УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.11.2016 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
за участі секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Житомирської місцевої прокуратури, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений законом строк, -
10.10.2016 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із указаною скаргою, в якій зазначила, що нею 28.09.2015 до прокуратури м. Житомира подано заяву про внесення відомостей про злочини до ЄРДР. Оскільки такі відомості не були внесені, то ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 17.12.2015 прокурора було зобов`язано їх внести до ЄРДР та розпочати розслідування. ОСОБА_3 посилається на те, що 03.10.2016 вона звернулась до прокурора Житомирської місцевої прокуратури із клопотанням, яке містило прохання надати витяги із ЄРДР, що свідчать про виконання ухвали суду від 17.12.2015 та злочини за ст.ст. 364, 366, 367, 382, 384, 396 КК України внесені до ЄРДР, а також прохання надати пам`ятку потерпілої. За словами ОСОБА_3 , станом на 10.10.2016 жодної інформації стосовно виконання вимог ухвали від 17.12.2015, надання витягів із ЄРДР та пам`ятки прокуратура не надала. З огляду на викладене у скарзі просить слідчого суддю зобов`язати прокурора Житомирської місцевої прокуратури надати: витяги з ЄРДР за ст.ст. 364, 366, 367, 382, 384, 396 КК України, що підтверджують виконання вимог ухвали суду від 17.12.2015, а також просить надати пам`ятку потерпілої згідно зі ст. 55 КПК України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала вимоги своєї скарги з підстав, у ній викладених, просила їх задовольнити. Додала, що їй не треба витяги із ЄРДР по ст. 364 КК України, а треба по всім шести статтям, а саме ст.ст. 364, 366, 367, 382, 384, 396 КК України.
Прокурор Житомирської місцевої прокуратури в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на безпідставність вимог ОСОБА_3 . Вказав, що предметом судового розгляду є бездіяльність, яка полягає у ненаданні заявнику відповіді на клопотання від 03.10.2016. Прокурор визнав, що клопотання від 03.10.2016 надходило до Житомирської місцевої прокуратури та прокуратурою 07.10.2016 року було підготовлено відповідь ОСОБА_3 . Звертав увагу слідчого судді, що ОСОБА_3 має статус заявника у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим її статус не передбачає наданні ОСОБА_3 всіх процесуальних документів в рамках провадження. Окрім того, за словами прокурора, ОСОБА_3 не надала будь-яких переконливих відомостей, що свідчать про заподіяння їй шкоди кримінальним правопорушенням, а положення статті 306 КПК України не передбачають обов`язкову участь прокурора у розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 , вивчивши й дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на наступне.
Слідчим суддею встановлено, що 28.09.2015 ОСОБА_3 звернулась до прокурора м. Житомира із заявою від 28.09.2015, у якій просила внести відомості до ЄРДР згідно ст. 214 КПК України про злочини в діяннях секретаря міської ради ОСОБА_5 за ст.ст. 364, 366, 367, 382, 384, 396 КК України та розпочати досудове розслідування.
Як вбачається із матеріалів скарги, 03.10.2016 ОСОБА_3 звернулась до прокурора Житомирської місцевої прокуратури із клопотанням від 03.10.2016, у якому просила надати їй витяги із кримінальних проваджень, що свідчать про виконання прокурором ухвали суду від 17.12.2015 та злочини за ст.ст. 364, 366, 367, 382, 384, 396 КК України внесені до ЄРДР, а також просила надати їй пам`ятку потерпілої згідно ст. 55 КПК України, посилаючись на завдання їй кримінальними провадженнями істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам та завдання моральної й матеріальної шкоди.
Згідно зі ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник, серед іншого має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію.
Таким чином слідчим суддею встановлено, що Житомирською місцевою прокуратурою була надана відповідь заявнику на її клопотання від 03.10.2016, що підтверджується листами від 19.01.2016 за №М-105/16 та від 07.10.2016 за №М-004п/16, у яких прокуратура повідомила ОСОБА_3 про внесення до ЄРДР відомостей за заявою останньої від 28.09.2015 щодо можливого вчинення секретарем Житомирської міської ради ОСОБА_5 кримінальних правопорушень. З огляду на повідомлення прокуратурою ОСОБА_3 про прийняття і реєстрацію її заяви від 28.09.2015 та надання їй відповідного підтверджуючого документу, слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення вимог скарги щодо зобов`язання прокурора надати витяги з ЄРДР, у якому буде міститись вичерпний перелік статтей КК України, наведений ОСОБА_3 .
При прийнятті даного рішення слідчий суддя керується й тим, що законодавцем прямо не передбачена форма документа, за якою прокурор зобов`язаний повідомити заявника про прийняття і реєстрацію заяви останнього про вчинене кримінальне правопорушення. На думку слідчого судді, таким документом може бути й лист прокуратури.
Крім того безпідставною є вимога ОСОБА_3 зобов`язати прокурора Житомирської місцевої прокуратури надати витяги з ЄРДР про внесення відомостей про кримінальні правопорушення, які кваліфікуються за ст.ст. 364, 366, 367, 382, 384, 396 КК України, оскільки відомості про вчинене кримінальне правопорушення вносились до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 17.12.2015, резолютивна частина якої не містила посилань на статті КК України, за якими повинна бути визначена попередня правова кваліфікація можливих протиправних дій секретаря Житомирської міської ради ОСОБА_5 . До того ж згідно зі ст.ст. 303, 307 КПК України слідчий суддя не наділений правом визначення попередньої правової кваліфікації дій певної особи, яку заявник підозрює у вчиненні кримінального правопорушення, так як повноваження внести до ЄРДР відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність належать слідчому, прокурору відповідно до норм ст. 214 КПК України та Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 року № 69.
У відповідності із ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. При цьому права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Оскільки відомості про вчинене кримінальне правопорушення вносились до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 17.12.2015 та прокурором не було вручено ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, так як на думку прокурора, заявник у своїй заяві від 28.09.2015 року не довела, що кримінальним правопорушенням їй було завдано шкоди, - слідчий суддя не знаходить підстав й для задоволення вимог скарги щодо зобов`язання прокурора вручити ОСОБА_3 дану пам`ятку.
Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_3 , що вона не позбавлена права звернутись до слідчого/прокурора із заявою про залучення її до провадження як потерпілої особи, а у разі відмови у визнанні потерпілої оскаржити дане рішення слідчого/прокурора в порядку, передбаченому ст.ст. 303, 304 КПК України. Таким чином, на переконання слідчого судді, вимога щодо зобов`язання надати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки фактично є передчасною, а тому не підлягає задоволенню.
На запитання слідчого судді в судовому засіданні щодо звернення до прокурора/слідчого із заявою про залучення до провадження як потерпілої особи ОСОБА_3 не надала жодної відповіді.
У статті 303 КПК України наведений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а також перелік осіб, які можуть звернутись до слідчого судді із відповідними скаргами.
Згідно із п.1 ч. 2 ст. 304, ч. 4 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу та слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі подання скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Крім цього слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_3 , наведених останньою у власних заявах від 24.10.2016, від 02.11.2016, від 04.11.2016, виходить також із того, що норми КПК України безпосередньо не передбачають права заявника уточнювати по ходу судового розгляду вимоги своєї скарги шляхом зазначення фактично нових вимог, так і не наділяють слідчого суддю правом ухвалювати додаткове рішення за наслідками розгляду скарги.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 55, 60, 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1