Номер провадження: 11-кп/785/867/16
Номер справи місцевого суду: 521/5312/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:
головуючий ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника установи ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданніапеляційною скаргою засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 18.03.2016 року,
встановив:
оскарженою ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення.

Засуджена ОСОБА_8 в апеляційній скарзі стверджує що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим і необ`єктивним.
Так засуджена посилається на наявність підстав, передбачених ст. 81 КК України, для застосування до неї умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, а саме: відбуття визначеної в законі частини строку призначеного покарання, добросовісну поведінку, позитивну характеристику, наявність заохочень.
За таких обставин засуджена просить скасувати оскаржену ухвалу і задовольнити її клопотання, звільнивши її від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
Заслухавши прокурора та представника установи, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвалу суду необхідно залишити без змін з таких підстав.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що оскаржена ухвала відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.
Зокрема, відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
З оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає всім вимогам зазначеної правової норми, в зв`язку з чим слід визнати, що оскаржена ухвала є обґрунтованою та вмотивованою.
Що стосується розгляду апеляційної скарги по суті, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно зі ст. 81 ч. 2, 3 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 засуджена 23.06.2010 року Харцизським міським судом Донецької області за ст.ст. 187 ч.4 КК України до позбавлення волі строком на 9 років.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.02.2016 року на підставі ст. 72 ч.5 КК України зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення 1 рік 8 місяців 29 днів.
Апеляційним судом встановлено, що 15.07.2011 року засуджена ОСОБА_8 прибула до Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області з дитиною 2009 року народження.
З характеристики, наданої начальником відділення соціально-психологічної та психологічної служби виправної колонії вбачається, що засуджена ОСОБА_8 на момент час розгляду у суді клопотання про умовно - дострокове звільнення відбула визначену в законі 3/4 частини строку покарання.
Крім того, ОСОБА_8 була працевлаштована в установі контролером відділу технічного контролю. До роботи ставиться відповідально, завдання виконує вчасно тя якісно. Внутрішньо цехового режиму та правила внутрішнього розпорядку не порушує, зауважень з боку цехового персоналу не має. У 2013 році закінчила Чорноморський навчальний центр № 74 при установі та отримала спеціальність «Кравець», а у 2014 році «Закрійник».
За сумлінну поведінку та ставлення до праці має 2 заохочення.
Але також з характеристики вбачається, що за час відбування покарання в установі ОСОБА_8 мала 6 зауважень і хоча в 2014 році всі стягнення були погашені адміністрація установи вважає, що остання протягом відбуття покарання не довела своє виправлення.
Судова колегія також приймає до уваги посилання суду першої інстанції в постанові про те, що ОСОБА_8 вчинила тяжкий злочин і хоча це не є підставою для відмови в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, але обов`язково приймається до уваги, разом з іншими обставинами по справі при прийнятті рішення по клопотанню.
Таким чином зазначені обставини свідчать про те, що рішення суду, щодо відмови в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, ґрунтується на наявних доказах, в зв`язку з чим підстав для скасування або змінення судового рішення колегія суддів не вбачає.
При цьому, відповідно до вимог ст. 81 КК України, підставами умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є доведення засудженим свого виправлення та фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання, в зв`язку з чим апеляційна інстанція погоджується з висновком слідчого судді про те, що засуджена ОСОБА_8 , на даний час не довела своє виправлення.
Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в застосуванні до ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, та не вважає можливим задовольнити її клопотання, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції скасуванню або зміненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419,422 КПК України, апеляційний суд, -
ухвалив:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, від 18.03.2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбуття призначеного покарання без змін.
Ухвала може бути оскаржена у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3-х місяців, а засудженою в той же строк з дня вручення їй копії ухвали.

Судді апеляційного суду
Одеської області
ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4