Номер провадження: 11-кп/785/485/16
Номер справи місцевого суду: 521/3093/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.05.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участі

секретаря с/з: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеса від 24.02.2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за заявою адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання з місць позбавлення волі,-
встановив:
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса від 24.02.2016 року відмовленоу відкритті провадження за заявою адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , засудженого 17.07.2013 року Приморським районним судом м. Одеса за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, 70, 71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, який на даний час відбуває покарання в Одеській виправній колонії управління державної пенітенціарної служби в Одеській області (№14), про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання з місць позбавлення волі.

Мотивуючи прийняте рішення, районний суд послався на звернення ОСОБА_8 з аналогічною заявою до місцевого суду, та постановленої судом щодо неї ухвали від 07.12.2015 року про відмову у відкритті провадження за заявою.
Крім того районний суд пославшись на вимоги ст.154 КВК України та ст. 81, 82 КК України, суддя районного суду зазначив, що умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, лише за ініціативою установи виконання покарання, якщо засудженим буде доведене своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а подання такого клопотання засудженим не може бути предметом розгляду у відповідності до вимог кримінально-виконавчого кодексу України та вимог кримінального та кримінального процесуального закону.
При цьому районний суд також послався на рішення засідання комісії Одеської ВК УДПтСУ в Одеській області №"14 від 25.11.2015 року, яким засудженому було відмовлено у направленні матеріалів до суду з приводу вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.
На зазначену ухвалу суду захисником засудженого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій вона вказує, що не згодна з рішенням суду першої інстанції.

В своїй апеляційній скарзі адвокат зазначає, що під час розгляду судом першої інстанції не були враховані факти, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, за період відбуття покарання не мав зауважень, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, працював на виробництві, страждає тяжким захворюванням, підтримує відносини з цивільною дружиною, з якою має сумісну дитину - інваліда 2011 року народження.

Крім того, адвокат зазначила, що в порушення вимог ст. 539 КПК України, судом першої інстанції вона не була викликана у судове засідання, судом не були витребувані з виправної колонії висновки лікарської комісії про стан здоров`я засудженого ОСОБА_8 .

Також адвокат вказує, що при розгляді її клопотання, судом порушені вимоги кримінального процесуального закону, оскільки в порушення ст. 103 КПК України під час засідання не проводилась фіксація кримінального провадження.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити клопотання на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу у повному обсязі; прокурора, який заперечував проти апеляції адвоката; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд з наступних підстав:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, рішення суду першої інстанції переглядається апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положення ч. 2 ст. 404 КПК України дає можливість апеляційному суду вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Під час розгляду апеляції, апеляційним судом було встановлено, що вимоги кримінального процесуального закону під час розгляду клопотання, районним судом дотримані не були, та встановлені процесуальні порушення, які тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду, виходячи з наступного.

Порядок розгляду та вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, визначений розділом VIII чинного кримінального процесуального кодексу України.

Пунктом 2 частини 1 статті 537 КПК України, в тому числі передбачено вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання, яке саме порушувала захисник засудженого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 у поданому нею до районного суду клопотанні.

Частиною 1 ст.539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку, в тому числі і питання щодо умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Тобто подане захисником до суду в інтересах засудженого ОСОБА_8 клопотання повинно було розглядатися у вищенаведеному порядку.

Приймаючи зазначене рішення, районний суд, вищенаведені вимоги закону не врахував, вирішуючи питання щодо можливості та прийняття клопотання до розгляду, помилково і безпідставно послався лише на вимоги ст.154 Кримінально-виконавчого кодексу України, які регламентують порядок дострокового звільнення від відбування покарання, частина 3 якої цієї надає можливість звернення до суду з таким клопотанням органу, який займається виконанням призначеного судом покарання, а саме установи де засуджений відбуває покарання, а не безпосередньо засудженого чи інших осіб, порядок розгляду якого та перелік яких зазначений у ст.539 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що приймаючи зазначене рішення, районний суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення та приходить до висновку про те, що фактично зазначене клопотання захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання районним судом розглянуто не було.

Разом з тим, як видно з тексту оскарженої ухвали, районний суд, вирішуючи питання щодо відмови у відкритті провадження за клопотанням адвоката засудженого, фактично надав оцінку наявним у справі матеріалам, тобто доказам щодо поведінки засудженого під час відбування покарання, що при прийнятті такого рішення є неприпустимим.

Крім того при прийнятті оскаржуваного рішення, районний суд послався на повторне звернення засудженого ОСОБА_8 з аналогічним клопотанням до суду, за результатами якого постановлена ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2015 року про відмову у відкритті провадження.

Разом з тим, матеріали справи взагалі не містять ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2015 року щодо розгляду аналогічного клопотання засудженого, якою ніби то було засудженому було відмовлено у відкритті провадження.

При цьому, як свідчить журнал судового засідання, розгляд клопотання районним судом фактично не проводився та матеріали справи, на які суд посилається як на підставу прийняття цього рішення не були предметом дослідження районним судом.

Також на зазначені обставини вказують наявний у матеріалах клопотання журнал судового засідання від 24.02.2016 року, відповідно до якого не зрозуміло, хто саме приймав участь у його проведенні, хто висловлювався з учасників розгляду щодо можливості проведення судового засідання без застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження, кому роз`яснювалося право на відвід, оскільки згідно до даних цього-ж журналу, учасники судового розгляду були відсутні.

Разом з тим, у відповідності до вимог розділом VIII кримінального процесуального кодексу України зазначене клопотання захисника засудженого підлягало розгляду.

Згідно до ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вирішуючи питання щодо направлення клопотання на новий розгляд, апеляційний суд виходить з встановлених у ст.7 КПК України загальних засад кримінального провадження, однією із яких є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дії чи бездіяльності та вимог ст.33 КПК України, якою встановлена інстанційна підсудність та зазначено, що кримінальне провадження у першій інстанції здійснюють тільки місцеві суди, а в компетенцію апеляційного суду входить лише перегляд судових рішень місцевих судів.

Оскільки клопотання районним судом було фактично не розглянуто, у разі розгляду апеляційним судом клопотання по суті, буде порушено право учасників судового розгляду на апеляційне оскарження.

За таких обставин апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Під час розгляду зазначеного клопотання, суду першої інстанції необхідно дотримуючись вимог КПК України, слід ретельно перевірити доводи клопотання та забезпечити належні умови виконання вимог КПК України щодо прав учасників судового провадження, повно, всебічно та об`єктивно дослідити надані суду матеріали, дати їм належну правову оцінку, і в залежності від встановленого прийняти по справі законне і обґрунтоване рішення, мотивувавши його належним чином.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідним звернути увагу районного суду на належне виконання та дотримання вимог ч.4 ст.539 та ч.4 ст.107 КПК України, які передбачають розгляд зазначеного клопотання за обов`язковим викликом сторін провадження та обов`язкового фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів.

Керуючись ст.ст. 7, 33, 376, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 539 КПК України, апеляційний суд Одеської області,

постановив:
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеса від 24.02.2016 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою визнати клопотання захисника засудженого - адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання таким, яке підлягає розгляду та направити його у той-же суд в іншому складі суду, для розгляду по суті.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:
ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . ОСОБА_4 .