Справа № 369/4866/16-к
Провадження № 1-кп/369/291/16
В И Р О К
іменем України
13.07.16 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000506 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого неповну середню освіту, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:
23.01.2016 року близько 14 години ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, знаходячись у кухонній кімнаті будинку за вищевказаною адресою, таємно викрав банківську ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 , яка сама по собі матеріальної цінності не представляє. В подальшому в проміжок часу з 23 по 27 січня 2016 року ОСОБА_4 з вказаної банківської картки зняв гроші в сумі 2368,30 грн., якими розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на вищевказану суму.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що 23.01.2016 року до нього прийшла сусідка ОСОБА_6 та попросила допомогти по господарству, він погодився та пішов за її адресою проживання до будинку АДРЕСА_2 , де на столі побачив банківську картку, яку забрав та поклав в кишеню, та потім зняв з цієї картки гроші в сумі 2368,30 грн., код до картки він знав, оскільки підвозив сусідку до банку, коли вона відновлювала цю картку. В подальшому, ОСОБА_6 висунула підозру, що саме він зняв гроші з картки. Деякий час ОСОБА_7 заперечував свою провину, але потім зізнався та повернув картку. Під час розгляду кримінального провадження судом відшкодував потерпілому 800 грн. майнової шкоди та надав розписку, в якій зобов`язався сплатити на користь ОСОБА_5 решту коштів. У вчиненому щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 на розгляд кримінального провадження не з`явився, подав суду заяву, в якій зазначив, що цивільний позов до ОСОБА_4 заявляти не буде, оскільки не має до нього претензій.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_4 , його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується сукупністю документів, які були досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 , яка 01.02.2016 року заявила, що 27.01.2016 року близько 13 години за місцем проживання виявила відсутність банківської картки «ПриватБанку» (пенсійної) та відсутність на ній грошових коштів в сумі 2960 грн.; роздруківкою з ПАТ КБ «Приватбанк» про зняття грошей з картки ОСОБА_5 .

За таких обставин, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд визнає, що обвинувачений ОСОБА_4 дав правдиві послідовні показання, які підтверджуються дослідженими у справі письмовими документами.

Тому, враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 185 КК України доведена повністю та кваліфікує його дії за вказаною статтею як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, характерезуючі дані його особи, ставлення до вчиненого, наслідки вчиненого ним діяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що злочин за ч. 1 ст. 185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_4 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, де не має негативних характеристик, не працює, обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку, а тому, з урахуванням викладеного, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт, оскільки приходить до переконання, що саме залучення до суспільно-корисної праці виправить та перевиховає обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Засоби забезпечення кримінального провадження, а також запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувались. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України, суд -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Речовий доказу у справі, - банківську картку, яка передана потерпілому ОСОБА_5 , - залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1