Справа №278/668/15-к
УХВАЛА

іменем України
30 травня 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

сестри померлого обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 25.02.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України (далі КК),-

в с т а н о в и в :

23.05.2016 на розгляд судді ОСОБА_1 в порядку статті 35 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК) передані матеріали наведеного кримінального провадження.

Відповідно до частини 4 статті 110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор пред`являє обвинувачення у вчиненні злочину і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (пункт 5 частини 2 статті 291 КПК). Аналогічні роз`яснення надані у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12.
За версією органу досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що вінбудучи службовою особою працівником правоохоронного органу вчинив службове підроблення за наступних обставин. 30.12.2013 старшим інспектором ДПС в Київській області ОСОБА_7 було складено рапорт про те, що водій автомобіля «Фольцваген», номерний знак НОМЕР_1 не виконав законну вимогу інспектора про зупинку, чим порушив пункт 2.4 Правил дорожнього руху. У подальшому вказаний рапорт було спрямовано до ВДАІ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області для вирішення питання про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності. Розгляд адміністративних матеріалів було доручено інспектору з дізнання ВДАІ Житомирського МВ УМВС ОСОБА_6 . Замість збирання доказів вчиненого правопорушення певною особою, перевірки фактів, викладених у рапорті ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , на думку прокурора, вирішив вчинити службове підроблення шляхом внесення до офіційного документу - протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 426606 завідомо неправдивих відомостей про те, що саме ОСОБА_8 не виконав вимогу ОСОБА_7 про зупинку. У подальшому 13.01.2014 протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 426606 відносно ОСОБА_8 направлений до Богунського районного суду, який постановою від 28.02.2014 провадження у справі відносно ОСОБА_8 закрив у зв`язку із відсутності у діях останнього події та складу правопорушення. Дії ОСОБА_6 в обвинувальному акті кваліфіковані за частиною 1 статті 366 КК.
Системний аналіз наведеної частини наведеної статті доводить, що характерними особливостями основного складу злочину, передбаченого частиною першою статті 366 КК, є те, що склад цього злочину формальний, тобто злочин визнається закінченим із моменту вчинення зазначених у диспозиції чотирьох видів дій: а) складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів; б) видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів; в) внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей; г) інше підроблення службовою особою офіційних документів. Мотив і мета не є обов`язковими ознаками цього складу злочину. Особливістю цього діяння є те, що норма закону (стаття 366 КК) не передбачає кримінальної відповідальності за наступне використання підроблених офіційних документів. А тому посилання в обвинувальному акті на постанову Богунського районного суду від 28.02.2014 щодо ОСОБА_8 взагалі не має відношення до формулювання обвинувачення.
Окрім цього інкримінований ОСОБА_6 злочин передбачає умисел, який виражається у внесенні до офіційних документів таких відомостей, які заздалегідь були відомі суб`єкту злочину як неправдиві. Отже, диспозиція наведеної статті передбачає відповідальність службових осіб, які усвідомлювали неправдивість внесеної до офіційних документів інформації, а тому внесення до офіційного документу даних на підставі рапорту іншої службової особи ОСОБА_7 без проведення його перевірки не свідчить про наявність в діях ОСОБА_6 ознак інкримінованого йому злочину.
Апеляційний суд Житомирської області в ухвалі від 11.05.2016, скасовуючи вирок і направляючи справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, також вказав на невідповідність обвинувального акту вимогам пункту 5 частини 2 статті 291 КПК з причин відсутності у ньому формулювання обвинувачення. Відповідно до частини 3 статті 415 КПК висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Європейський суд з прав людини у пункті 34 рішення від 09.10.2009 у справі «Абрамян проти Росії», зазначив, що у кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Згідно із пунктом 3 частини 3 статті 314 КПК суд має право у підготовчому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Керуючись: частиною 4 статті 110, статтями 291, 314, 415 КПК суд, -

у х в а л и в :

Повернути обвинувальний акт від 26.02.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 366 КК прокурору Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення

Суддя: ОСОБА_1