Справа № 383/289/16-к
Провадження №1-кп/383/67/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 24.02.2016 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Олішкани Шолданештського району, Республіки Молдова, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , маючому повну загальну середню освіту, працюючого головою фермерського господарства ?Харічко?, одруженого, маючому малолітніх дітей, раніше не судимого, -

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 383 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2016 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області по вказаному кримінальному провадженню надійшов обвинувальний акт, складений слідчим Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 , який затверджений начальником Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України, в якому зазначено, що 19 лютого 2016 року о 10 годині 00 хвилин з метою завідомо неправдивого повідомлення про вчинення тяжкого злочину, ОСОБА_4 прибув до приміщення слідчого відділу Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області, яке розташоване по вул. Дзержинського, 50, в м. Бобринець Кіровоградської області. Знаходячись у службовому кабінеті, ОСОБА_4 повідомив слідчому про те, що о 08 годині 00 хвилин 19 лютого 2016 року ОСОБА_6 та інша незнайома йому людина незаконно заволоділи його автомобілем ?CHERRY AMULET A 15? 2007 року реєстраційний номер НОМЕР_1 на автодорозі Н-14 ?Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв? в м. Бобринець Кіровоградської області. На підставі вказаного повідомлення слідчим 19.02.2016 року о 10 годині 00 хвилин був складений протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), в якому ОСОБА_4 попереджений під підпис про кримінальну відповідальність згідно ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину та умисно, усвідомлюючи, що злочин не вчинявся, повідомив слідчому відомості про вчинення тяжкого злочину, що не відповідає дійсності.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловив думку щодо можливості призначення судового розгляд на підставі обвинуваченого акту.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився з думкою прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, суд встановив, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тому згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, обвинувальний акт повинен містити формулювання обвинувачення.

Згідно з вимогами, визначеними ст.ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним та конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення, і у ході співставлення яких з ознаками кваліфікації слідчому належить керуватися кримінальним законом, який характеризує об`єктивну та суб`єктивну сторону конкретного кримінального правопорушення, а не догадками чи припущеннями.

Пред`явлене обвинувачення відносно ОСОБА_4 обвинувачення є неконкретним, що в свою чергу порушує право обвинуваченого на захист.

Так, відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом передбачене статтею 289 КК України, яка має чотири частини, які різняться за своїми кваліфікуючими ознаками та ступенем тяжкості.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується за ч.2 ст.383 КК України у завідомо неправдивому повідомленні слідчому про вчинення злочину, поєднаному з обвинуваченням особи саме в тяжкому злочині.

Однак, при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення слідчим в обвинувальному актів всупереч вимогам ст.291 КПК України не зазначено кваліфікацію злочину із зазначенням частини та статті Кримінального кодексу України, що був завідомо неправдиво повідомлений, що позбавляє не тільки обвинуваченого, але і будь-яку особу можливості визначити за правилами статті 12 КК України ступінь тяжкості злочину, про вчинення якого було завідомо неправдиво повідомлено.

Крім того, з обвинуваченого акту незрозуміло, про вчинення якого саме тяжкого злочину та які саме обставини обвинувачений ОСОБА_4 повідомив саме після того як його під підпис попередили про кримінальну відповідальність згідно ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.

Наведені обставини є суттєвим порушенням вимог КПК України, так як вказані обставини підлягають доказуванню у кримінальному провадженню. Суд вважає, що таке порушення вимог закону порушує право на захист обвинуваченого, оскільки судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій пред`явлено конкретне обвинувачення, яке сформулюване з урахуванням вимог Кримінального кодексу України, викладене в обвинувальному акті та зрозуміле.

Відповідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають обов`язковому доказуванню в тому числі і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обвинувальний акт не містить належного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення щодо виду умислу та мотиву вчинення злочину, що вказує на відсутність визначення меж висунутого обвинувачення по кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .

Вищевказані обставини повинні бути встановлені під час досудового слідства та викладені в обвинувальному акті, оскільки вони є обов`язковими для доказування, впливають не тільки на кваліфікацію правопорушення, та підлягає врахуванню при призначенні покарання.

Згідно з ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право в тому числі прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, тому на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.3 ст.314, ст.ст. 369-372, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 24.02.2016 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України, повернути начальнику Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1