Справа №591/3842/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/420/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/3842/16-к за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 09 листопада 2016 року, якою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого

продовжений строк тримання під вартою,
учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та змінити підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід, обравши його у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, оскільки сторона обвинувачення не довела наявність обґрунтованої підозри, не навела вказаних у ст.199 КПК України обставин, слідчим суддею було порушено право на захист підозрюваного ОСОБА_9 , не було направлено на авто розподіл заяву про відвід, чим було порушено вимоги ст.35 КПК України, проігноровано права гарантовані Конституцією на обід, не було вирішено питання щодо негайного звільнення з-під варти ОСОБА_9 та не направлено його на судово-медичне обстеження після заяви про застосування фізичної сили в момент його затримання. Також вказує, що зазначені у клопотанні слідчі та процесуальні дії, які необхідно провести у кримінальному провадженні та якими було обґрунтовано клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 можливо було провести до 09.11.2016, а деякі з них взагалі не впливають на завершення даного кримінального провадження. Зазначає, що слідчим суддею не була розглянута можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та не наведено жодних відповідних мотивів.

02.11.2016 до Зарічного районного суду м. Сум з клопотанням, погодженим із прокурором відділу прокуратури Сумської області звернувся старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підозрюються в тому, що в червні 2016 року вони організували озброєну банду з метою нападу на підприємства, установи, організації чи на окремих громадян. 24.07.2016 близько 10-40 години ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , спільно з двома невстановленими особами, з застосуванням вогнепальних пістолетів моделі ПМ, у складі організованої банди, скоїли розбійний напад на ювелірний магазин «Рубін» по АДРЕСА_2 , в ході якого незаконно заволоділи ювелірними виробами на заявлену суму 1 780 000 грн.

24.07.2016 до ЄРДР за № 0003200 були внесені відповідні відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, а 02.09.2016 були внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ст.257 КК України.

11.08.2016 о 07-15 годині ОСОБА_9 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

12.08.2016 Зарічним районним судом м. Сум відносно ОСОБА_9 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою без можливості внесення застави.

28.09.2016 Зарічним районним судом м. Сум строк тримання під вартою ОСОБА_9 продовжено до 16-00 години 09.11.2016.

Постановою першого заступника прокурора Сумської області строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, тобто до 10.01.2017.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років, існують ризики того, що він може переховування від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих, знищити, переховати вказані предмети та цінності, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, строк тримання під вартою закінчується 09.11.2016 і завершити досудове розслідування до спливу цього строку неможливо через необхідність проведення ряду слідчих і процесуальних дій та необхідності провести ряд експертиз, а саме: в порядку тимчасового доступу отримати документацію у операторів мобільного зв`язку, яку оглянути та проаналізувати; провести ряд молекулярно-генетичних експертиз по вилученим в ході оглядів та обшуків предметам, а також товарознавчу і почеркознавчу експертизи; встановити всіх співучасників вчинення злочину і місцезнаходження розшукуваного ОСОБА_12 ; перевірити підозрюваних на причетність до вчинення інших злочинів, скоєних на території України; встановити місцезнаходження викраденого майна та зброї, використаної під час нападу, а також інших знарядь злочину; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати вимоги ст.290 КПК України; при необхідності виконати інші слідчі дії, то слідчий просив продовжити відносно ОСОБА_9 строк тримання під вартою до 09.01.2017.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 09.11.2016 відносно ОСОБА_9 був продовжений строк тримання під вартою до 16-00 години 30.12.2016. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років з конфіскацією майна і може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих, знищити, переховати вказані предмети та цінності, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що свідчить про не зменшення заявлених стороною обвинувачення ризиків. Крім того, слідчим суддею враховано, що на розгляді Лисичанського міського суду Луганської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст.263 і ч.2 ст.353 КК України, що вказує на притягнення до кримінальної відповідальності за декілька злочинів, тобто на ризик щодо продовження злочинної діяльності. Крім того, на думку слідчого судді є обґрунтованими значені в клопотанні обставини, які перешкоджають завершенню досудового слідства до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, які обумовлюються необхідністю проведення судових експертних досліджень та інших зазначених у клопотанні слідчих дій.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи захисника ОСОБА_13 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги захисника без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена вище апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Так, під час розгляду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 і ст.257 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких приведено в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 і ст.257 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисника стосовно необґрунтованості повідомленої ОСОБА_9 підозри слід визнати безпідставними.

Також слідчий суддя ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою. При цьому, для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні процесуальних та слідчих дій і проведенні ряду експертиз, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Перевіряючи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчинених кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих, знищити, переховати вказані предмети та цінності, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто заявлені у клопотанні слідчого ризики з часу застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час.

При цьому, слідчий суддя звернув увагу й на те, що на розгляді Лисичанського міського суду Луганської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст.263 і ч.2 353 КК України, що вказує на притягнення до кримінальної відповідальності за декілька злочинів, тобто на ризик щодо можливості продовжити злочину діяльність.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 197 і 199 КПК України, дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому цілком вірно продовжив ОСОБА_9 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Твердження в апеляційній скарзі захисника з приводу порушення слідчим суддею права на захист ОСОБА_9 , що виразилося у ненаданні побачення з захисником перед розглядом клопотання та незалученні іншого захисника є безпідставними, оскільки згідно журналу судового засідання від 09.11.2016, який міститься на технічному носії інформації в матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя в порядку задоволення клопотання захисника ОСОБА_13 до початку розгляду клопотання слідчого по суті двічі оголошував перерву для надання можливості спілкування останнього з підозрюваним.

Що стосується незалучення іншого захисника до розгляду справи, то як вбачається з матеріалів провадження адвокатів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 було повідомлено про призначення розгляду справи за клопотанням слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 на 08.11.2016, проте захисник ОСОБА_14 на розгляд справи не з`явився з невідомих суду причин, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 09.11.2016.

Згідно журналу судового засідання від 09.11.2016, який міститься на технічному носії інформації, за повідомленням секретаря судового засідання сповістити адвоката ОСОБА_14 про розгляд справи виявилося неможливим, оскільки останній вимкнув свій мобільний телефон та не виходив на зв`язок.

З врахуванням вичерпаності інших можливостей для повідомлення адвоката судовий розгляд було продовжено, однак з врахуванням того, що під час розгляду інтереси ОСОБА_9 захищав адвокат ОСОБА_13 , то порушень права на захист підозрюваного не вбачається.

Доводи апеляційної скарги з приводу не направлення заяв про відводи слідчому судді на авто розподіл також слід визнати необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в судовому засіданні 08.11.2016 захисник ОСОБА_13 в усній формі заявив відвід слідчому судді з підстав невідповідності нормам закону камери, в якій утримується підозрюваний ОСОБА_9 і на виконання вимог ч.3 ст.35 і ч.1 ст.81 КПК України, заявлений відвід був направлений на розгляд Зарічного районного суду м. Сум, в задоволенні якого ухвалою від 08.11.2016 було відмовлено з підстав необґрунтованості.

В подальшому під час засідання 09.11.2016, дійсно захисник ОСОБА_13 неодноразово заявляв відводи слідчому судді ОСОБА_1 з різних підстав, однак протокольними ухвалами слідчого судді вони були залишені без розгляду, що узгоджується з положеннями ч.4 ст.81 КПК України, згідно яких якщо заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Доводи захисника з приводу застосування до підозрюваного ОСОБА_9 працівниками поліції фізичної сили в момент його затримання можуть бути вирішені під час наступних етапів кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, доводи захисника щодо винесення ухвали з порушеннями вимог КПК України та упереджено є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 09 листопада 2016 року щодо продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4