АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1141/16 Справа № 204/4871/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2016 року про часткове задоволення клопотання ОСОБА_6 про вирішення питання щодо повернення їй речових доказів, вилучених в ході оглядів від 22 березня 2012 року,

за участю учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_7 , представника заявниці ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 та представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , -

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу суду ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати в частині відмови в задоволенні її клопотання про повернення належних їй грошових коштів, вилучених 22 березня 2012 року у ОСОБА_9 в ході його особистого огляду та огляду квартири АДРЕСА_1 , та вирішити питання щодо повернення належних їй грошових коштів в розмірі 170 000 гривень та 14 500 доларів США, долучених до матеріалів кримінальної справи № 66121247 в якості речових доказів від 27 березня 2012 року та переданих під розписку ОСОБА_10 27 березня 2012 року.

В обґрунтування своїх доводі посилається на те, що в ухвалі суду відсутні належні та достатні мотиви та підстави для відмови в задоволенні її вимог в частині повернення грошових коштів; що для підтвердження або спростування обставин, з`ясування яких може мати суттєве значення для прийняття законного рішення, суд повинен був направити запит в правоохоронні органи для отримання даних про рух кримінального провадження, і тим самим з`ясувати, чи підозрюють її чи її сина ОСОБА_9 в його вчиненні.

Зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наступним доказами, показанням та фактам: ухвалою колегії суддів Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2015 року було закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , але доля речових доказів вирішена не була; згідно обвинувального акта від 26 червня 2013 року ОСОБА_9 не було обвинувачено в крадіжці грошових коштів, що само по собі являється підставою для повернення грошових коштів їх законному власнику; постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 26 березня 2013 року з кримінального провадження № 0002461 було виділено витяг з ЄРДР, заяву ОСОБА_10 , та протоколи допиту ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , а грошові кошти в окреме провадження виділено не було; копії договору та розписці, згідно яких 07 жовтня 2011 року, вона взяла в борг у ОСОБА_13 грошові кошти в розмірі 170 000 гривень та 14 500 доларів США, на строк до 07 жовтня 2016 року, а в грудні 2011 року передала їх своєму сину ОСОБА_9 для органіці її приватного бізнесу; показанням ОСОБА_9 , яки підтвердив, що вилучені у нього 22 березня 2012 року грошові кошти в розмірі 170 000 гривень та 14 500 доларів США належать їй, а інші 3 803 гривні та 8 доларів його особисті заощадження; в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які підтвердження, що зазначені ОСОБА_10 грошові кошти взагалі мали місце бути, а сама ОСОБА_10 до 23 грудня 2015 року, тобто до для закриття кримінального провадження, так і не надала жодного доказу, що ці грошові кошти у неї були.

Також зазначає, що вона надала суду договір позики та розписку на підтвердження належності грошових коштів саме їй, а ОСОБА_10 , якій було передано грошові кошти, не має на них ніяких прав. Крім того, зі сторони ОСОБА_10 претензій чи вимог щодо грошових коштів не надходило, ніякого спору з цього приводу не було.

Ухвалою Красногврадійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2016 року частково задоволено клопотання ОСОБА_6 про вирішення питання щодо повернення їй речових доказів, вилучених в ході оглядів від 22 березня 2012 року.

Речові докази - ноутбук «Sony PCG» 61713V с/н 00357, мобільний телефон «Nokia 5800» IMEI НОМЕР_1 , з картою пам`яті на 8 ГБ, долучені до матеріалів кримінальної справи № 66121247 на підставі постанови від 07 травня 2012 року, які зберігаються в камері схову речових доказів повернуто ОСОБА_6 за належністю.

В іншій частині клопотання залишено без задоволення.

Рішення суду обґрунтовано наступним.

Ухвалою колегії суддів Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2015 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 закрито на підставі ст. 284 ч.1 п. 7 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_10 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, але судом не вирішено питання про долю речових доказів, вилучених в ході досудового розслідування під час проведення оглядів.

ОСОБА_6 просила суд повернути речові докази, вилучені в ході проведення огляду 22 березня 2012 року, які були долучені до матеріалів кримінального провадження постановами від 27 березня 2012 року та від 07 травня 2012 року, які були передані на відповідальне зберігання ОСОБА_10 та на зберігання до камери схову речових доказів Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, а саме: грошові кошти в розмірі 170 000 гривень та 14 500 доларів США; ноутбук «Sony PCG» 61713V с/н 00357; мобільний телефон «Nokia 5800» IMEI НОМЕР_1 з картою пам`яті на 8 ГБ.

Відповідно до протоколу огляду, вилучення речей і документів від 22 березня 2012 року був проведений огляд ОСОБА_9 та ручної кладі, яка знаходилась при ньому та, відповідно до протоколу огляду від 22 березня 2012 року, був проведений огляд приміщення кв. АДРЕСА_2 , в ході проведення огляду були вилучені грошові кошти у сумі 173 803 гривень та 14 508 доларів США, які були долучені до матеріалів кримінальної справи на підставі постанови від 27 березня 2012 року та передані відповідно до розписки про відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_10 .

Відповідно до постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 26 червня 2013 року, з кримінального провадження №0002461 було виділено матеріали досудового розслідування щодо вчинення невстановленою особою кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України (стосовно епізоду про викрадення невстановленою особою в період часу з 14 березня 2012 року по 15 березня 2012 року з офісу АДРЕСА_3 грошових коштів у сумі 707 000 гривень та 14 500 доларів США).

В матеріалах кримінального провадження відсутні дані щодо подальшого руху виділених матеріалів кримінального провадження. Крім того, з матеріалів кримінального провадження, зокрема з обвинувального акту вбачається, ОСОБА_9 у викраденні зазначених грошових коштів не обвинувачувався.

На час розгляду клопотання ОСОБА_6 про повернення їй речових доказів, у суду відсутні дані щодо руху кримінального провадження, виділеного з кримінального провадження №0002461, щодо вчинення невстановленою особою кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України (стосовно епізоду про викрадення невстановленою особою в період часу з 14 березня 2012 року по 15 березня 2012 року з офісу АДРЕСА_3 грошових коштів у сумі 707 000 гривень та 14 500 доларів США) та учасниками судового провадження суду безпосередньо надано не було.

Врахувавши, що по кримінальному провадженню щодо епізоду про викрадення невстановленою особою в період часу з 14 березня 2012 року по 15 березня 2012 року з офісу АДРЕСА_3 грошових коштів триває стадія досудового розслідування, а відтак у суду відсутні правові підстави, визначені ст. ст.537 та 539 КПК України щодо вирішення долі речових доказів в порядку виконання вироку суду, тому клопотання в частині повернення грошових коштів в розмірі 170 000 гривень та 14 500 доларів США ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Відповідно до протоколу огляду від 22 березня 2012 був проведений огляд приміщення кв. АДРЕСА_2 , в ході проведення огляду були вилучені: ноутбук «Sony PCG» 61713V с/н 00357; мобільний телефон «Nokia 5800» IMEI НОМЕР_1 з картою пам`яті на 8 ГБ, долучені до матеріалів кримінальної справи № 66121247 на підставі постанови від 07 травня 2012 року, які зберігаються в камері схову речових доказів.

ОСОБА_6 надала до суду документи, які підтверджують, що вона є власником ноутбуку «Sony PCG» 61713V с/н 00357, а саме: гарантійний талон серії U000360160 від 07 жовтня 2011 року на ноутбук «Sony PCG» 61713V с/н 00357, мобільного телефону «Nokia 5800» IMEI НОМЕР_1 з картою пам`яті на 8 ГБ, а саме: гарантійний талон №1254678 від 16 квітня 2009 року на мобільний телефон «Nokia 5800» IMEI НОМЕР_1 , тому клопотання в цій частині судом було задоволено та постановлено повернути зазначені докази власнику - ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, представника заявниці ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_6 про скасування ухвали суду першої інстанції в частині відмови передати їй визнані речовими доказами грошові кошти у розмірі 170 000 гривень та 14 500 доларів США та постановити свою ухвалу про повернення належних ОСОБА_6 грошових коштів в розмірі 170 000 гривень та 14 500 доларів США; думку обвинуваченого ОСОБА_9 , який вважав обґрунтованою апеляційну скаргу ОСОБА_6 , думку представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , який заперечував проти апеляційної скарги ОСОБА_6 ; думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти апеляційної скарги ОСОБА_6 та вважав законною та обґрунтованою ухвалу суду першої інстанції від 29 квітня 2016 року, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заявниці ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про залишення без задоволення клопотання заявниці ОСОБА_6 в частині повернення їй визнаних речовими доказами грошових коштів у сумі 170 000 гривень та 14 500 доларів США є законним та обґрунтованим.

