до категорії легких тілесних ушкоджень. Закритий перелом правої мало-гомілкової кістки в нижній третині міг утворитися від удару тупого предмету з прикладанням значної сили, якою могла бути і стопа ноги нападаючого взутою у черевик.

Підсудній ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе за ст. 122 ч. 1 КК України визнав і суду пояснив, що 24.12. 2011 року біля 22.00 год. зі своїми знайомими прийшов на дискотеку в приміщення «Сьоме небо». Вживав тільки сік. За одним із столиків сидів хлопець, як потім стало відомо ОСОБА_5, який нецензурно висловився на дівчину підсуднього. Між підсуднім та потерпілим виникла сварка з приводу нетактовної поведінки останнього, яка переросла в бійку, під час якої підсудній декілька разів ударив потерпілого кулаком в обличчя та ногою взутою в черевик по нозі. Вся ця подія відбулась приблизно біля 23.30 год.. Підсудньому не було відомо, що від його удару відбувся перелом мало- гомілкової кістки потерпілого. В скоєному розкаюється. Цивільний позов визнав частково на суму 3000 гривень.

Законний представник н/л підсуднього ОСОБА_3, суду показала, що підсудній її рідний син. Про обставини події, які виникли між ним та потерпілим 24.12.2012 року близько 23.30 год. в приміщенні диско бару «Сьоме небо»по вулиці ІІІ Гвардійська № 36 в м. Могилів-Подільському, Вінницької області представнику стало відомо зі слів сина. Визнала цивільний позов на суму 3000 гривень.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 24.12.2011 року з 22.00 годин перебував на дискотеці «Сьоме небо». Зі своїми знайомими підсудній сидів за одним із столиків, і вжив одну банку енергетичного напою «Рево». Біля 23.00 годин за столик потерпілого сів, як потім стало відомо ОСОБА_4. Знайомий потерпілого ОСОБА_6 розповідав про «свій успіх»у дівчат Потерпілий задав якесь питання ОСОБА_6 щодо кола його знайомих дівчат, можливо і в нетактовній формі. Підсудній сприняв це як образу в адресу своєї знайомої дівчини і між ними виникла спочатку сварка, яка переросла в бійку під час якої підсудній перший ударив потерпілого в обличчя, а потім ногою по нозі потерпілого. Він відчув «хруст»в нозі і на таксі поїхав додому. 25.12.2011 року потерпілий звернувся в лікарню, йому поставили діагноз: перелом мало-гомілкової кістки. Був накладений гіпс і на протязі 1.5 місяця потерпілий лікувався. Заявив цивільний позов в сумі 5000 гривень, який складається з 3000грн. моральної шкоди; 2000 грн. матеріальної шкоди, витрати на придбання ліків, транспортні витрати на поїздки в лікарню. На суворій мірі покарання не наполягає.

Підсудний ОСОБА_4 та інші учасники судового розгляду погоджуються з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Підсудний, та інші учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин. ОСОБА_4 добровільно погоджуються на застосування судом під час подальшого розгляду справи вимог ст. 299 КПК України, пояснив, щойому зрозумілі наслідки застосування даної норми закону. При таких обставинах, суд вважає за недоцільне досліджувати докази відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім визнання вини підсудним, показів потерпілого, винуватість ОСОБА_4 в інкримінованому діянні підтверджується: змістом протокола заяви від гр. ОСОБА_5 від 25.12.2011 року ( а.с.3) ; змістом протокола огляду місця події від 25.12.2011 року ( а.с. 4); висновком судово-медичної експертизи 70/44, згідно якої у гр. ОСОБА_5 мали місце такі тілесні ушкодження: синець в лобній дільниці голови зліва на межі з волосистою частиною, синець на нижній повіці лівого ока з переходом на ліву вилицю, по крововиливу на верхній та нижній губах зліва, синець на лівій скроневій дільниці голови, дві садни по задній поверхні правого ліктьового суглоба, закритий косий перелом нижньої третини правої мало-гомілкової кістки, без зміщення, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 70/44 від 09.02.2012 року виникли від дії тупих предметів або від адарів до них, можливо 25.12.2011 року та належать: перелом мало-гомілкової кістки до ушкоджень середньої ступені тяжкості, як викликаючий тривалий розлад здоров»я, більше 21-ї доби, а всі інші тілесні ушкодження до категорії легких тілесних ушкоджень. Закритий перелом правої мало-гомілкової кістки в нижній третині міг утворитися від удару тупого предмету з прикладанням значної сили, якою могла бути і стопа ноги нападаючого взутою у черевик (а.с. 32-33).

З урахуванням зібраних в судовому засіданні доказів, суд прийшов до висновку, що дії підсудного ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані правильно за ст. 122 ч. 1 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Обираючи міру покарання підсудньому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного - по місцю проживання, навчання характеризувався позитивно, обставини справи - злочин за ст. 122 ч.1 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів, не знаходячи обтяжуючих вину обставини, помякшуючі вину обставини вперше притягається до кримінальної відповідальності, вину визнає, розкаюється, злочин скоїв будучи неповнолітнім, як на досудовому слідстві так і в суді давав правдиві покази, чим сприяв розкриттю злочину, виховувався в сім»ї без рідного батька, і вважає, що його виправлення можливе в умовах без ізоляції від суспільства, що дає підстави суду обрати покарання з застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування обраного покарання з випробуванням.

Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди суд задовольняє в повному обсязі, так як в судовому засіданні встановлено, що середньої тяжкості ушкодження у потерпілого знаходяться в причинному зв»язку з неправомірними діями підсуднього, внаслідок чого потерпілий переніс фізичний біль, психологічні страждання, був порушений його звичайний образ життя. Цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди суд залишає без розгляду, оскільки потерпілий не надав суду письмових доказів, щодо понесених ним витрат на лікування в сумі 2000 грн.

Суму задоволеного цивільного позова суд стягує з законного представника неповнолітнього підсуднього, його матері ОСОБА_3, так як підсудній будучи неповнолітнім не працює, не має джерел матеріального прибутку, знаходиться на утриманні у матері.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ПРИСУДИВ :

Визнати винним ОСОБА_4 за ст. 122 ч. 1 КК України, та обрати йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 104, 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування обраного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 1 ( один ) рік.

Згідно ст. 104 ч.4 КК України на ОСОБА_3 покласти обов»язок щодо нагляду за засудженим ОСОБА_4 та проведення зним виховної роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, залишити раніше обраний підписка про невиїзд.

Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди задовольнити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 3000 грн.

Цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 2000 грн.- залишити без розгляду.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Вінницької області на протязі 15 діб з моменту оголошення вироку.

Суддя: