Справа № 686/6945/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2016 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суд ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника, представника скаржника адвоката ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького скаргу ОСОБА_4 в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого щодо не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням про злочин, -
Скаржник звернувся в суд із скаргою в якій вказав, що ним 23 березня 2016 року в порядку ст. 214 КПК України до слідчого прокуратури Хмельницького області було подано заяву про порушити кримінальне провадження щодо голови Лісогринівецької сільської ради ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 365 КК України з приводу дій голови сільської ради на виконавчому комітеті стосовно прийнятих рішень і результатів даних рішень.
За результатами звернення в правоохоронні органи відповіді не було отримано і таким чином не внесенні відомостей до ЄРДР. Скаржник вважає, що є бездіяльність, оскільки було здійснено повідомлення про злочин, а слідчим, не внесено відомостей до ЄРДР, не дотримано вимог ст. 214 КПК України, тому 25.03.2016 року скаржник звернувся із скаргою до слідчого судді та просить визнати бездіяльність слідчого та зобов`язати внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до заяви повідомлення про злочин, залучити його потерпілим, вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого та виконати інші дії.
Заслухавши скаржника, представника скаржника, дослідивши матеріал скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, які саме на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора. Так, на досудовому провадженні заявником можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення заявником.
Згідно ст. 60 КПК України заявником є фізична чи юридична особа, яка звернулась із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженому розпочати досудове розслідування і йому надано право отримати від органу, до якого він подав заяву, щодо підтвердження її прийняття та реєстрацію.
Із змісту заяви про злочин випливає, що заявник не погоджується із винесенням 23.02.2016 року на порядок денний виконавчого комітету Лісогринівецької сільської ради питання про присвоєння поштових адрес земельним ділянкам, дозволів на будівництво, дозволів на підключення газопроводу, про виділення матеріалів для ремонту доріг, про оформлення права власності на будинок. Він з цього приводу висловив заперечення щодо внесення таких питань у зв`язку із недотриманням процедури та відсутністю регламенту і у зв`язку із цим голова Лісогринівецької сільської ради та його змовники 26.02.2016 року на сесії прийняли рішення, яким виключили його із складу виконавчого комітету, до якого він був включений на підставі рішення сесії від 28.12.2015 року. Оскільки рішення підписав голова сільської ради тому скаржник вважає, що саме його слід притягнути до відповідальності і в діях даної особи є зловживання службовим становищем та склад злочину передбачений ст. 364 КК України.
Аналізуючи подану заяву-повідомлення про злочин, слідчий суддя при ходить до переконання, що дана заява не містить даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а зроблено лише припущення, не зазначено жодної об`єктивної обставини, щодо ознак злочину передбачених ст. 364 чи ст. 365 КК України, а фактично є каргою на рішення сесії, яке за законом має підписати сільський голова. Крім того в даній заяві відсутні дані, що заявник попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, таким чином, подана заява про злочин не містить даних про вчинення кримінально-караних діянь.
Дійсно в поданій скаржником заяві містяться посилання на певні обставини та події, проте згідно п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених заявником (має бути зазначено дані щодо події злочину, чи виписаний склад складу злочину або виклад обставин про вчинення злочину, що дасть змогу внести відомості до ЄРДР). Скаржником подаючи заяву до прокуратури і вказуючи що нібито вчинений злочин не було повідомлено жодних обставин, які вказують на вчинення кримінально-караного діяння.
На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає, що відсутня бездіяльність слідчого відповідно до п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України, а для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань мають бути приводи та підстави, а в поданій заяві та скарзі не зазначено законної підстави, що в діях зазначено в заяві особи чи органу є кримінально-каране діяння передбачені відповідними статями КК України та бездіяльність посадових осіб і тому скарга є не обґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 60, 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-
У задоволені скарги ОСОБА_4 поданої в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого щодо не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням про злочин, відмовити.
Відповідно вимог ст. 307, 309 КПК України ухвала слідчого суді за результатами розгляду скарги апеляційному оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1