Справа №668/1235/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про повернення обвинувального акта прокурору та продовження тримання обвинуваченого під вартою
05 липня 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

провівши відкрите підготовче судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 07.12.2014 року за №0006614, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кар`єрне Великоолександрівського району Херсонської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:
Вказаний обвинувальний акт надійшов до Херсонського міського суду Херсонської області 29 квітня 2016 року.

Ухвалою суду від 11 травня 2016 року дане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

На обговорення учасників підготовчого судового засідання було поставлено питання про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_4 прокурору як такого, який не містить формулювання висунутого останньому обвинувачення.

Прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Обвинувачений погодився з позицією суду.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши надані суду матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 4 ст. 110 КПК України визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, та повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

При цьому, згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, крім інших відомостей, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Проте, як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення.

Так, виклад змісту обвинувального акту дає підстави стверджувати, що прокурором не висунуто ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Зокрема, у обвинувальному акті щодо ОСОБА_4 зазначено, що (дослівно) « ОСОБА_4 повідомлено про те,що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України», що свідчить про те, що у обвинувальному акті фактично викладені лише зміст підозри, а також ті встановлені органами досудового розслідування фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , та правова кваліфікація кримінального правопорушення, в якому підозрюється останній.

Такі відомості, у відповідності до ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру. ОСОБА_4 за цим процесуальним рішенням має статус підозрюваного.

Отже, обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, прокурором у відповідності до вимог кримінального процесуального закону не висунуто.

Суд вважає, що наведені обставини унеможливлюють призначення судового розгляду даного провадження, у зв`язку з чим відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, як такий що не відповідає вимогам КПК України.

Разом з цим, суд, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовжити тримання обвинуваченого під вартою, виходячи з такого.

За змістом ч. 3 ст. 199 КПК України підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, які на час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою не зменшились.

За матеріалами справи ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченого переховуватися від суду з огляду на те, що місцезнаходження обвинуваченого під час судового розгляду було встановлено лише 10.06.2016 року шляхом здійснення розшукових заходів на підставі ухвали суду про оголошення розшуку ОСОБА_4 від 11.11.2015 року.

Крім того, при вирішенні цього питання суд бере до уваги у сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим (штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років), характеризуючі дані про його особу (його вік, сімейний стан, те, що обвинувачений на час взяття під варту працевлаштований не був, за матеріалами справи фактично характеризується посередньо, є особою раніше судимою за вчинення злочину проти власності, у справі відсутні дані про те, що стан здоров`я обвинуваченого перешкоджає перебуванню ним у місці попереднього ув`язнення).

З огляду на наведене, оцінивши у сукупності наведені обставини, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого запобіжного заходу на менш суворий і з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам будь - яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, вважає доцільним, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, продовжити його застосування в межах строку, визначеного законом, - по 02 вересня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 314, 369, КПК України, суд, -

постановив:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 07.12.2014 року за №0006614, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, повернути прокурору для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку.

Строк тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою продовжити по 02 вересня 2016 року включно.
Ухвала в частині прийняття рішення про повернення обвинувального акта може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області.
Суддя: ОСОБА_1