Справа №621/683/16-к
Пр. №1-кс/621/65/16
УХВАЛА

Іменем України
06 квітня 2016 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , з участю прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Зміївського відділення Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в:
Учасник кримінального провадження слідчий Зміївського відділення Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000374 від 02 квітня 2016 року, звернулася з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля марки «AUDI», модель А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із вантажем - тротуарною плиткою; зазначене майно просить передати на зберігання до Зміївського відділення Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, за адресою: м. Зміїв Харківської області, вул. Донецька, №26.

В обґрунтування клопотання зазначила, що 01 квітня 2016 року до Зміївського відділення Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області в телефонному режимі надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що невідомі особи, шляхом вільного доступу, по вул. Горького в сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області вчинили крадіжку тротуарної плитки. Вказані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 квітня 2016 року за №0000374, попередня правова кваліфікація за ч. 1 ст. 185 КК України.

При проведенні огляду місця події, 01 квітня 2016 року, у період часу з 20 години 55 хвилин до 21 години 40 хвилин, по вул. Горького в сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, було виявлено автомобіль марки «AUDI», модель А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , біля якого знаходилося дві особи чоловічої статі, один з яких представився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як водій вищевказаного автомобілю та надав свідоцтво про реєстрацію вищезазначеного транспортного засобу серії НОМЕР_2 видане ВРЕР №1 ГУМВСУ Харків 04 червня 2010 року на ім`я ОСОБА_7 , з правом керування на ім`я ОСОБА_8 .

В ході огляду місця події ОСОБА_6 відмовився надати дозвіл на проведення його огляду автомобіля. При візуальному огляді автомобілю ззовні було встановлено, що в салоні автомобілю знаходиться тротуарна плитка. Слідчий вважає, що із матеріалів кримінального провадження слідує, що автомобіль марки «AUDI», модель А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , можливо був використаний для вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Оглядом місця події від 01 квітня 2016 року автомобіль марки «AUDI», модель А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із вантажем, а саме тротуарною плиткою, було тимчасово вилучено до Зміївського відділення Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області. Таким чином, на думку слідчого, є достатні підстави вважати, що предмети, які знаходяться в салоні автомобілю марки «AUDI», модель А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме тротуарна плитка, є предметами вчинення даного кримінального правопорушення і не застосування арешту автомобіля перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, пошкоджене чи знищене.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив задовольнити у повному обсязі.

Особа, у власності якого знаходиться автомобіль марки «AUDI», модель А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , у судове засідання не з`явився, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, дослідивши надані докази, дійшов наступного.

Відповідно до витягу з кримінального провадження від 02 квітня 2016 року за № 0000374, 01 квітня 2016 року до Зміївського відділення Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області в телефонному режимі надійшло повідомлення ОСОБА_5 про те, що 01 квітня 2016 року в сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області по вул. Горького, невідома особа, шляхом вільного доступу, здійснює крадіжку тротуарної плитки (а.п. 1). Дане повідомлення зареєстровано до журналу єдиного обліку кримінальних правопорушень 01 квітня 2016 року за № 1780. (а.п. 2)

Під час огляду місця події, 01 квітня 2016 року, за адресою: сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, вул. Горького, було вилучено автомобіль марки «AUDI», модель А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_9 (а.п. 5-10)

Відповідно до даних з копії довідки № 04-04/2016-1 від 04 квітня 2016 року, виданої директором ТВПП «Ресурс», згідно акту звірки залишків невикористаних матеріалів у сел. Комсомольське для будівництва паркових споруд у центральному парку, станом на 04 квітня 2016 року виявлена нестача плити бетонної тротуарної 4,5 м. кв. на загальну суму 1176,30 грн. з ПДВ. (а.п. 11)

Допитаний у якості потерпілого ОСОБА_5 показав про те, що 01 квітня 2016 року близько 20 години 17 хвилин до нього зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила про те, що на території парку по вул. Горького в сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області невідомі особи складають тротуарну плитку до салону автомобіля «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Після чого одразу зателефонував до відділу поліції та повідомив про даний факт. (а.п. 12)

Аналогічні свідчення надала допитана у якості свідка ОСОБА_10 (а.п. 13)

Відповідно до положення ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до абзацу другого частини першої ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
При цьому, обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.
Однак, слідчим у порушення вимог ст. 170, 171 КПК України, не доведено, що вартість майна, яке належить арештувати, є співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, клопотання не містить відповідного обґрунтування необхідності накладення арешту майна.

Так, у мотивувальній частині клопотання слідчий зазначає, що є остатні підстави вважати, що предмети, які знаходяться в салоні автомобіля «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме, тротуарна плитка, є предметом вчинення даного кримінального правопорушення і не застосування такого заходу забезпечення як арешт майна, перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, пошкоджене чи знищене.

Водночас КПК встановлює загальне положення, відповідно до якого для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Статтею 41 Конституцією України визначено: ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1); особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2).

Відповідно до вимог ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення; засобом чи знаряддям його вчинення; набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них.

Згідно із вимогами ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 170,173 КПК України, враховує наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також правову підставу для накладення арешту щодо забезпечення доказової бази по справі.

Враховуючи, що слідчим поліції не надано переконливих доказів того, що не застосування такого заходу забезпечення як накладення арешту на майно, перешкоджатиме встановленню істини у справі, як і не надано доказів того, що майно може бути приховане, пошкоджене чи знищене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173 КПК України, слідчий суддя,

у в а л и в:
У задоволення клопотання слідчого Зміївського відділення Чугуївського відділу поліції ГУ НП в Харківській області лейтенанта міліції міліції ОСОБА_4 , погоджене з начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна, а саме, автомобіля марки «AUDI», модель А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із вантажем - тротуарною плиткою та передачу майна на зберігання до Зміївського відділення Чугуївського відділу поліції ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Зміїв Харківської області, вул. Донецька, 26 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: