Справа № 569/6706/16-к

УХВАЛА
26 травня 2016 року Рівненський міський суд
Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
та його захисника - адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рівне клопотання слідчого СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, українця, громадянина України, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-
в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 звернувся в суд із клопотанням, яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
З клопотання вбачається, що 20 травня 2016 року,приблизно о 20 год., ОСОБА_5 ,перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння,знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень,наніс ОСОБА_8 один удар ножем в ліву ногу,чим спричинив їй тілесне ушкодження у вигляді ножового,колото-різаного поранення м`яких тканин гомілки з ушкодженням судинного пучка, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння та яке в свою чергу спричинило масивну крововтрату, внаслідок якої ОСОБА_8 померла.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження що спричинило смерть потерпілого.
Вина підозрюваного ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних по даному кримінальному провадженні доказів, а саме протоколом допиту свідка ОСОБА_9 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
26 травня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Слідчий вказує, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого тяжкого злочину, оскільки санкція статті КК України, якою передбачено відповідальність за вчинення інкримінованого йому злочину, передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років, може знищити,сховати будь-які речі,які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,незаконно впливати на свідка,перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, оскільки останній може ухились від слідства та суду, перешкоджатиме виконанню слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, продовжить вчиняти злочини.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник просили відмовити в задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та прокурор довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування, та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п"ять років.
ОСОБА_5 схильний до вчинення злочинів проти життя та здоров"я особи, оскільки в провадженні Рівненського міського суду знаходиться кримінальне провадження відносно нього у вчиненні злочину,передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Вчинивши злочин, який передбачений ч.2 ст.121 КК України не надав потерпілій ОСОБА_8 першої медичної допомоги, не викликав швидку допомогу, внаслідок чого остання померла від масивної крововтрати.
Підозрюваний працездатний, неодружений, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, раніше не судимий.
Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , судом враховуються вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
З врахуванням особи підозрюваного, з метою запобігти спробам ухилитися від слідства або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.
Однак п.1 ч.4 ст.183 КПК України передбачає можливість не визначення слідчим суддею з врахуванням ст.ст.177,178 КПК України розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину,який спричинив загибель людини.
Враховуючи, що даний злочин є тяжким, вчинений проти життя та здоров`я, з врахуванням особи підозрюваного, з метою запобігання підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному правопорушенні, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне відносно ОСОБА_5 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,395 КПК України,суд
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, українця, громадянина України, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 18 год.00 хв. 26 травня 2016 року.
Строк дії ухвали до 18 год.00 хв. 25 липня 2016 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1