АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/1799/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/353/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.115, ч.1 ст.396 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ;

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_12 , його захисника адвоката ОСОБА_10 та прокурора відділу прокуратури Тернопільської області на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2016 року ,-

В с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовозобов`язаного, з середньо освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_13 зараховано з 11 липня 2015 року з урахуванням строку його фактичного затримання та тримання під вартою у зв`язку з даною справою, зарахувавши строк попереднього ув`язнення у строк покарання згідно ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до моменту постановлення вироку 30 червня 2016 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_12 залишено без змін, строк тримання під вартою обвинуваченого продовжено на два місяці, тобто до 30 серпня 2016 року.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, громадянина України, військовозобов`язаного, з середньою спеціальною освітою, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, жителя АДРЕСА_2 , не працюючого, не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 ( два) роки.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 ( два) роки.

Згідно п. п . 2, 3, 4 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_9 обов`язки :

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції ;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вироком суду також вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Згідно з вироком суду 05 липня 2015 року в період з 20 год. 00 хв. по 22 год. 30 хв., у спальній кімнаті житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 , спільно із вітчимом ОСОБА_14 та своїм товаришем ОСОБА_9 розпивали спиртні напої.

Того ж дня, близько 22 год. 30 хв., під час розпивання алкогольних напоїв, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, в присутності ОСОБА_9 , вступив у словесний конфлікт зі своїм вітчимом ОСОБА_14 .

Під час конфлікту ОСОБА_14 обізвав ОСОБА_8 нецензурними словами. Будучи обуреним поведінкою ОСОБА_14 , у ОСОБА_8 , близько 23 год., виник злочинний намір, направлений на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_14 , тобто його умисне вбивство з мотивів помсти.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , будучи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, близько 23 год. 15 хв., діючи умисно і перебуваючи у спальній кімнаті зазначеного будинку, у присутності ОСОБА_9 , наніс один удар кулаком правої руки в голову ОСОБА_14 внаслідок чого той впав на підлогу, а коли підвівся, то ОСОБА_8 наніс йому ще декілька ударів в голову. Від цих ударів потерпілий знову впав на підлогу і, перебуваючи в положенні навколішки, уникаючи побиття зі сторони ОСОБА_8 , намагався втекти з житлового будинку, де відбувалось його побиття, на вулицю.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на умисне вбивство ОСОБА_14 , ОСОБА_8 наздогнав потерпілого на дворі, поблизу зазначеного будинку та продовжив наносити численні удари руками та ногами у різні частини тіла потерпілого, а коли його зупинив ОСОБА_9 , то затягнув за одяг ОСОБА_14 у коридор будинку, після чого пішов у спальну кімнату, де продовжив розпивати спиртне разом з ОСОБА_9 ..

Не зупиняючись на скоєному, бажаючи довести свій задум, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , в період розпивання спиртного з ОСОБА_9 з 23 год. 20 хв. по 23 год. 30 хв., три рази вставав з-за столу та підходив до ОСОБА_14 , який лежав у напівпритомному та обезсиленому стані від побоїв зі сторони ОСОБА_8 , та наносив йому численні удари ногами у голову, аж до того часу, доки його зупинив ОСОБА_9 та після того, як сам переконався, що потерпілий не подає ознак життя.

Після цього, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 перенесли тіло потерпілого у літню кухню, розташовану у тому ж господарстві, що і житловий будинок, де ОСОБА_8 , вирішивши остаточно переконатись в тому, що вбив ОСОБА_14 , який був у непритомну стані, наніс йому два удари ногою в голову, після чого залишив потерпілого у вказаному приміщенні, будучи переконаним, що вбив його.

У результаті нанесених ОСОБА_8 численних ударів у життєво важливі органи, ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді: однієї рани на слизовій оболонці нижньої губи; двох крововиливів на слизовій оболонці губ; десять синців та чотирьох саден на голові; одного синця на шиї; чотирьох просторих синців та дванадцяти саден на тулубі; дев`яти синців та двох саден на правій руці; трьох синців та одного садна на лівій руці; трьох синців та двох саден на правій нозі; одного синця та дванадцяти саден на лівій нозі; одного крововиливу в білкову оболонку лівого ока; трьох просторих крововиливів в м`які тканини на склепінні черепа; десяти переломів 3-11 лівих ребер та дев`яти переломів 3-9 правих ребер; переломів обох великих ріжків під`язикової кістки, відкритих переломів щитовидного та перстневидного хрящів; закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під оболонки та в шлуночки головного мозку, від яких наступила його смерть. Таким чином, ОСОБА_8 скоїв вбивство ОСОБА_14 .

Усі вищезазначені тілесні ушкодження, враховуючи їх властивості, утворилися прижиттєво, незадовго до настання смерті.

Відсутність різниці у виразності крововиливів у м`яких тканинах в місцях ушкоджень, досить чіткі контури синців, властивості поверхонь саден, відсутність ознак загоєння ран та в ділянці переломів ребер, в сукупності вказують, що ці ушкодження утворилися в один період, у відносно короткий проміжок часу до настання смерті, що вимірювався годинами.

Зовнішні травматичні зміни ділянки голови (рана на губі, садна, синці, масивні крововиливи в м`які тканини голови) є слідами неодноразового прикладання сили, що обумовило виникнення черепно-мозкової травми (крововиливів під оболонки та в шлуночки головного мозку), тому вони за цих умов не можуть розглядатися окремо. Кожний удар в ділянку голови, незалежно від того, чим він наносився (рукою, ногою чи іншим тупим предметом), посилював дію попереднього, призводив до настання чи відновлення внутрішньо - черепної кровотечі, травматизації головного мозку та створював реальну небезпеку для життя. Тому комплекс ушкоджень ділянки голови, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Відкриті переломи щитовидного та перстневидного хрящів за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Між спричиненими ОСОБА_14 ушкодженнями ділянки голови і настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

З метою уникнення відповідальності та з метою приховування слідів злочину, ОСОБА_8 , після скоєння вбивства ОСОБА_14 , того ж дня, викинув сумочку з особистими документами потерпілого на горище.

Після скоєння вбивства ОСОБА_14 , обвинувачений ОСОБА_8 , з метою уникнення викриття та притягнення до кримінальної відповідальності попросив обвинуваченого ОСОБА_9 допомогти йому приховати сліди злочину, на що той погодився.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_9 умисно, заздалегідь не обіцяючи, приховав вчинений ОСОБА_8 особливо тяжкий злочин за таких обставин.

Приховуючи сліди злочину, після скоєння вбивства ОСОБА_14 , ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , будучи обидва в стані алкогольного сп`яніння, перетягнули труп ОСОБА_14 з місця вчинення злочину, спершу до літньої кухні цього ж господарства, а на наступний день, тобто 6 липня 2015 року, на город того ж господарства, у якому скоєно злочин, та закопали спільно з ОСОБА_9 труп ОСОБА_14 .. Надалі, а саме: 8 липня 2015 року близько 10 год., маючи намір замаскувати від сусідів скоєний ним злочин, ОСОБА_8 з ОСОБА_9 поставили на місці захоронення трупа дерев`яний туалет і надалі продовжували там справляти свої природні потреби.

Окрім того, у період з 07 по 10 липня 2015 року, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 , спалили довіреність на користування автомобілем ВАЗ 2104 реєстраційний номер НОМЕР_1 , а сам автомобіль відігнали від господарства, де було скоєно злочин, у ліс поблизу с. Жизномир Бучацького району, де спершу мали намір закопати, а потім намагались продати його стороннім особам на території Бучацького та Монастириського районів, аж допоки не були затримані працівниками міліції 11 липня 2015 року.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_8 просить зазначений вирок суду змінити та перекваліфікувати його дії з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України, вказуючи, що вину за спричинення тяжких тілесних ушкоджень визнає повністю та розкаюється, а наміру на вбивство у нього не було.

Дані вимоги мотивує тим, що потерпілий, будучи у стані алкогольного сп`яніння, почав висловлюватись у його сторону нецензурними словами, принижував честь та гідність обвинуваченого, погрожував сім`ї та життю апелянта.

Своїми діями потерпілий спровокував обвинуваченого до бійки, внаслідок чого обвинувачений, перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання, наніс йому удари руками в область тулуба і голови.

- захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_10 також просить вищезазначений вирок суду змінити та перекваліфікувати дії ОСОБА_12 з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України та пом`якшити покарання.

Вважає, що дії обвинуваченого кваліфіковані невірно, призначене судом покарання є занадто суворим.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував, що судячи по досліджених в ході судового розгляду способу, характеру та локалізації нанесених тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, умисел ОСОБА_8 був спрямований саме на спричинення тілесних ушкоджень, а не на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_14 . Виходячи із змісту описаних у вироку дій ОСОБА_8 , настання смерті потерпілого не охоплювалось умислом обвинуваченого, а отже не було умислу на умисне вбивство.

Так, про відсутність зазначеного умислу вказує спосіб і знаряддя вчинення злочину. Зокрема обвинувачений наносив удари лише ногами та руками, маючи реальну можливість застосувати різні побутові предмети та інструменти, що знаходились у житловому будинку, але не скористався ними, оскільки не мав наміру вбити.

Зазначає, що нанесення хаотичних ударів в різні частини тіла потерпілого, більшість з яких не в життєво важливі органи, наслідком яких є заподіяння тілесних ушкоджень по ступеню тяжкості від легких до середніх і тяжких, їх кількість, сукупність, локалізація свідчать про відсутність цілеспрямованих дій на умисне вбивство.

Крім того згідно висновку експерта № 127 від 01 серпня 2015 року, смерть ОСОБА_14 настала не одразу після нанесення тілесних ушкоджень. Вони утворилися в один період у відносно короткий проміжок часу, що вимірювався годинами. Протягом цього часу, до моменту втрати свідомості внаслідок стиснення головного мозку внутрішньочерепною гематомою, потерпілий цілком міг виконувати активні самостійні дії. До того ж у ході судового розгляду не встановлено час скоєння вбивства.

Також щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивні характеристики обвинуваченого є підставами для пом`якшення покарання.

- прокурор просить вищевказаний вирок суду змінити в частині призначеного покарання:
- ОСОБА_8 за ч. 1 ст.115 Кримінального кодексу України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років;
- ОСОБА_9 за ч.1 ст.396 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст.75 Кримінального кодексу України встановити ОСОБА_9 іспитовий строк терміном на три роки, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ст.76 КК України. У решті вирок залишити без змін.
Вказані вимоги мотивує тим, що міра призначеного покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особам обвинувачених, є недостатньою для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Зазначає, що суд залишив поза увагою той факт, що обвинувачені вчинили злочин у стані алкогольного сп`яніння та хотіли приховати цей факт під час допитів у ході судового розгляду, а також намагалися приховати сліди злочину після його вчинення, не відшкодували потерпілим жодних збитків.

Крім того судом не враховано, що про вчинення злочину обвинувачені зізналися лише після затримання працівниками поліції, та те, що потерпіла просила призначити їм максимальну міру покарання.

У запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_10 вважає, що доводи прокурора є безпідставними, а вказана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Свої вимоги мотивує тим, що у ч.1 ст.67 КК України визначено вичерпний перелік обставин, що обтяжують покарання. При призначенні покарання суд не може визнати такими, що його обтяжують, обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Вказує, що перелічені прокурором обставини, які на його думку, суд не врахував при призначенні покарання як обтяжуючі, зокрема: намагання приховати сліди злочину після його вчинення, не відшкодування потерпілим жодних збитків, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та спроба приховати цей факт під час допитів у ході судового розгляду, зізнання про вчинення злочину після затримання працівниками поліції та прохання потерпілої призначити максимальну міру покарання, - не відносяться до визначеного законом вичерпного переліку обставин, що обтяжують покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали подані апеляційні скарги та просять їх задовольнити, а у задоволенні апеляції прокурора відмовити, думку прокурора, який вважає, що призначена міра покарання обвинуваченим є надто м`якою, а тому просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок яким посилити обвинуваченим міру покарання, а у задоволенні апеляцій обвинуваченого та його захисника просить відмовити, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 396 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України відповідає фактичним обставинам справи і по суті не оспорюється, підтверджується зібраними у справі і дослідженими судом доказами, яким дана належна оцінка і є обґрунтованими. Ці докази детально викладені у вироку.

Так, постановляючи вирок по даній справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_8 на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_14 ..
Висновок суду, зокрема, ґрунтується на послідовних показаннях самого обвинуваченого ОСОБА_8 , в яких він визнавав себе винним у завданні потерпілому ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, які були виявлені у результаті судово медичної експертизи трупа, показаннях обвинуваченого ОСОБА_9 щодо способу, механізму та кількості нанесених обвинуваченим ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, а також іншими дослідженими судом доказами.
Так, допитаний ОСОБА_8 пояснив, що у нього близько півтора місяця проживав його вітчим ОСОБА_14 , якого мати вигнала з дому, а також у нього знаходився ОСОБА_9 05 липня 2015 року близько 16 - 17 години коли він та ОСОБА_9 повернулися додому, то ОСОБА_14 вже вживав спиртне. Вони сіли разом з ним за стіл та почали вживати спиртне, однак, налиту йому горілку він непомітно виливав. Десь о 18 годині вони вийшли на вулицю і ОСОБА_14 почав його ображати нецензурними словами, що його дуже обурило і він наніс йому удар. Коли вони повернулись до кімнати, то конфлікт продовжився. ОСОБА_14 знову безпідставно почав його ображати, це тривало десь 10-15 хвилин. Він наніс ОСОБА_14 декілька ударів руками в лице, в груди. ОСОБА_9 їх розборонив. Вони сіли знову за стіл, ОСОБА_14 почав наливати горілку та пити. Пройшло десь близько 20 -25 хв. і вітчим знову почав погрожувати, що ввечері йому покаже. Він забрав крісло від ОСОБА_14 і той впав, після чого він наніс йому удар в груди. ОСОБА_9 дав ОСОБА_14 своє крісло і той знову сів, продовжуючи погрожувати йому. Він забрав другий раз крісло від ОСОБА_14 і той знову впав на підлогу. Після чого він знову наніс удар кулаком ОСОБА_14 та положив його на ліжко, щоб той відпочивав. Після чого, ОСОБА_14 , перескочивши на друге ліжко, накинувся ззаді на нього, вдаривши його в плечі. Між ними почалася бійка. Він наносив удари ОСОБА_14 рукою. Після того, як він його вдарив, вітчим побіг в коридор. Він наніс йому десь близько чотирьох ударів в лице, в груди. Коли він наносив удари, то ОСОБА_14 від цих ударів впав ще в кімнаті, а після цього почав повзти «рачки» та кричати. В коридорі він вдарив його ногою в голову, потім почав бити його руками в лице, в груди. ОСОБА_14 відповз в другу кімнату. Після цього він його вдарив ще два рази рукою в лице та груди і вони з ОСОБА_9 пішли в місто. ОСОБА_14 залишився в тій кімнаті. В місті вони були десь годину. Коли повернулись додому, то була вже десь 22 година вечора. ОСОБА_14 за цей час підповз до дверей, однак, лежав на підлозі. Він вдарив його ще два рази, бо той щось сказав і вони з ОСОБА_9 пішли спати. Закінчив він наносити удари ОСОБА_14 десь біля 22 години. Полежавши трохи, він вирішив встати та сказав ОСОБА_9 , що ОСОБА_14 необхідно винести з хати, бо він їх може вбити. Було вже десь близько 23 години ночі. ОСОБА_14 подавав ознаки життя, щось бурмочучи та стогнучи. Взявши його за плечі вони перетягнули ОСОБА_14 в літню кухню, закрили його та пішли спати. Прокинувся він десь біля 6 - 7 години ранку та пішов подивитись, як там ОСОБА_14 , однак, той був мертвим.
Також пояснив, що щодо кількості ударів, про які він розказував, він міг припустить помилки.
Такі свої покази обвинувачений ОСОБА_8 підтримав і у суді апеляційної інстанції та заначив, що коли вони з ОСОБА_9 перенесли потерпілого ОСОБА_14 у приміщення літньої кухні, то залишили його там на підлозі, а двері, які не можливо відкрити з середини, зачинили на ключ. Вікон, які б давали можливість потрапити у приміщення літньої кухні, чи вийти звідти, там не було.
Також, допитаний як у суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що конфлікт почався між ОСОБА_8 та ОСОБА_14 через проживання, але він не дуже прислуховувався до них. ОСОБА_14 обізвав ОСОБА_8 , а той у відповідь його вдарив. ОСОБА_14 кричав, за що ти мене вдарив, на що ОСОБА_8 відповів, що ти знаєш, за що. ОСОБА_14 втікав від ОСОБА_8 в коридор, вибіг на вулицю та кликав на допомогу, але ОСОБА_8 за одяг затягнув його у коридор та наніс йому декілька ударів, це були сильні удари. В коридорі ОСОБА_14 впав в другу кімнату. Він бачив безпосередньо як ОСОБА_8 наносив удари ОСОБА_14 в кімнаті руками, а в коридорі - ногами. Він почав заспокоювати ОСОБА_8 , схопивши його за руки та забравши його від ОСОБА_14 .. Він посадив ОСОБА_8 на крісло, однак, той зірвавшись з крісла, знову почав бити ОСОБА_14 ногами по корпусу, вище пояса. Він не бачив, чи ОСОБА_14 ухилявся від ударів. Він знову забрав ОСОБА_8 від ОСОБА_14 . Після цього, вони разом з ОСОБА_8 пішли в місто, посиділи в парку. Десь близько 24 години ночі повернулись додому. ОСОБА_15 пішов подивитись, як там ОСОБА_14 , пробув він біля нього десь зо дві хвилини. Вони полягали спати, але десь через 20 хвилин ОСОБА_8 сказав, що потрібно ОСОБА_14 відтягнути в літню кухню. Вони це зробили, взявши ОСОБА_14 : він - за ноги, а ОСОБА_8 - за руки, перенесли його в літню кухню на подвір`ї. Коли вони переносили ОСОБА_14 , то той вдарився головою один раз об поріг літньої кухні. Несли вони його тому, що ОСОБА_14 не міг йти, однак, при цьому він щось бурмотів, як п`яна людина. Вони залишили його в літній кухні на підлозі, він вже не стогнав. У ОСОБА_14 текла кров з носа, був синець під оком, лице все в крові, око було запухлим. Після цього вони полягали спати.
Зранку ОСОБА_15 пішов подивитись, як там ОСОБА_14 та повернувшись з літньої кухні, сказав, що ОСОБА_14 мертвий. Десь близько 9-10 години того дня вони вирішили позбутись належної ОСОБА_14 машини і відвезли її в с. Жизномир Бучацького району, в ліс.
Звідти, пішки повернулись додому, пройшовши десь 4-5 кілометрів. Ввечері ОСОБА_8 запропонував похоронити тіло. Вони пішли та викопали яму на протязі десь двох годин. Після того повернулись в будинок відпочити. Серед ночі, щоб не бачили люди, вони винесли тіло і закопали у підготовлену яму. Пізніше, вони вирішили перегнати машину в Ковалівку Монастириського району. Зробивши це, вони зранку на третій день після поховання, підійшли до чоловіка, запропонувавши йому купити автомобіль. Після цього пішли в Монастириськ пішки, а звідти з ОСОБА_16 приїхали в ОСОБА_17 . Стан його алкогольного сп`яніння та ОСОБА_14 того дня він оцінює як середній, а ОСОБА_8 - як легкий. Всі тілесні ушкодження, які були виявлені у ОСОБА_14 були спричинені внаслідок ударів ОСОБА_8 .. Він безпосередньо бачив, як ОСОБА_8 штовхнув ОСОБА_14 в груди і той злетів з стільця, бачив, як він бив свого вітчима руками та ногами, цих ударів було багато, більше десятка. Це побиття тривало близько двох годин. Він допускав, що ОСОБА_8 може вбити ОСОБА_14 , а тому розбороняв їх. Покази дані ним під час слідчого експерименту відповідають дійсності. Чому не викликав працівників поліції та медичну допомогу пояснити не може.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 11 липня 2015 року та переглянутого в судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції відеозапису цієї слідчої дії за участю обвинуваченого ОСОБА_9 , останній на місці скоєння злочину в АДРЕСА_3 розповів та показав про обставини умисного вбивства ОСОБА_8 . ОСОБА_14 за вказаною адресою 05 липня 2015 року, які тілесні ушкодження та удари наносив ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_14 , та як і куди вони закопали труп ОСОБА_14 ..

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 11 липня 2015 року та переглянутого відеозапису цієї слідчої дії в судовому засіданні першої інстанції за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_8 на місці вчинення злочину в будинку АДРЕСА_3 розказав про обставини умисного вбивства ним ОСОБА_14 05 липня 2015 року.

Такі покази обвинувачених узгоджуються з висновком експерта № 127 від 01 серпня 2015 року, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_14 виявлені такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма з крововиливами під оболонки та в шлуночки головного мозку; переломи обох великих ріжків під`язикової кістки, відкриті переломи щитовидного та перстневидного хрящів; десять переломів 3-11 лівих ребер та дев`ять переломів 3-9 правих ребер; три просторі крововиливи в м`які тканини на склепінні черепа; один крововилив в білкову оболонку лівого ока; одна рана на слизовій оболонці нижньої губи; два крововиливи на слизовій оболонці губ; десять синців та чотири садна на голові; один синець на шиї; чотири просторі синці та дванадцять саден на тулубі; дев`ять синців та два садна на правій руці; три синці та одне садно на лівій руці; три синці та два садна на правій нозі; один синець та дванадцять саден на лівій нозі.

Всі вищезазначені тілесні ушкодження, враховуючи їх властивості (синці синьо-багрового кольору, а садна із темно-червоним западаючим дном, темно-червоне забарвлення крововиливів; відсутність ознак загоєння рани, переломів під`язикової кістки, переломів щитовидного та перстневидного хрящів та переломів ребер), утворилися прижиттєво, незадовго до настання смерті.

Відсутність різниці у виразності крововиливів у м`яких тканинах в місцях ушкоджень, досить чіткі контури синців, властивості поверхонь саден, відсутність ознак загоєння ран та в ділянці переломів ребер, в сукупності вказують, що ці ушкодження утворилися в один період, у відносно короткий проміжок часу до настання смерті, що вимірювався годинами.

Численність тілесних ушкоджень, їх різноманітний характер (садна, синці, крововиливи, рани; переломи ребер, підязикової кістки та хрящів гортані), локалізація на різних анатомічних ділянках та протилежних поверхнях тіла, форма і розміри, вказують на неодноразову дію тупих предметів, що властиве для побиття - нанесення численних ударів тупими предметами. Виникнення вказаного комплексу ушкоджень не властиве для утворення за обставин падіння на площині.

Зовнішні травматичні зміни ділянки голови (рана на губі, садна, синці, масивні крововиливи в м`які тканини голови) є слідами неодноразового прикладання сили, що обумовило виникнення черепно-мозкової травми (крововиливів під оболонки та в шлуночки головного мозку), тому вони за цих умов не можуть розглядатися окремо.

Кожний удар в ділянку голови, незалежно від того, чим він наносився (рукою, ногою чи іншим тупим предметом), посилював дію попереднього, призводив до настання чи відновлення внутрішньо-черепної кровотечі, травматизації головного мозку та створював реальну небезпеку для життя. Тому комплекс ушкоджень ділянки голови, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Між спричиненням ОСОБА_14 ушкоджень ділянки голови і настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. Всі інші виявлені при експертизі трупа тілесні ушкодження у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Також, згідно висновку експерта № 685 від 30 липня 2015 року при проведенні судово-медичної експертизи шматочків внутрішніх органів, вилучених під час розтину трупа ОСОБА_14 виявлено накладання кров`яних мас на поверхні твердої мозкової оболонки, поодинокі дрібні крововиливи в ділянках обох зорових горбів головного мозку, вогнищеве повнокрів`я речовини, нерівномірний, найбільш виражений набряк мозку в ділянках зорових горбів, моста та довгастого мозку; субарахноїдальний крововилив, більш виражений в обох лобних, тім`яних, потиличних та менш виражений в скроневих долях та мозочку; в шкірі середньої третини передньо-внутрішньої поверхні правої гомілки, дефект епідермісу без ознак прижиттєвості. Нерівномірно виражений автоліз внутрішніх органів та тканин.

Крім того згідно висновку експерта № 127 від 01 серпня 2015 року наявність численних саден та синців на руках ОСОБА_14 не виключають можливості утворення даних ушкоджень за умов самозахисту.

З протоколу огляду місця події від 11 липня 2015 року та фото таблиць до нього вбачається, що місцем огляду є подвір`я та житловий будинок по АДРЕСА_3 . Під час огляду, на подвір`ї господарства, під вбиральнею було виявлено закопане тіло ОСОБА_14 , покривало, яким було накрито тіло, килимок з слідами бурого кольору, які були вилучені з місця огляду. А також було виявлено та вилучено з горища будинку документи потерпілого ОСОБА_14 , сліди пальців рук, чоловічі туфлі; чоловічі кросівки; чоловічі штани; футболку; вирізки з коврика, килимка, штори; зіскоби з підлоги; вирізки з підодіяльника та подушки; зіскоби з облицювальної планки дверей; джинсові штани та кофту чорно-сірого кольору ОСОБА_9 .

Також, про факт неодноразового нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_8 свідчить наявність його крові та крові ОСОБА_14 на предметах, що були вилучені під час огляду місця події та підтверджується висновками судово-медичних експертиз.

Так, на вилучених під час огляду місця події лівому туфлі, лівому кросівку, тканинних вирізках, фрагментах деревини, спортивній куртці та штанах, що належать ОСОБА_9 виявлено кров людини, в тому числі від ОСОБА_14 .. У випадку можливого змішування в одних і тих же слідах крові двох чи більше осіб, походження домішка її від ОСОБА_8 , для якого властивий антиген Н не виключається. Походження крові від ОСОБА_9 , для якого властивий антиген А, як основний, виключається, що вбачається з висновків експерта № 490 від 20 липня 2015 року, № 515 від 20 липня 2015 року, № 514 від 20 липня 2015 року, № 518 від 06 серпня 2015 року, № 517 від 06 серпня 2015 року, № 519 від 06 серпня 2015 року, № 520 від 06 серпня 2015 року № 521 від 06 серпня 2015 року.

Згідно висновку судово психіатричної експертизи №436 від 11.08.2015 року, ОСОБА_8 , в період, який відноситься до інкриімнованого йому злочину, психічними хворобами чи тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, тому міг давати звіт своїм діям та керувати ними. На момент скоєння злочину в стані фізіологічного афекту не перебував. (т.2 а.с.24-25).
Отже, показання обвинувачених щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілому узгоджуються з вказаними вище доказами, даними судових експертиз та вказаних судово медичних експертиз, за результатами яких стало відомо, що на трупі ОСОБА_14 виявлено величезну кількість прижиттєвих тілесних ушкоджень голови, грудної клітки, кінцівок, внутрішніх органів, спричинених травмуючим предметом та була виявлена у приміщенні, одязі та взутті кров потерпілого.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій, оскільки при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України, № 2 від 07.02.2003 року "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи", якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.
Таким чином, про спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_8 на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_14 свідчать множинна кількість та локалізація спричинених ним тілесних ушкоджень, у тому числі у життєво важливі органи, зокрема в голову, припинення злочинних дій у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_9 зупиняв ОСОБА_8 , а потерпілий ОСОБА_14 уже не міг реагувати на протиправні дії останнього.

Крім того, про умисел обвинуваченого ОСОБА_8 на умисне вбивство потерпілого, свідчить також його подальші дії, а саме те, що тіло ОСОБА_18 перенесли до приміщення літньої кухні де кинула на підлогу та закрили на ключ, а в подальшому, ОСОБА_8 після скоєння вбивства не викликав працівників поліції та медичну допомогу, а з метою уникнення викриття та притягнення до кримінальної відповідальності із допомогою ОСОБА_9 вирішив приховати сліди злочину, закопавши тіло ОСОБА_14 на городі господарства.
Доводи ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_18 віднесли у приміщення літньої кухні та закрили там, оскільки боялися, що останній може вночі завдати їм шкоду, колегія суддів вважає надуманими, та є способом захисту обвинуваченого з метою уникнення відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину.
При цьому, посилання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на те, що коли вони переносили тіло ОСОБА_18 до літньої кухні, то останній подавав ознаки життя, не може бути доказом відсутності вини ОСОБА_8 на умисне вбивство потерпілого та не впливає на кваліфікацію його дій за ч.1 ст.115 КК України. Також не може бути таким доказом і посилання останнього на те, що він мав змогу застосувати будь яке інше знаряддя для позбавлення життя потерпілого, однак цього не зробив.
За таких обставин, наведені у апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника доводи позбавлені підстав.
Що ж стосується призначеної міри покарання ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України та ОСОБА_9 за ч.1 ст. 396 КК України, то суд першої інстанції її призначив правильно, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, так як вона відповідає вчиненим обвинуваченими злочинам та особі обвинувачених, необхідна для їх виправлення та попередження нових злочинів, що у вироку судом достатньо мотивовано.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, дані про особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, розкаюється у вчиненому, та обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння, думку потерпілої. Стан алкогольного сп`яніння обвинуваченого ОСОБА_8 на час вчинення злочину 05 липня 2015 року підтвердив в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , а також і сам обвинувачений ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту.

Тому, приймаючи до уваги вищезазначене та підвищену суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, з урахуванням усіх обставин за яких було вчинено даний злочин, підстав для призначення більш м`якого покарання, про що ставить питання в апеляції захисник обвинуваченого ОСОБА_8 , а також підстав до посилення покарання, про що просить в апеляції прокурор, колегія суддів не вбачає.

При призначенні покарання ОСОБА_9 , суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння, як обтяжуючу обставину і обрав покарання в межах санкції ч. 1 ст.396 КК України у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, визнав вину, у вчиненому щиро розкаюється, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивну характеристику з місця проживання, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 без відбуття покарання, застосувавши ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ст.76 КК України, з чим колегія суддів повністю погоджується, а тому підстав для задоволення апеляції прокурора про посилення ОСОБА_9 міри покарання не вбачає.

Істотних порушень кримінально процесуального законодавства, які б перешкоджали чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований та справедливий вирок, у провадженні не допущено.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що вирок суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого, його захисника та прокурора без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_12 , його захисника адвоката ОСОБА_10 та прокурора відділу прокуратури Тернопільської області на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2016 року залишити без задоволення, а вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2016 року без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КПК України, в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838 VІІІ «Про внесенння зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі, строк його попереднього ув`язнення з дня його затримання 11 липня 2015 року по день вступу вироку в законну силу, тобто по 19 жовтня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення, як два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді:

_______________________ __________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2