Як убачається з наданих матеріалів, суд першої інстанції 23 січня 2015 року закрив кримінальне провадження № 0002461 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч. 5 КК України відповідно до ст. 284 ч.1 п. 7 КПК України.

Оскільки судом першої інстанції при закритті 23 січня 2015 року кримінального провадження не була у відповідності до положень ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів, суд розглядав вказане питання за заявою ОСОБА_6 , яка просила повернути їй ноутбук, мобільний телефон з картою пам`яті та грошові кошти у сумі 170 000 гривень та 14 500 доларів США.

Вирішуючи питання про повернення ОСОБА_6 визнаних по кримінальному провадженню речовими доказами ноутбука та мобільного телефону з картою пам`яті, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що заявниця ОСОБА_6 надала суду документальні підтвердження того, що зазначені речі належать саме їй та виходячи з зазначеного передав їх заявниці, як власниці.

Що ж стосується вирішення питання про передачу заявниці ОСОБА_6 речових доказів у вигляді грошових коштів у сумі 170 000 гривень та 14 500 доларів США, то суд першої інстанції також обґрунтовано відмовив останній у задоволенні вказаної частини клопотання, пославшись на те, що відповідно до постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 26 червня 2013 року з кримінального провадження № 0002461 було виділено матеріали досудового розслідування щодо вчинення невстановленою особою кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України (стосовно епізоду про викрадення невстановленою особою в період часу з 14 березня 2012 року по 15 березня 2012 року з офісу АДРЕСА_3 грошових коштів у сумі 707 000 гривень та 14 500 доларів США), а також роз`яснив заявниці положення ст. 100 ч. 12 КПК України, відповідно до якої спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішуються у порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду та вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що 170 000 гривень та 14 500 доларів США належать саме їй на праві власності та були взяті нею в борг на підставі договору позики.

Як убачається з наданих матеріалів, зазначені грошові кошти були вилучені частково у ОСОБА_9 , а частково за місцем його проживання, тобто не у заявниці і не за місцем її проживання.

Крім того в матеріалах справи є розписка потерпілої ОСОБА_10 , відповідно до якої остання вважає, що передані їй на зберігання грошові кошти належать їй.

Маються у справі і дані про те, що ОСОБА_9 надавав органам досудового розслідування та суду розписки про те, що вилучені по кримінальному провадженню грошові кошти він взяв у борг.

За таких обставин є безпідставними доводи апеляційної скарги заявниці ОСОБА_6 про те, що відсутній спір щодо належності речових доказів у вигляді грошових коштів та про належність вилучених грошових коштів саме їй.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив в ухвалі про роз`яснення положень ст. 100 ч. 12 КПК України якою передбачено, що спір про належність речей, що підлягають поверненню вирішується в порядку цивільного судочинства.

Оскільки відповідно до ст. 26 ч. 3 КПК України слідчий, суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України, суд першої інстанції вирішував лише питання щодо належності та повернення зазначених у клопотанні ОСОБА_6 речових доказів, та обґрунтовано при вирішенні заяви останньої послався на положення зазначеної норми закону та вирішував лише ті питання, які ставилися у клопотанні ОСОБА_6 і не перевіряв на якій стадії досудового розслідування знаходиться виділене кримінальне провадження.

Відсутність у суду першої інстанції на час розгляду клопотання ОСОБА_6 відомостей про рух по виділеному кримінальному провадженню не потягло за собою неповноти судового розгляду та не вплинуло на висновки суду щодо суті вирішення клопотання ОСОБА_6 .

Заявниця ОСОБА_6 не долучала до свого клопотання документів про те, що вона раніше зверталася до суду з аналогічними заявами про передачу їй речових доказів та результати їх розгляду, не було надано таких документів і апеляційному суду, тому доводи апеляційної скарги останньої про неповноту та однобічність допущену судом під час розгляду її клопотання є безпідставними.

Перевіривши ухвалу суду першої інстанції та вивчивши надані матеріли, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги заявниці ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2016 року про часткове задоволення клопотання ОСОБА_6 про вирішення питання щодо повернення їй речових доказів, вилучених в ході оглядів від 22 березня 2012 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: