ун. № 759/4721/16-к
пр. № 1-кп/759/381/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року Святошинський районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000650 відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Києві, українки, громадянки України, освіта середня спеціальна, заміжньої, має на утриманні сина ОСОБА_5 , 2005 року народження, непрацюючої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , судимої 24 червня 2015 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, з випробуванням іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачена ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_7 , інші учасники провадження: потерпіла ОСОБА_8 , представник потерпілої ОСОБА_9 ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимою 24 червня 2015 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з випробування іспитовим строком на 2 роки, належних висновків не зробила на шлях виправлення не стала, повторно вчинила кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 20 січня 2016 року, приблизно в 11.30 годин, знаходячись в приміщенні відділення № 14 ПТ «Ломбард «Діамантовий Дім», по вул. Жолудева, 4 в м. Києві, не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, вирішила повторно, таємно викрасти чуже майно.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на повторне, таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , 20 січня 2016 року, приблизно в 11.30 годин, знаходячись в приміщенні № 14 ПТ «Ломбард «Діамантовий Дім», по вул. Жолудева, 4 в м. Києві, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, непомітно взяла з полиці товар, належний ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон «Lenovo А 6000», imel: НОМЕР_1 imel: НОМЕР_2 , вартістю 2371 гривня, після чого з викраденим чужим майном з місця вчинення злочину втекла, завдавши потерпілій майнову шкоду на зазначену суму.

Того ж дня, приблизно в 12.00 годин, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_10 , прослідувала до відділення ПТЗТ «Скарбниця», розташованого по вул. Гната Юри, 11 в м. Києві. Скориставшись допомогою ОСОБА_10 , яка не будучи поінформованою про дійсні наміри щодо вчинення злочину ОСОБА_4 , заклала мобільний телефон «Lenovo А 6000», imel: НОМЕР_1 imel: НОМЕР_2 до відділення ПТЗТ «Скарбниця» на власний паспорт громадянина України, та отримавши гроші в сумі 1500 гривень, передала їх ОСОБА_4 .

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала повністю та показала, що 20 січня 2016 року, приблизно в 11.00 годин вона, знаходячись навпроти будинку № 4 по вул. Жолудєва в м. Києві, зателефонувала ОСОБА_8 , у якої попросила зайняти грошей на поховання батька. Приблизно о 11.30 годин, вона прийшла до приміщення ломбарду, де працювала ОСОБА_8 . Знаходячись в приміщенні ломбарду та маючи потребу в грошах, вона вирiшила вчинити крадiжку чужого майна, з метою обернення його на свою користь та подальшого особистого використання. Скориставшись тим, що ОСОБА_8 відволіклась та, не спостерігає за її діями, вона взяла з торгової полиці за склом мобільний телефон «Lenovo А 6000», вартістю 2371 грн., який поклала до кишені своєї куртки, після чого пішла з місця злочину.

Того ж дня, приблизно в 12.00 годин, вона разом зі своєю знайомою ОСОБА_10 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, прослідувала до ломбарду «Скарбниця», де попросила останню закласти на свій паспорт, даний мобільний телефон. ОСОБА_10 погодилась на її пропозицію, та заклавши телефон до ломбарду, передала їй гроші в сумі 1500 гривень, які вона витратила на аласні потреби. Оскільки ОСОБА_10 перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, вона їй не казала кому належить даний телефон.

У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Заявлений потерпілою цивільний позов визнає повністю, не оспорює його розмір та готова його відшкодувати. За час судового розгляду нею відшкодовано потерпілій 600 гривень.

Не дивлячись на те, що обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у висунутому звинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України визнала, її винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується усією сукупністю безпосередньо досліджених під час судового розгляду доказів, які узгоджуються між собою та не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 показала, що 20 січня 2016 року, приблизно в 11.00 годин, їй зателефонувала ОСОБА_4 , яка запитала, чи буде вона сьогодні на роботі в ломбарді, оскільки хоче викупити свій домашній закладений телефон, який давно інкасований, на що вона відповіла, що буде та ціна телефону 70 гривень. Приблизно о 11.30 годин до приміщення відділення № 14 ПТ «Ломбард «Діамантовий Дім», де вона працює, зайшла ОСОБА_4 , яка була першим клієнтом того дня. Доки вона шукала телефон на підсобних полицях, ОСОБА_4 стояла між клієнтською та робочою зонами, маючи безпосередній доступ до полиць з мобільними телефонами, оскільки на той час в приміщенні не було світла і двері були відчинені з робочої зони до клієнтської зони. Оскільки, вона не могла знайти телефон, вона попросила ОСОБА_4 прийти через годину, зазначивши що за цей час вона його знайде. Після чого вони разом вийшли на вулицю, та вона закрила відділення ломбарду. Поговоривши на вулиці з ОСОБА_4 , остання пішла, а вона повернувшись до ломбарду виявила відсутність на вітрині телефону «Lenovo А 6000», вартістю 2371 грн. Вона відразу зателефонувала ОСОБА_4 , проте телефон останньої не відповідав, після чого вона викликала поліцію.

