АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ
Производство № 11-кп/774/1358/16 Дело № 173/140/16-к Председательствующий в 1-й инстанции - ОСОБА_1 ОСОБА_2

11.08.2016 г. Днепр
Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,
суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Дніпропетровської області на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України,
В с т а н о в и л а:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, громадянство України, проживає за адресою АДРЕСА_1 , не судимий,
засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки.
Стягнено з ОСОБА_8 в дохід держави витрати, пов`язані з залученням експерта в сумі 1566 грн. 24 коп.
Вирішено питання про речові докази.
ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 14 листопада 2015 року приблизно о 08 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи технічно справним автомобілем Volkswagen Caddy із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 , здійснював рух по проїжджій частині дороги вул. Набережна м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області з боку вул. Дніпровської у напрямку вул. Громова.
Під час руху водій ОСОБА_8 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, рухаючись по лівосторонньому заокругленню дороги у напрямку вул. Громова, при цьому не переконавшись в безпеці подальшого руху та проявляючи крайню неуважність щодо дорожньої обстановки та її змінам, допустив виїзд автомобіля Volkswagen Caddy за межі проїжджої частини дороги праворуч, із послідуючим наїздом передньою частиною на дерево.
Своїми діями ОСОБА_8 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 2.9. а) та 10.1. Правил дорожнього руху України, де зазначено:
- п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими»;
- п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
- п. 2.9. «Водію забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння...»;
- п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
Порушення водієм ОСОБА_8 п. 10.1. Правил дорожнього руху України знаходиться у причинно - наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо - транспортної пригоди - наїздом на дерево.
Невиконання ОСОБА_8 вищезазначеного пункту 10.1. Правил дорожнього руху України, призвело до настання даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої:
- пасажиру автомобіля Volkswagen Caddy ОСОБА_9 , яка знаходилась на задньому пасажирському сидінні, заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3-го ступеню з дифузним аксональним ураженням та вогнищами забиття речовини головного мозку у правій скроневій частці та лівій лобній частці, субарахноїдального крововиливу, численних епідуральних гематом: в правій скроневій та лобній області, у лівій лобній області, пневмоцефалії, численних переломів кісток склепіння черепу зі зміщенням кісткових фрагментів в порожнину черепа в тім`яній області ліворуч з переходом на основну кістку та ліву орбіту, перелому кісток основи черепу з явищами назальної ліквореї, переломів кісток лицьового черепа з явищами гемосинусу, забійної рани в тім`яній області ліворуч та масивної гематоми в лівій параорбітальній області, з розвитком в посттравматичному періоді правостороннього геміпарезу та когнітивних порушень, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень;
- пасажиру автомобіля Volkswagen Caddy ОСОБА_11 , яка знаходилась на передньому пасажирському сидінні, заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню, субдуральної гематоми в правій лобно-скронево-тім`яній області малого об`єму, синця в лобній області праворуч та на повік правого ока, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості.
В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, не оскаржуючи доведеності вини у скоєнні кримінального правопорушення і кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину і даних про особу обвинуваченого, внаслідок надмірної м`якості. Просить ухвалити вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
В обґрунтування своїх доводів посилається на норми ст. 50 КК України і вважає, що суд призначив покарання, яке не можна визнати необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим так і іншими особами. Крім того вказує, що суд не мотивував застосування до ОСОБА_8 норм ст. 75 КК України, оскільки той вчинив злочин, який віднесено до тяжких. Неправомірно заволодів транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Керуючи транспортним засобом також у стані сп`яніння, грубо порушив Правила дорожнього руху. Крім того стверджує, що суд належним чином не врахував тяжкість наслідків вчинених обвинуваченим, оскільки було травмовано дві особи, одній з яких завдано тяжкі тілесні ушкодження, а іншій середнього ступеню тяжкості. На протязі досудового та судового слідства ОСОБА_8 не відшкодував потерпілим жодної гривні. Факт того, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності та інші дані про його особу, на які послався суд, із врахуванням конкретних обставин, не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та дають підстави для застосування норм ст. 75 КК України. (а.п. 205 - 210).
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу чи інші докази на підтвердження доводів апеляційної скарги сторонами судового провадження подані не були.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступ прокурора на підтримку доводів своєї апеляції, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, їх виступи в судових дебатах та з останнім словом обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи і зіставивши із наявними матеріалами кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.
Згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, - підставою для скасування вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у вироку суду, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Цивільні позови в апеляційному порядку не оскаржуються.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію його дій, не встановлено.
Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілому.
Що стосується доводів апеляції прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого і особі обвинуваченого, то вони, на думку колегії суддів, заслуговують на увагу.
У відповідності зі ст. 370 КПК України. - судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вказує законодавець у ст. 50 КК України, - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Разом з тим, суд першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження і призначенні покарання ОСОБА_8 не додержав вказаних вимог кримінального законодавства та призначив йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, яке не можна вважати таким, що відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких, та особі обвинуваченого.
Таким чином, у зв`язку з тим, що суд першої інстанції не навів у вироку переконливих доводів про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання з застосуванням норм ст. 75 КК України, колегія суддів вважає за необхідне, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, вирок суду в частині призначеного покарання скасувати через його м`якість, та ухвалити новий вирок, яким, з урахуванням вимог ст. ст. 50, 65 КК України, призначити обвинуваченому покарання, яке буде необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Так, судом було встановлено, що необережні дії ОСОБА_8 , які виразилися в порушенні Правил дорожнього руху, - призвели до заподіяння тяжких тілесних ушкоджень пасажирці ОСОБА_9 і спричинили потерпілій ОСОБА_11 тілесні ушкодження середньої тяжкості. Вказані дії обвинувачений вчинив керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок грубого порушення Правил дорожнього руху України. На протязі досудового та судового слідства ОСОБА_8 ніяких дій, спрямованих на відшкодування потерпілим завданих збитків не вчинив.
За таких обставин колегія суддів вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових правопорушень буде покарання у виді реального позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Виходячи з наведеного, колегія суддів визнає вирок щодо ОСОБА_8 таким, що підлягає скасуванню через м`якість призначеного йому покарання з постановленням нового вироку, з призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.
При цьому колегія суддів враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, сукупність усіх обставин по провадженню, дані про особу обвинуваченого, який визнав вину в судовому засіданні, не судимий, має постійне місце проживання і посередньо характеризується.
Разом з тим, колегія суддів також враховує, що ОСОБА_8 скоїв злочин, внаслідок грубого порушення Правил дорожнього руху України, який є тяжким і внаслідок якого дві неповнолітні особи отримали тілесні ушкодження, які відносяться до тяжкого та середнього ступеню тяжкості. При цьому обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання, на протязі тривалого часу не працює і не має джерел доходу. Ніяких дій, щодо відшкодування завданої шкоди та відшкодування витрат на лікування потерпілих не вчинив, у зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність задоволення апеляції прокурора і призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами, що з урахуванням норм ст. 50 КК України, виходячи з поняття покарання та його цілей, буде необхідним і достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -
апеляцію прокурора прокуратури Дніпропетровської області задовольнити.
Вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2016 року у відношенні ОСОБА_8 в частині призначеного йому покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

В решті вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його затримання.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді апеляційного суду: