УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №278/1289/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №278/1289/16-к за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 14 червня 2016 року,-
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, інваліда 2 групи, непрацюючого, не судимого, -
засуджено за ст. 185 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України, звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком терміном 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч.1 ст. 76 КК України.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Житомира, громадянина України, із середньою-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не судимого, -
засуджено за ст. 185 ч.2 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України, звільнено обвинуваченого ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком терміном 2 роки 2 місяці, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч.1 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не обирався.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково. Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в солідарному порядку на користь потерпілого ОСОБА_9 2 590 грн. майнової шкоди та 2 000 грн. моральної шкоди, заподіяних злочином. Позовні вимоги про стягнення вартості кабелю, сім`ї бджіл, резинової ємності, транспортних витрат та непередбачуваних витрат на суму 5398 грн. залишено без розгляду.
Згідно вироку суду, 20 березня 2016 року близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу кафе-бару в с. Гадзинка по вул. Житомирській, 12, Житомирського району та області, запропонував ОСОБА_7 спільно з ним скоїти крадіжку шиферу, що належить ОСОБА_9 , на що ОСОБА_7 погодився, тим самим вступив з ним в попередню змову.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, в цей день близько 21.00 год. ОСОБА_8 із ОСОБА_7 на автомобілі марки «Москвич 2140», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_7 , приїхали до приміщення ферми, розміщеної в с. Гадзинка Житомирського району та області, яка належить ОСОБА_9 .
Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , пересвідчившись, що ніхто не спостерігає за ними та їхні дії залишаються непомітними, викрали з даху вказаної ферми 16 листів шиферу, вартістю 1120 грн., які завантажили на верхній багажник автомобіля і з місця події зникли, а в подальшому викраденим розпорядилися на власний розсуд.
21 березня 2016 року близько 00 год. 30 хв., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 під час спільної розмови з ОСОБА_7 вирішили повторно вчинити крадіжку шиферу з ферми ОСОБА_9 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 з ОСОБА_7 близько 01 год. 00 хв. цього ж дня на автомобілі марки «Москвич 2140», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , приїхали до приміщення ферми ОСОБА_9 , де, пересвідчившись, що ніхто не спостерігає за ними та їхні дії залишаються непомітними, повторно викрали з даху вказаної ферми 21 лист шиферу, вартістю 1470 грн., які завантажили на верхній багажник вказаного автомобіля і з місця події зникли, а в подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Заслухавши доповідача, пояснення потерпілого ОСОБА_9 в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в заперечення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ст. 185 ч.2 КК України кваліфіковані правильно.
Покарання обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого ними злочину, даних про осіб обвинувачених, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначене обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 покарання ніким з можливих апелянтів не оскаржується.
Щодо доводів апелянта про збільшення сум стягнення матеріальної шкоди з обвинувачених, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілим ОСОБА_9 було заявлено позов про стягнення з обвинувачених 12 028 грн. майнової шкоди, з яких 6 630 грн. - вартість викраденого шиферу, 904 грн. - вартість кабелю, 1600 грн. - вартість сім`ї бджіл, 310 грн. - вартість резинової ємності, 639 грн. транспортних витрат та 745 грн. непередбачуваних витрат, а також 10 000 грн. моральної шкоди, заподіяної злочином (а.п. 18-20).
Вирішуючи вказаний позов в частині стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції визнав встановленим, що обвинуваченими було викрадено у потерпілого ОСОБА_10 шифер загальною вартістю 2590 грн., і оскільки майно потерпілому не повернене, саме в цій частині задовольнив позовні вимоги про стягнення майнової шкоди. Також, судом зазначено, що позовні вимоги в частині стягнення вартості кабелю, сім`ї бджіл, резинової ємності, транспортних та інших непередбачуваних витрат виходять за межі обвинувачення, а тому суд залишив їх без розгляду.
З вирішенням позову в частині стягнення матеріальної шкоди погоджується і апеляційний суд, оскільки відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. При цьому в силу ст.ст. 92, 93 КПК України вид та розмір шкоди, завданої злочином, підлягає доказуванню слідчим, прокурором. Вказана сума матеріальної шкоди була зазначена в обвинувальному акті по даному кримінальному провадженню та знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, а тому не підлягала збільшенню.
Разом з тим, при вирішенні питання щодо розміру і порядку відшкодування моральної шкоди, місцевим судом було невірно застосовано положення Цивільного кодексу України.
Зокрема, відповідно до п.4 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Апеляційний суд вважає, що місцевим судом недостатньо враховані характер вчиненого злочину, глибина душевних страждань потерпілого ОСОБА_9 , а також засади розумності та справедливості.
Так, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою скоїли два епізоди крадіжки майна потерпілого ОСОБА_9 , зухвалим способом, використовуючи автомобіль для перевезення викраденого майна.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що розмір моральної шкоди підлягає збільшенню.
Крім того, солідарна відповідальність передбачена законом або договором, а за законом відшкодування моральної шкоди в солідарному порядку не передбачено.
Відповідно п.3 ч.1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, вирок суду в частині вирішення питання відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_9 підлягає зміні.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 14 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 змінити в частині стягнення моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди по 1 500 /одна тисяча п`ятьсот/ грн. з кожного.
В іншій частині вирок суду залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді: