В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.06.2016 Справа №607/4799/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000850 від 03 квітня 2015 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни,

незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних

символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Вимогами ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації та переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на штати воєнного часу громадяни (крім тих, які проходять службу у військовому резерві) зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти військових комісаріатів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях військових комісарів.

Згідно ч.9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбаченого не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії); чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років (такі чоловіки можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди тільки за місцем проживання); жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років (такі особи можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди і тільки за місцем проживання); жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває дитина - інвалід підгрупи А віком до 18 років; жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває повнолітня дитина, яка є інвалідом І чи II групи, до досягнення нею 23 років; усиновителі, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, на утриманні яких перебувають діти-сироти або діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років (такі особи можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди і тільки за місцем проживання); зайняті постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, в разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд; народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим; інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законами випадках. Призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: студенти, аспіранти та докторанти, які навчаються на денній формі навчання; наукові і науково-педагогічні працівники вищих навчальних закладів, наукових установ та організацій, які мають вчене звання та/або науковий ступінь, і педагогічні працівники загальноосвітніх навчальних закладів, за умови, що вони працюють відповідно у вищих навчальних закладах, наукових установах та організаціях, загальноосвітніх навчальних закладах за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки.

Згідно Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» оголошено та розпочато проведення часткової мобілізації протягом 210 діб із дня набрання чинності вказаним Указом.

Так, 26 вересня 2005 року громадянина ОСОБА_3 прийнято на тимчасовий облік запасу із числа призовників категорії ВОС 600543 - А посадової кваліфікації оператора електронних обчислювальних машин. У зв`язку із чим, ОСОБА_3 як військовозобов`язаний являється суб`єктом часткової мобілізації та не має передбачених у ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав, які б його звільняли від призову за мобілізацією.

На виконання Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію», 31 березня 2015 року до Тернопільського ОМВК Тернопільської області для проходження медичного огляду прибув військовозобов`язаний ОСОБА_3 та згідно довідки ВЛК визнаний придатним до військової служби. В подальшому, 31 березня 2015 року близько 15 год. 25 хв., ОСОБА_3 під розпис отримав повістку від працівника Тернопільського ОМВК про необхідність 01.04.2015 року прибути у Тернопільський ОМВК Тернопільської області за адресою: м. Тернопіль, вул. Тролейбусна, 5, для відправки у ВОС №600 для подальшого проходження служби за мобілізацією. Однак, 01 квітня 2015 року ОСОБА_3 всупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію», з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, не з`явився без поважних причин до призовного пункту, а саме до Тернопільського ОМВК Тернопільської області по вул. Тролейбусна, 5 у м. Тернополі, для подальшого проходження служби в Збройних силах України.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та вказав, що 31 березня 2015 року він прибув до Тернопільського ОМВК Тернопільської області для проходження медичного огляду, після проведення якого згідно довідки ВЛК він був визнаний придатним до військової служби. Цього ж дня він під розпис отримав повістку від працівника Тернопільського ОМВК про необхідність 01.04.2015 року прибути у Тернопільський ОМВК Тернопільської області для відправки у ВОС №600 для подальшого проходження служби за мобілізацією. На той час він вважав вказану вимогу щодо його мобілізації незаконною, а тому проігнорував повістку, проте на даний час розуміє протиправність своїх дій. Просить врахувати його щире каяття, суворо не карати та не позбавляти волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову за мобілізацією.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, його молодий вік, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого суд не вбачає.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі.

Водночас з врахуванням пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 обставин, даних про його особу, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п.п. 2 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- тимчасове посвідчення (взамін військового квитка) № НОМЕР_1 видане ОСОБА_3 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження слід повернути ОСОБА_3 , після набранням вироком законної сили;

- довідку військово-лікарської комісії №18/1460 від 31 березня 2015 року на імя ОСОБА_3 , повістку на ім`я ОСОБА_3 та облікову картку до військового квитка (тимчасового посвідчення) № НОМЕР_1 , які зберігається при матеріалах кримінального провадження слід повернути в Тернопільський ОМВК Тернопільської області, після набранням вироком законної сили.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 2 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- тимчасове посвідчення (взамін військового квитка) № НОМЕР_1 видане ОСОБА_3 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження повернути ОСОБА_3 , після набранням вироком законної сили;

- довідку військово-лікарської комісії №18/1460 від 31 березня 2015 року на імя ОСОБА_3 , повістку на імя ОСОБА_3 та облікову картку до військового квитка (тимчасового посвідчення) № НОМЕР_1 , які зберігається при матеріалах кримінального провадження повернути в Тернопільський ОМВК Тернопільської області, після набранням вироком законної сили.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1