Справа № 699/1342/14-к
Номер провадження 1-в/699/55/16
УХВАЛА
27.10.2016 м.Корсунь-Шевченківський
Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю - секретаря ОСОБА_2

прокурора - прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області юриста першого класу ОСОБА_3

засудженої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсуні-Шевченківському клопотання керівника Звенигородської місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_5 про заміну покарання відповідно до ч.5 ст.53 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка, зареєстрована і проживає АДРЕСА_1 , громадянка України, з середньою спеціальною освітою, розлучена, утриманців не має, не працююча, невійськовозобов`язана, не судима, суд

ВСТАНОВИВ:
До Корсунь-Шевченківського районного суду надійшло клопотання керівника Звенигородської місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_5 про заміну покарання відповідно до ч.5 ст.53 КК України засудженій ОСОБА_4 , в якому він просить замінити не сплачену за вироком суду суму штрафу в розмірі 85000,00 грн. на покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 8 місяців 16 днів посилаючись на те, що засуджена вирок суду не виконала, штраф не сплатила.

У суді прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити. Крім того, зазначив, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 по ст.389 ч.1 КК України на даний час відсутнє.

Засуджена ОСОБА_4 у суд з`явилася, про заміну їй покарання заперечила та пояснила, що штраф не сплачувала у зв`язку з відсутністю коштів, так як не офіційно працюючи в ПП «Фенікс» с. Дмитрівка Києво - Святошинського району отримує заробітну плату в розмірі 1500,00 грн. на місяць. В підтвердження заперечень надала суду квитанцію про сплату частини штрафу в сумі 1000,00 грн.

Суд, вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення.

У суді встановлено, що вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2014 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.191, ч.1 і ч.2 ст.200 КК України та призначено засудженій ОСОБА_4 за ч.1 ст.191 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень; за ч.1 ст.200 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісім тисяч п`ятсот гривень; за ч.2 ст.200 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімдесят п`ять тисяч гривень. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів засудженій ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімдесят п`ять тисяч гривень та розстрочена виплату штрафу частинами по 42500,00 грн. протягом кожних шести місяців строком на один рік. Задоволено повністю пред`явлений Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Черкаське обласне управління цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином та вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат. Вирок не оскаржувався і набрав законної сили.

В період вищевказаної розстрочки засуджена ОСОБА_4 не сплатила платежі у визначеному судом розмірі, за весь час з моменту набрання вироком законної сили не здійснила жодного платежу, про що 23 лютого 2016 року суду надала письмові пояснення про те, що не працювала і не мала коштів для погашення штрафу, штраф зобов`язалась оплатити до кінця березня місяця 2016 року (а.с.8).

29 квітня 2016 року від засудженої ОСОБА_4 були відібрані письмові пояснення прокурором Корсунь-Шевченківського відділу ОСОБА_6 , про те, що засуджена ніде не працювала та доходів не мала для оплати штрафу. На день дачі пояснень працювала в ПП «Фенікс» не офіційно, отримувала зарплатню, та зобов`язалась сплачувати штраф частинами по 1000,00 грн. 1500,00 грн. кожного місяця (а.с.9).

На даний час засуджена ОСОБА_4 сплатила частину штрафу в сумі 1000,00 грн.

Згідно ч.ч.2,4 ст.26 Кримінально-виконавчого Кодексу України у разі призначення основного покарання у виді штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє відповідний суд шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. У разі несплати засудженим чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Абзацом другим частини п`ятої статті 53 КК України передбачено, що у разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання, та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у таких межах:

1) від одного до п`яти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення злочину середньої тяжкості;

2) від п`яти до десяти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення тяжкого злочину;

3) від десяти до дванадцяти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення особливо тяжкого злочину.

Призначене судом покарання у виді штрафу в сумі 85000,00 грн. значно перевищує три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та становить 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (85000,00 грн. : 17 грн. = 5000).

Згідно з п10) ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків, суд визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати зокрема, питання про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України.

Ст.539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої (підсудної), випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 сплатила частину штрафу та враховуючи про відсутність стосовно неї кримінального провадження за ст.389 ч.1 КК України за ухилення від сплати штрафу, то суд вважає, що відсутні підстави задовольнити клопотання про заміну покарання.

Керуючись ч.5 ст. 53 КК України, ст.ст. 537 ч.1 п10), 539, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
В клопотанні відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1