АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/1302/16-к Номер провадження 11-сс/786/264/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисників - адвокатів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 25 червня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області та відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Завизів Острозького району Рівненської області, громадянина України, одруженого, освіта вища, працюючого першим заступником голови Гадяцької державної адміністрації Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 діб, до 24.07.2016 року.

Відповідно до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно ОСОБА_9 , до ЄРДР №0000658 від 23.06.2016 року внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.296 КК України. Так, органом досудового розслідування встановлено, що 23.06.2016 року, близько 18.40 год., в с.Красна Лука Гадяцького району Полтавської області, ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи мікроавтобусом „VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Дачній, поблизу буд. №12-б, вчинив наїзд на домашню птицю ОСОБА_10 .

В подальшому, через декілька хвилин, коли остання вийшла з господарства, ОСОБА_9 , на вказаному транспортному засобі наблизився до неї, та перебуваючи в салоні, діючи з хуліганських спонукань, схопив ОСОБА_10 лівою рукою за бюстгальтер, в який вона була одягнута та підтягнув її до себе, після чого грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, безпричинно наніс їй декілька ударів кулаком правої руки по голові, в область грудної клітки та плечей, внаслідок чого потерпіла впала на землю біля зазначеного мікроавтобуса. Після чого, ОСОБА_9 , діючи з особливою зухвалістю, коли бюстгальтер ОСОБА_10 порвався та за нього не можливо було утримувати потерпілу, схопив її за руку та продовжив безпричинно наносити їй удари по голові та спині.

Побачивши дані хуліганські дії, з метою їх припинення, на місце події прибіг ОСОБА_11 , який в усній формі вимагав припинити хуліганські дії, після чого ОСОБА_9 , почав чинити опір даному громадянину, що знайшло свій прояв в намаганні умисно вчинити наїзд на нього мікроавтобусом. Коли ОСОБА_11 уник наїзду, відскочивши вбік, ОСОБА_9 вийшов з мікроавтобуса, підійшов до нього та грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, безпричинно наніс йому декілька ударів кулаками по голові. Після того, як ОСОБА_11 впав на землю, ОСОБА_9 наніс йому декілька ударів ногами по тулубу, а також сівши на потерпілого зверху, наніс декілька ударів кулаками обох рук по обличчю. У цей час, на крики про допомогу ОСОБА_10 прибіг місцевий житель ОСОБА_12 , який з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_9 , намагався стягнути його з лежачого на землі потерпілого ОСОБА_11 . В свою чергу, ОСОБА_9 , в проміжках часу між нанесенням ударів ОСОБА_11 , вчиняючи опір ОСОБА_12 , який намагався припинити його хуліганські дії, відмахуючись руками, наносив удари по тілу останнього, з метою усунення перешкоди спричинення тілесних ушкоджень потерпілому. Згодом, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вдалося припинити хуліганські дії ОСОБА_9 .

Такими діями ОСОБА_9 , під час вчинення ним хуліганських дій та опору громадянам, які намагались їх припинити, умисно спричинив тілесні ушкодження, згідно довідки Гадяцької ЦРЛ №01-08/1400 від 24.06.2016 року:

- ОСОБА_10 у вигляді ушибу, гематоми лівого н/з суглобу, гематоми правого передпліччя, садна лівої поперекової ділянки, гематоми нижньої губи;

- ОСОБА_11 у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, садна лівої скроневої та скулової ділянки;

- ОСОБА_12 у вигляді ушибу лівого гомілково-ступеневого суглобу.

Згідно протоколу затримання, ОСОБА_9 , затриманий 24.06.2016 року о 00.55 год.

24.06.2016 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру.

Обґрунтовуючи прийняте рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя вказав про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, за яке санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років, та яке має підвищену суспільну небезпечність та наявний суспільний інтерес.

Зазначив, що існують ризики того, що ОСОБА_9 , займаючи керівну посаду в органах державного управління, здійснюючи організаційно-розпорядчі та владні повноваження, користуючись своїми службовим становищем може вчинити інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, свідків, значна кількість яких ще є не допитаними. На спроби вливати на потерпілих та свідків, у даному кримінальному провадженні вказує те, що ОСОБА_9 , будучи затриманим, в порядку ст.208 КПК України, та перебуваючи в Гадяцькій ЦРЛ на лікуванні, намагався від сторонніх осіб отримати мобільний телефон. В свою чергу відсутність судимостей та наявність позитивно характеризуючих даних на підозрюваного, як зазначив слідчий суддя, не можуть привілеювати при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В принесеній апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавлення волі, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, не були доведені ні слідчим, ні прокурором належними доказами, а грунтуються лише на припущеннях. В матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам. Слідчим суддею не взято до уваги постійного місця проживання підозрюваного та місця роботи, перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, позитивних характеристик. Окрім того, ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а на час розгляду клопотання перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Гадяцької ЦРЛ від отриманих тілесних ушкоджень, по факту заподіяння яких, ним було подано заяву про злочин.

Захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного, оскільки його дії стали наслідком раптово виниклих неприязних відносин та повинні бути кваліфіковані за ст.125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень. Окрім того, слідчим суддею не враховано, незадовільного стану здоров`я підозрюваного, міцності соціальних зв`язків, наявності постійного місця роботи та проживання, перебування на його утриманні неповнолітніх дітей, позитивних характеризуючих даних, та того, що підозрюваний раніше не судимий.

Інші учасники розгляду ухвалу слідчого судді не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, захисників підозрюваного на підтримання поданих ними апеляційних скарг, при цьому захисник адвокат ОСОБА_7 вимоги поданої ним апеляційної скарги змінив та прохав апеляційну інстанції при постановленні нового рішення відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування його підзахисному запобіжного заходу, підозрюваного, який погодився з мотивами апеляційних скарг адвокатів, думку прокурора про законність ухвали слідчого судді, перевіривши наявні матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагає ст.178 КПК України та належним чином мотивував в ухвалі як обґрунтованість підозри, так і наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом з тим, ні в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ні в ході апеляційного розгляду, прокурором не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, положення п.3 ч.2 ст.183 КПК України передбачають, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_9 раніше не судимий, йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до положень ст.12 КК України, віднесено до злочинів середньої тяжкості покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі строком від 2 до 5 років. При цьому прокурором не було доведено та, загалом, не наведено обставин, що свідчили б про те, що ОСОБА_9 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Водночас, наведені захисниками підозрюваного адвокатами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обставини, які повинні були б бути врахованими слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, знайшли своє підтвердження.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, оскільки має родину, трьох неповнолітніх дітей на утриманні, батьків похилого віку, раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, що підтверджує його репутацію.

В сукупності із вищезазначеними обставинами, для вирішення клопотання у відповідності до вимог закону, слідчий суддя не в повній мірі врахував дані, що характеризують особу підозрюваного, тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_9 підозрюється та положення частини 2 статті 183 КПК України.

З урахуванням наведеного, саме такий запобіжний захід як домашній арешт може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та створити необхідні умови для встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні, атому апеляційні скарги захисників підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 25 червня 2016 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області задовольнити частково.

Обрати щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого слідчого відділу Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області, прокурора або суду,

-цілодобово не залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду,

-утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками в даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали 60 діб, до 23.08.2016 року

На підставі ст.202 КПК України звільнити ОСОБА_9 з-під варти після доставлення його за місцем проживання.

Виконання ухвали покласти на Гадяцький відділ поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4