Справа № 307/3311/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.03.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 , (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянув у відкритому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду кримінальне провадження за № 11-кп/777/80/16 за апеляційною скаргою прокурора Тячівської місцевої прокуратури на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 12.11.2015 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із загальною середньою освітою, сезонного робітника, неодруженого, раніше не судимого,
засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 гривень.
Вирішено судом і питання щодо речових доказів.
Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 30 серпня 2015 року, опівночі, з метою заволодіння чужим майном, зайшов на територію дворогосподарства АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав велосипед фірми "ARDIS", що належить потерпілому ОСОБА_9 , заподіявши останньому матеріальну шкоду на суму 8588 гривень 80 коп.
В доповненні до апеляційної скарги прокурор Тячівської місцевої прокуратури порушує питання про зміну вироку щодо ОСОБА_6 та призначення щодо нього покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 58 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 986 гривень.
Апеляційна скарга умотивована тим, що покарання щодо обвинуваченого судом першої інстанції призначено всупереч вимог ст.ст.53, 65 КК України та ч.1 ст.185 КК України
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який підтримав доповнену апеляційну скаргу та просив таку задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які заперечили про задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Судове рішення у даному кримінальному провадженні цим вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.
Так, відповідно до вимог п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, а згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.
Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
З матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_6 зокрема, обвинувального акта від 20 жовтня 2015 року убачається, що, на порушення вимог ст.291 КПК України, відносно останнього органом досудового слідства не сформульовано обвинувачення (а.п., а.п.2-3).
Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення з посиланням на те, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, не замінює необхідності формулювання обвинувачення.
Суд першої інстанції, розглянувши кримінальне провадження по суті, на порушення вимог ст.337 КПК України, провів судовий розгляд щодо особи, якій у передбаченому законом порядку не висунуто обвинувачення.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що оскаржене судове рішення підлягає до скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження, під час якого суду необхідно вжити заходів для усунення зазначених недоліків, дотримання вимог розділу IV КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: