Справа № 369/4467/16-к
Провадження № 1-кс/369/1019/16
У Х В А Л А
іменем України
24.05.2016 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури юриста 2 класу ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0001187 від 31.03.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури юрист 2 класу ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0001187 від 31.03.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що у провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області знаходиться кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001187 від 31.03.16, за ознаками злочину, передбаченого ч 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.03.2016 року близько 11 год. 00 хв. водій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 прож. АДРЕСА_1 керуючи автомобілем марки TOYOTA RAV 4 р.н. НОМЕР_1 рухаючись по а/д Київ-Одеса 16+750м. смт. Чабани в напрямку м. Києва на пішохідному переході допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 прож. АДРЕСА_2 , яка перетинала проїзну частину з ліва на право по напрямку руху автомобіля. В наслідок ДТП пішохід доставлений до лікарні №17 м. Києва попередній діагноз перелом правої ноги, остаточний встановлюється.

31.03.2016 проведеним оглядом місця події ДТП встановлено, що автомобіль Toyota RAV 4 р.н. НОМЕР_1 , який зберіг на собі механічні пошкодження, 31.03.2016 було вилучено та доставлено до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів.

Того ж дня постановою слідчого вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль марки «TOYOTA» моделі «RAV 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, належить ОСОБА_5 .

З викладеного вбачається, що вказаний транспортний засіб зберіг на собі сліди злочину. Тобто є підстави вважати, що вказана річ є доказом злочину, передбаченого ст. 286 КК України.

17.05.2016 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна - автомобіля марки «TOYOTA» моделі «RAV 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою збереження його як речового доказу, однак ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.05.2016 року у задоволенні клопотання слідчого відмовлено, зокрема, у зв`язку з пропуском строку для звернення до суду з метою накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Водночас ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.05.2016 року за клопотанням, поданим потерпілим ОСОБА_5 вказаний транспортний засіб повернутий його власнику.

Таким чином, на даний час автомобіль Toyota RAV 4 р.н. НОМЕР_1 не є тимчасово вилученим майном, однак в той же час він є речовим доказом у кримінальному провадженні, що зумовлює необхідність збереження його як речового доказу шляхом накладення арешту на цю річ відповідно до положень ст. 170 КПК України.

У даному випадку на автомобіль марки TOYOTA RAV 4 р.н. НОМЕР_1 слід накласти арешт для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаної речі як речового доказу у даному кримінальному провадженні.
У даному випадку вказаний транспортний засіб зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використаний як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження.
Необхідність у арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже для перевірки вказаних обставин необхідно вирішити питання про проведення судових експертиз (додаткової експертизи технічного стану, судової автотрасологічної експертизи).
У даному випадку слід накласти арешт майна з забороною користуванням, розпоряджанням майном так як існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 не підтримав клопотання, просив суд відмовити у задоволенні клопотання.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_5 не підтримав клопотання, просив суд відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Метою арешту є збереження вказаної речі як речового доказу у даному кримінальному провадженні.
Згідно ч.3ст 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль марки «TOYOTA» моделі «RAV 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, належить ОСОБА_5 .

19.05.2016 року ОСОБА_5 було повернуто автомобіль марки «TOYOTA» моделі «RAV 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору під розписку.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання, оскільки прокурор у судовому засіданні обґрунтував необхідність такого арешту, який необхідний з метою збереження даного транспортного засобу як речового доказу у даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170- 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки "TOYOTA" моделі «RAV4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2007 року випуску, номер шасі: НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 .

Заборонити розпоряджатися та користуватися автомобілем марки "TOYOTA" моделі «RAV4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2007 року випуску, номер шасі: НОМЕР_3 , незастосування якого може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному правопорушенню.
Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.
СуСлідчий суддя: ОСОБА_1