АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року по кримінальному провадженню № 0000110,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року задоволено клопотання слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області у кримінальному провадженню № 0000110 від 11.02.2014 року за ознаками скоєння кримінального правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України та накладено арешт на гроші та предмети, вилучені 06.05.2016 року, під час огляду речей ОСОБА_9 у службовому приміщенні Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, розташованому за адресою: смт Межова, вул. Соборна, а саме: чорний поліетиленовий пакет з грошима в сумі 725 075 гривень НБУ, накладна № 4148 від 04.05.2016 року виконана на одному аркуші білого кольору формату А5, товарно-транспортна накладна АА12 № 12541 виконана на одному аркуші білого кольору формату А4, та заборони розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, мотивуючи це тим, що дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою встановлення відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення накладання арешту на зазначене майно є необхідним.
В апеляції адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт вилученого майна у ОСОБА_8 в ході огляду його речей та відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
В обґрунтування своєї скарги адвокат вказав на те, що слідчий направляючи повторно до суду клопотання про накладення арешту не виконав вимоги ст. 171 КПК України та не усунув недоліки, на які звернула увагу колегія суддів апеляційного суду, як на момент попереднього розгляду скарги та к і на момент розгляду клопотання 02 вересня 2016 року жодній особі у кримінальному провадженні не пред`явлено підозри, жодну особу не визнано потерпілою, розмір завданих кримінальним правопорушенням збитків належним чином не визначено та цивільний позов не заявлений в межах кримінального провадження. Також захисник зазначає, що клопотання слідчого містить лише загальні формулювання підстав і мети арешту майна, з яких не вбачається за можливе встановити, чи є предмет арешту речовим доказом, або об`єктом кримінально караних дій, набутим злочинним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Звертає увагу, що з моменту вилучення належного ОСОБА_8 майна і до цього часу, - ні його, ні водія ОСОБА_9 , у якого були вилучені кошти, до правоохоронних органів не викликали, вони не допитувались з приводу обставин, які зазначені в клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді. На думку захисника їхня причетність до схеми конвертації та транспортування готівки ніяким чином ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не обґрунтована.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала вимоги своєї скарги в повному обсязі, прокурора, який відніс вирішення питання на розсуд суду, перевіривши та вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, та думку осіб в судовому засіданні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 02 вересня 2016 року ухвалою слідчого судді, у кримінальному провадженні № 0000110 від 11.02.2014 року накладено арешт на гроші та предмети, вилучені 06.05.2016 року, під час огляду речей ОСОБА_9 у службовому приміщенні Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП у Дніпропетровській області. Мотивовано це тим, що дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою встановлення відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, накладення арешту на зазначене майно є необхідним.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах дають підстави для висновку, що з метою з метою встановлення відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, накладання арешту на майно є необхідним.

З вказаним висновком колегія суддів не може погодитись, оскільки слідчий суддя не звернув увагу, що в порушення вимог КПК України, слідчим жодну особу не визнано потерпілим, розмір завданих кримінальним правопорушенням збитків належним чином не визначено, цивільний позов не заявлений в межах кримінального провадження та не наведено доказів про злочинне походження майна та грошових коштів, на які накладено арешт.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до ч. 2 ст. 214 КПК України, - досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім цього колегія суддів зауважує, що відповідно до ст. 170 КПК України, - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Також арешт може бути накладеним на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На вказані вимоги Закону ні слідчий, ні слідчий суддя не звернув належної уваги. Також не звернуто уваги і на те, що відповідно до ст. 171 КПК України із клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням із прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Перевіривши надані матеріали за клопотанням слідчого, колегія суддів вважає, що як слідчим, так і слідчим суддею не були дотримані вказані вимоги ст. ст. 170, 171, 173, 214 КПК України при його внесенні та судовому розгляді.

При цьому колегія суддів зазначає, що у кримінальному провадженні, яке 11.02.2014 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 205 КК України, жодні особи не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Погоджуючи клопотання слідчого, прокурор не врахував те, що у ньому не міститься посилання на докази факту завдання шкоди і розміру шкоди, що свідчить про не

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне повернути прокурору матеріали для належного виконання вимог ст. 171 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 409 - 410 КПК України, - неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, тягнуть скасування судового рішення, а з урахуванням вимог ст. 407 цього Кодексу зі скасуванням ухвали слідчого судді й постановленням нової ухвали.

Отже, з наведеного вбачається, що ні слідчим, ні слідчим суддею не були дотримані вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про накладення арешту на майно.

У зв`язку з чим апеляційна скарга, ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, оскільки слідчим суддею постановлено судове рішення, яке не може бути визнане законним. Отже, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого необхідно повернути для усунення допущених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року, про накладення арешту на майно скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_10 в рамках кримінального провадження № 0000110 від 11.02.2014 року повернути прокурору для належного виконання вимог ст. 171 КПК України, протягом 72 годин з дня отримання ухвали

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду: