Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6346/16-к
Провадження № 1-КП/758/389/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2016 Подільський районний суд м.Києва
в складі головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002105 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, перебуває у цивільному шлюбі, маючий на утриманні малолітню дитину, не працює, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимий:
-10.10.2006 Подільським районним судом м. Києва за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
-03.03.2008 Подільським районним судом м. Києва за ст.186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 10.10.2006 і остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. 28.12.2010 звільнений з Полицької виправної колони в Одеській області (№76) умовно-достроково на 1 рік 7 місяці 12 днів;
-25.01.2013 Подільським районним судом м. Києва за ст.198 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 03.03.2008 і остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі. 04.10.2013 звільнений з Київського СІЗО по закінченню відбування строку покарання, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , 25.03.2016 приблизно о 04-00 год., перебуваючи біля будинку №9-Б по проспекту Правди в м. Києві, з корисливих мотивів, з метою повторного, таємного викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля марки «Тоyоtа Rav 4», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_6 та реалізуючи свої злочинні наміри, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь приготовленого невстановленого досудовим розслідуванням предмету, пошкодив скло задніх правих дверей, вказаного автомобіля, звідки повторно, таємно намагався викрасти майно яке належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме зарядний пристрій до мобільного телефону «іРhоnе 5», вартістю 148,33 гривень, кільце зі вставкою, шпильку для волосся зі вставками з прозорих камінців, резинку для волосся та пульт до дитячої іграшки, ринкову вартість яких неможливо встановити, загальна вартість згідно висновку експерта №242тв від 17.05.2016 становить 148,33 гривень, які поклав до своєї правої кишені куртки, але свій злочинний намір не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками поліції в салоні вказаного автомобіля.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у вчиненні інкримінованого кримінального праовпорушення визнав повністю та показав, що 25.03.2016 приблизно о 04-00 год., перебуваючи біля будинку №9-Б по проспекту Правди в м. Києві, підійшов до автомобіля марки «Тоyоtа Rav 4» та за допомогою камня, розбив скло задніх правих дверей, вказаного автомобіля, звідки викрав зарядний пристрій до мобільного телефону, кільце зі вставкою, шпильку для волосся, резинку для волосся та пульт до дитячої іграшки, однак його затримали працівники поліції в салоні вказаного автомобіля.
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
З урахуванням викладеного суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, його дії за ст.ст. ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, які виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, тобто з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, кваліфіковано правильно.
Обираючи міру покарання, суд враховує характер і ступінь скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Суд також враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.
З урахуванням викладеного, особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання у виді позбавлення волі.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 розходи, понесені в ході досудового слідства за проведення товарознавчої експертизи.
Обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.
Помякшуючою відповідальність обставиною суд враховує щире каяття.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (один) рік позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_4 без змін тримання під вартою в Київському СІЗО ДДУ з питань виконання покарань.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 25.03.2016 року.
Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави грошові кошти в сумі 2374 (дві тисячі триста сімдесят чотири) грн. 92 коп. за проведення експертиз.
Речові докази по справі: 5 слідів папілярних узорів, 2 сліда структури матеріалу залишити зберігати при матеріалах провадження; газовий балончик знищити; речові докази що передані на зберігання матері обвинуваченого ОСОБА_7 ; речові докази що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити в її розпорядженні.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду міста Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м. Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

СуддяОСОБА_1