В подальшому, вона викупила за 1729 гривень в ломбарді «Скарбниця», викрадений у неї ОСОБА_4 мобільний телефон, які просила стягнути з ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди завданої їй кримінальним правопорушенням. Під час судового розгляду обвинуваченою ОСОБА_4 їй було відшкодовано 600 гривень завданої злочином шкоди, а тому просила суд задовольнити заявлений нею цивільний позов частково та стягнути з обвинуваченої на її користь 1129 гривень.

Винуватість обвинувачено ОСОБА_4 в інкримінованому їй складі кримінального правопорушення також підтверджується листом Заставного Товариства «Скарбниця» за № 98 від 29 січня 2016 року, згідно якого мобільний телефон «Lenovo А 6000», С/№ НОМЕР_3 до ПТЗТ «Скарбниця» 20 січня 2016 року закладено ОСОБА_10 (а.с. 61).

Всі вищевказані докази суд визнає належними, допустимими та достовірними доказами. Також суд приймає до уваги та визнає належними та допустимими доказами, показання потерпілої ОСОБА_8 дані нею під час судового розгляду, які суд визнає достовірними, оскільки вони є об`єктивними, послідовними, узгоджуються не тільки з показаннями обвинуваченої, а й з іншими зібраними в кримінальному провадженні доказами, й не вірити їм, у суду немає підстав, а тому кладе їх в основу свого вироку.

Таким чином, суд дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази надані стороною обвинувачення та стороною захисту, оцінивши зібранні по справі докази в їхній сукупності, приходить до висновку що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй складу кримінального правопорушення доведена повністю, а тому її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 12 КК України класифікується як злочин середньої тяжкості проти власності, обставину, яка пом`якшує її покарання, та відсутність обставин, які обтяжують її покарання; дані про особу обвинуваченої, а саме: те, що вона заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працює, за даними облікової документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, негативно характеризується за місцем проживання, раніше судима за вчинення злочину проти власності та вчинила дане кримінальне правопорушення в період іспитового строку, її відношення до скоєного, що завдана потерпілій шкода частково відшкодована та, вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. ст. 185 КК України в межах санкції даної частини ст. 185 КК України.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 України в межах санкції вказаної частини ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, її виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 на день винесення даного вироку не відбула покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України майновашкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, та як достовірно встановлено у судовому засіданні, потерпілою ОСОБА_8 суду надано докази про розмір збитків в сумі 1729 гривень, завданих їй внаслідок викрадення її майна (а.с. 61). Стороною захисту також надано суду письмові докази щодо часткового відшкодування обвинуваченою ОСОБА_4 заявленого цивільного позову в розмірі 400 гривень. В судовому засіданні потерпіла підтвердила факт відшкодування їй обвинуваченою цивільного позову в сумі 600 гривень.

Заявлений потерпілою ОСОБА_8 цивільний позов, суд, вважає таким що підлягає частковому задоволенню, в розмірі 1129 гривень, оскільки обвинуваченою під час судового розгляду відшкодовано потерпілій 600 гривень, що підтверджується квитанціями, розпискою та поясненнями останньої.

Питання речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати до призначеного ОСОБА_4 покарання невідбуте нею покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року, призначивши їй остаточну міру покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в закону силу, обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу, у виді тримання під вартою в Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, взявши її під варту в залі судового засідання.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за даним вироком рахувати з 04 серпня 2016 року.

Строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, який рахувати з 04 серпня 2016 року, до набрання вироком законної сили, зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Заявлений потерпілою ОСОБА_8 цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 у відшкодування матеріальної шкоди 1129 гривень.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Lenovo А 6000», imel: НОМЕР_1 imel: НОМЕР_2 - залишити ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: