УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №286/882/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області на ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 06.04.2016 року про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на речові докази,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
в апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 06.04.2016 року та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на автомобіль марки «FORD TRAHSIT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та мотопомпу з шлангом, пожежні рукави у кількості 3 шт., металеві труби у кількості 8 шт., сачки у кількості 2 шт., які належать ОСОБА_9 .
Ухвалою слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 06.04.2016 року відмовлено слідчому у задоволенні клопотання про накладення арешту на речові докази, зокрема автомобіль марки «FORD TRAHSIT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та мотопомпу з шлангом, пожежні рукави у кількості 3 шт., металеві труби у кількості 8 шт., сачки у кількості 2 шт., які належать ОСОБА_9 .
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину не визнав, ОСОБА_10 вину свою визнав, а інші докази кримінального правопорушення відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, котрий підтримав апеляційну скаргу, захисника, який просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України метою арешту є забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу Кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної та юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд не врахував зазначені обставини.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що рішення слідчого судді прийнято без дотримання вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання не з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту та не перевірив співмірність втручання у діяльність щодо володіння, користування та розпорядження спірним автомобілем та іншими предметами з потребами кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Крім того, судове засідання відбулося без прокурора, який не був повідомлений про розгляд зазначеного клопотання слідчого, участь якого є обов*язковою відповідно до вимог ст. 36 КПК України.
Всі інші обставини, на які посилається апелянт, підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Крім того, власник арештованого майна не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, в якому визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя не дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, на що зокрема і посилається в апеляційній скарзі апелянт, зокрема дав невірну оцінку обставинам, на які посилався слідчий в клопотанні про накладення арешту та прокурор в апеляційній скарзі, надав оцінку доказам, що можливо тільки при розгляді провадження по суті.
Допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є підставою для скасування ухвали слідчого судді за наслідками апеляційного розгляду, виходячи з повноважень суду апеляційної інстанції, та постановлення нової ухвали про задоволення клопотання слідчого.
Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 06.04.2016 року про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на речові докази скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_11 про накладення арешту на речові докази задовольнити та накласти арешт на автомобіль марки «FORD TRAHSIT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , мотопомпу з шлангом, пожежні рукави у кількості 3 шт., металеві труби у кількості 8 шт., сачки у кількості 2 шт., які належать ОСОБА_9 .
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді :