Ухвала
іменем україни

12 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів: при секретарі за участю прокурора захисника засудженого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001145, за обвинуваченням

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Рогізно, Яворівського району Луганської області, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Апеляційного суду Львівської області від 29 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Яворівського районного суду Львівської області від 5 червня 2015 року ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 2 ст.125 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки;

- за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді у виді позбавлення волі строком на 5 років, без конфіскації майна.

Вироком Апеляційного суду Львівської області від 29 вересня 2014 року вирок районного суду щодо ОСОБА_7 змінено. Перекваліфіковано дії засудженого з ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 187 КК України та остаточно визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України і призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 187 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України в виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням строком 3 роки та з покладенням на засудженого певних обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В решті вирок районного суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі, прокурор, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, порушує питання про скасування судового рішення апеляційного суду щодо ОСОБА_7 у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених засудженим кримінальних правопорушень та його особі внаслідок м`якості та призначення нового розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції. Крім того зазначає, що в порушення вимог статей 404, 405 КПК України судом апеляційної інстанції, без проведення судового слідства надано іншу оцінку доказам, які досліджувались місцевим судом, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На касаційну скаргу прокурора від захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого, та від засудженого ОСОБА_7 надійшли письмові заперечення.

Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 17 серпня 2014 року приблизно о 7 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні кімнати № 1 готелю «Ватра», що в м. Новояворівську Яворівського району Львівської області, під час розпиття спиртних напоїв та виниклих неприязних відносин, умисно наніс удар пляшкою по голові потерпілому ОСОБА_8 , який від отриманого удару впав на підлогу. Після цього ОСОБА_7 наніс ще декілька ударів ногою по голові потерпілому, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження, що виразилось в короткочасному розладі здоров`я.
Також, ОСОБА_7 в той же день приблизно о 07 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні кімнати № 1 готелю «Ватра», що в м. Новояворівську Яворівського району Львівської області, після спричинення потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, в результаті яких потерпілий перебував в непритомному стані, таємно викрав, знявши із безіменного пальця правої руки потерпілого, золоту обручку вартістю 8405 гривень.
Крім цього, засуджений 17 серпня 2014 року приблизно о 07 год. 05 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні кімнати № 1 готелю «Ватра», що в м. Новояворівську Яворівського району Львівської області, після спричинення потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, в результаті яких потерпілий перебував в непритомному стані, виявив на підлозі кімнати ключі від автомобіля потерпілого, які підняв та в подальшому підійшов на територію автостоянки готелю, де незважаючи на зауваження ОСОБА_9 , за допомогою викрадених ключів проник в салон автомобіля марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1 , запустив двигун та виїхав цим автомобілем за межі автостоянки, повторно незаконно заволодівши транспортним засобом потерпілого ОСОБА_8 , вартістю 5860,51 гривень, який в подальшому передав під керування ОСОБА_10 , який вчинив дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно з вироком апеляційного суду ОСОБА_7 , крім епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом, визнано винним та засуджено за те, що він 17 серпня 2014 року, приблизно о 07 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні готелю «Ватра», що в м. Новояворівську по вул. Львівська, 6 Яворівського району Львівської області, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс громадянину Республіки Польща ОСОБА_8 удар пляшкою та декілька ударів ногами по голові, чим заподіяв йому тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 231V2014 від 19 серпня 2014 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Після цього, ОСОБА_7 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_8 , який на той час перебував у непритомному стані, зняв із безіменного пальця правої руки та викрав золоту обручку вартістю 2000 польських злотих, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 17.08.2014 становить 8405 гривень.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_5 , який підтримав касаційну скаргу прокурора частково, думку засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , який представляє його інтереси, які заперечували проти задоволення касаційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості злочину та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею Кримінального кодексу, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим як внаслідок м`якості, так і суворості.

Доводи прокурора про те, що призначене апеляційним судом ОСОБА_11 покарання із застосуванням ст. 75 КК України є необґрунтованим колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу.

Визнавши ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, суд призначив йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Застосовуючи до ОСОБА_12 ст. 75 КК України, апеляційний суд послався на те, що він раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, характеризується позитивно, а також думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні для засудженого. Крім того, судом було враховано повне відшкодування ОСОБА_13 завданої шкоди, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, як обставини, що пом`якшують покарання засудженому, та вчинення правопорушення засудженим у стані алкогольного сп`яніння, як обставина, що обтяжує покарання. Наведені обставини, за переконанням суду, свідчили про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

З таким висновком суду, касаційний суд не може погодитись, оскільки він не ґрунтується на загальних засадах призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, згідно з якими при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Судом не було враховано з достатньою повнотою ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та те, що кримінальне правопорушення засудженим вчинено в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше пяти років суд вправі прийняти рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, якщо з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Касаційний суд вважає, що апеляційний суд вказаних вимог закону не дотримався та належним чином не мотивував своє рішення про застосування до ОСОБА_12 вимог ст. 75 КК України, зокрема, у вироку не зазначено, які обставини справи і дані про особу дають підстави стверджувати про можливість його виправлення без відбування покарання з відповідним контролем за ним.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи касаційної скарги прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_11 покарання тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та його особі внаслідок безпідставного застосування ст. 75 КК України, а тому вирок апеляційної інстанцій підлягає скасуванню та призначенню нового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно дослідити доводи скарги прокурора, дати їм належну оцінку, за необхідності провести повне чи часткове слідство та за умови підтвердження такого ж обсягу обвинувачення ОСОБА_12 та кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 187 та ч. 2 ст. 289 КК України, рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України слід вважати безпідставним, а покарання явно несправедливим унаслідок м`якості.

Крім того, апеляційний суд дійшов висновку, що обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України є недоведеним, пославшись при цьому на показання самого засудженого, показання потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_10 , дані висновку експерта № 231/2014 від 19 серпня 2014 року.

Між тим, цими ж доказами в обвинувальному вироку винуватість ОСОБА_7 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження та таємному викраденні чужого майна обґрунтував і місцевий суд, який безпосередньо досліджував докази.

Отже, апеляційний суд не мав права дати іншу оцінку вказаним доказам, ніж дав суд першої інстанції, безпосередньо не дослідивши їх.

За таких обставин вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_12 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого слід врахувати вказівки касаційного суду, ретельно перевірити доводи, наведені в скарзі прокурора, безпосередньо дослідити необхідні докази за наявності для цього підстав, у сукупності проаналізувати їх і постановити законне й обґрунтоване рішення, навівши докладні мотиви його ухвалення.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, задовольнити.

Вирок Апеляційного суду Львівської області від 29 вересня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2