Савранський районний суд Одеської області
Справа №512/361/13-к
Провадження №1-кп/512/27/13
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2013 року Савранський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бростовської Н.О.,

секретаря Пустовіт С.П.,

за участю

прокурора Ковальчук Т.В.,

обвинуваченої ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, кримінальне провадження №0000028, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2012р., по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, Савранського району, Одеської області, громадянки України, українки, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, на триманні має неповнолітню дитину, непрацюючої, яка зареєстрована і проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, Савранського району, Одеської області, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2012р. о 12год. 30хв. до чергової частини Савранського РВ ГУМВС України в Одеській області надійшло телефонне повідомлення від невідомої особи про те, що жителька с.Концеба, Савранського району, Одеської області, ОСОБА_1 незаконно займається прийомом металобрухту. При огляді домогосподарства ОСОБА_1, що знаходиться по вул.Гагаріна, 30, на подвірї було виявлено факт зберігання металобрухту та металеві ваги вантажопідйомністю 200кг.

Крім того, 21.02.2013р. ОСОБА_1, не будучи зареєстрованою як субєкт підприємницької діяльності, не маючи спеціального дозволу (ліцензії) на здійснення операцій із металобрухтом, одержання якого передбачено Законами України «Про металобрухт» та «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», здійснила обмін металобрухту вагою 2,150 тони на вироби з металу, а саме труби та прути аналогічної ваги, які у подальшому збула невідомим особам, що підтверджує організацію нею незаконного пункту прийому металобрухту з корисливих мотивів.

Своїми умисними діями, які знайшли своє відображення в порушенні порядку здійснення операцій з металобрухтом, а саме в здійсненні операцій з брухтом кольорових і чорних металів без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, ОСОБА_1 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.213 КК України.

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення вручено ОСОБА_1 29.03.2013р. (а.п.45-46).

Потерпілих від кримінального правопорушення немає.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 не застосовувався.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_1 повністю визнала себе винною в обсязі предявленого їй обвинувачення та пояснила, що у вересні 2012 року в звязку з відсутністю роботи вона вирішила зайнятися прийомом металобрухту, для чого на подвірї свого домогосподарства встановила ваги на 200кг щоб можна було важити метал, і скуповувала металобрухт за 2,20грн. за 1кг, а коли назбирувалось приблизно 2 тони металу вона його продавала і знову починала збирати. При цьому ніяких дозволів на зайняття такою діяльністю вона не отримувала. У січні цього року до її домогосподарства приїхали працівники міліції, і з її дозволу провели огляд подвіря, на якому виявили металобрухт. На цей металобрухт вона написала працівникам міліції зберігальну розписку, про те, що зобовязується його зберігати до вирішення в суді справи по суті, але на початку лютого у неї виникли сімейні проблеми і терміново були потрібні гроші, тому вона обміняла цей металобрухт на металеві труби й прути, які потім їх продала, а виручені гроші потратила на власні потреби.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачена ОСОБА_1 щиро розкаялась, запевнила суд, що в подальшому не вчинятиме правопорушень, а також попросила суд не досліджувати матеріали кримінального провадження, так як повністю визнає себе винною.

Судом зясовано, що показання обвинуваченої є достовірними і узгоджуються з її показаннями даними під час досудового розслідування.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_1 своєї вини в обсязі предявленого їй обвинувачення, а також враховуючи те, що вона та інші учасники судового провадження вважають, що обставини даного кримінального провадження доведені наявними у ньому доказами і не потребують дослідження у ході судового розгляду, тому учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зясовано, що обвинувачена та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також їм розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів скорочений судовий розгляд вказаного кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що докази, які зібрані стороною обвинувачення у цьому кримінальному провадженні, є належними, допустимими і достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємоповязаними для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченої за вказаною статтею, як здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством.

При призначенні міри покарання для обвинуваченої суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке в силу ч.2 ст.12 КК України є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, а також всі обставини кримінального провадження і дані про особу обвинуваченої.

Як особа ОСОБА_1 зареєстрована і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.п.74), одружена, виховує та утримує неповнолітню дочку, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.п.55, 57), за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.55, 57), працездатна, але постійної роботи не має, на обліку в Савранському районному центрі зайнятості як безробітна не перебуває, утримує сімю за рахунок праці по найму, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра Савранської ЦРЛ не перебуває (а.п.56, 56а), раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась (а.п.51-зворот).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, що передбачені ст.67 КК України, суд не вбачає.

До обставин, які помякшують покарання обвинуваченої ОСОБА_1 згідно п.1 ч.1, ч.2 ст.66 КК України, суд відносить визнання нею своєї вини, щире каяття, дачу правдивих показань щодо кримінального провадження, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність на її утриманні неповнолітньої дитини, першу судимість.

З огляду на наявність вищезазначених обставин, що помякшують покарання обвинуваченої ОСОБА_1, відсутність обтяжуючих обставин, що в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, з урахуванням особи винної, зокрема, те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, утримує неповнолітню дитину, має постійне місце проживання, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, суд вважає, що обвинуваченій слід обрати покарання у виді штрафу з застосуванням ст.69 КК України, тобто призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.213 КК України.

Речові докази, а також процесуальні витрати, що передбачені ст.118 КПК України, у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.66, ст.69, ч.1 ст.213 КК України, ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, призначивши їй покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1700,00 (одна тисяча сімсот) грн..

Вирок може бути оскаржений обвинуваченою, її законним представником чи захисником в частині, що стосується інтересів обвинуваченої, а також прокурором в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку (п.п.1, 6, 7 ч.1 ст.393, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395 КПК України).

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України (ч.2 ст.394 цього кодексу).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (ч.ч.1, 2 ст.532 КПК України).

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного

суду Одеської області ОСОБА_2