Справа № 302/868/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2016смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю : секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючий, неодружений, із базовою загально-середньою освітою 9 класів, раніше не судимого, інвалід третьої групи, утриманців не має , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
02 вересня 2016 року біля 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , на грунті виниклих в ході сварки неприязних відносин, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, схопив руками свого батька ОСОБА_5 за його праву руку та почав виштовхувати його з будинку на подвір`я, однак, це ОСОБА_4 не вдалось, так як у результаті даної штовханини вони обидва впали на поріг будинку. Далі ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, взяв у праву руку пластмасову форму для залиття бруківки та наніс нею біля п`яти ударів в область голови своєму батькові ОСОБА_5 та біля двох ударів по кінцівках рук кулаком своєї правої руки. У результаті своїх злочинних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 згідно з висновком судово-медичного експерта № 229 від 14.09.2016 р. тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах середньої третини правого плеча по внутрішній поверхні. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по механізму здавлення, якими могли бути пальці рук сторонньої особи і по цій ознаці відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав встановлені обставини, які відповідають сформульованому обвинуваченню в обвинувальному акті, а також визнав повністю вину у вчиненні кримінального правопорушення. Обвинувачений свої дії пояснив тим, що батько зловживає спиртним. Вони посварилися з приводу прибирання ( винесення сміття з хати). Під час штовханини і сварки, обидвоє впали на підлогу, а обвинувачений кілька разів ударив потерпілого за обставин, зазначених в обвинувальному акті.

Просить узяти до уваги , що є інвалідом ІІІ гр. по захворюванню туберкульоз (закрита форма).

Потерпілий на розгляд справи не з`явився, будучи належно повідомленим про судові засідання. Суд ухвалив про розгляд справи в його відсутності і про застосування ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою прокурора і обвинуваченого.

Оцінивши встановлене, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_4 є винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисне легке тілесне ушкодження.

За вчинений злочин ОСОБА_4 підлягає покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання, суд зважає на таке.

Вчинений злочин згідно з ст. 12 КК України відноситься до невеликої тяжкості і характеризується умисною формою вини наслідків злочину не має ( цивільного позову не заявлено, матеріальна шкода не зафіксована).

ОСОБА_4 не працює, заробляє тимчасовими господарськими роботами, має інвалідність ІІІ групу, хворіє. З місця проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, раніше злочинів чи правопорушень не вчиняв.

Покарання у виді виправних робіт до ОСОБА_4 не може застосовуватись, бо він не має постійного місця праці. Виконання громадських робіт ОСОБА_4 може бути утруднено і протипоказано з огляду на хворобу та перебування його в лікарні на фтизіатричному диспансерному обліку, що стверджено довідкою Міжгірської РЛ..

За обставинами справи та відомостями про особу ОСОБА_4 доцільним покаранням для обвинуваченого за вчинений злочин суд обирає штраф. Розмір штрафу слід призначити мінімальним з огляду на мінімальний розмір доходу ОСОБА_4 (пенсія по інвалідності), тобто суму штрафу, запропоновану прокурором і не заперечену обвинуваченим, що відповідає 30- ти чинним до застосування неоподаткованим мінімумом доходів громадян.

Речових доказів не має.

Заходи забезпечення не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України і призначити покарання у виді штрафу в сумі 510 (п`ятсот десять) грн..

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом 30 днів з дня проголошення.

Оскарження вироку з питань не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались згідно з ст. 349 ч. 3 КПК України не допускаються.

Вирок набирає законної сили після спливу строку його оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо цей вирок не скасовано і не змінено.

Копію вироку негайно вручити прокурору і засудженому а також надіслати потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1