Справа № 199/230/16-к
В И Р О К
іменем України
01 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002454 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харцизьку, Донецької області, громадянина України, з повною середньою освітою, не судимого, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В Т А Н О В И В:
28 жовтня 2015 року приблизно о 16-00 годині ОСОБА_7 знаходився на першому поверсі під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де побачив свою сусідку ОСОБА_4 , яка в цей час прибирала у вказаному під`їзді, і з якою у ОСОБА_7 виник словесний конфлікт на фоні таких, що раніше виникли неприязних стосунків. В ході словесного конфлікту у ОСОБА_7 несподівано виник злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Продовжуючи знаходитись у тому ж місці, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_4 , яка в цей час стояла біля стіни, та умисно взяв потерпілу своїми руками за одяг і почав трусити, від чого остання вдарилась обличчям та ліктем лівої руки о стіну. Після цього ОСОБА_4 вирвалась від ОСОБА_7 та зробила декілька кроків від нього, однак останній наздогнав потерпілу та схопив її за одяг, розвернув її обличчям до себе та умисно наніс кулаком правої руки чотири удари в голову в область лівої надлобної сторони. В результаті злочинних дій ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_4 згідно висновку експерта № 5660е від 18 грудня 2015 року тілесні ушкодження у вигляді: садна в проекції лівої виличної дуги; двох синців - в лобній області ліворуч на межі з ростом волосся з переходом на частину голови та на задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки.

ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив свою вину у вчинені кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, та показав, що між ним та потерпілої ОСОБА_4 склалися неприязні стосунки. 28 жовтня 2015 року у під`їзді їх будинку АДРЕСА_2 робили ремонт. Близько 15 чи 16 години до нього прийшов ОСОБА_8 приніс відремонтувати чайник, і він спустився до вхідних дверей, щоб їх відчинити. Відчинив двері, впустив ОСОБА_8 , в і цей час на нього накинулася ОСОБА_4 та почала висувати йому претензії з того приводу, що він не допомагає мити сходи. Його образив той факт, що ОСОБА_4 вважала себе начальником у всім дає розпорядження. Між ними почалася перепалка, під час якої потерпіла двічі вдарила його совком. Все це відбувалося на площадці перед ліфтом на першому поверсі. Після цього він з ОСОБА_8 піднявся ліфтом до себе на поверх та був вдома. Хвилин через 15 до нього в двері постукали два працівника поліції, які запитували його, чи не бив він ОСОБА_4 , на що він відповів, що не бив. В його присутності потерпіла працівникам поліції про побої не заявляла, лише про погрози. Наполягає на тому, що він під час конфлікту до потерпілої жодного разу не доторкнуся і тілесні пошкодженні їй не завдавав. Припускає, що тілесні ушкодження потерпілій могла завдати донька останньої, оскільки між ними в цей день був скандал.

Не дивлячись на заперечення своєї вини, винуватість ОСОБА_7 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтвердила той факт, що між нею та ОСОБА_7 склалися неприязні відносини, оскільки вона є старшою по будинку будинку АДРЕСА_2 , а обвинувачений неналежно ставиться до своїх обов`язків з участі в утриманні будинку. Вона домовилася, щоб в їх будинку зробили ремонт, і після ремонту 28 жовтня 2015 року контролювала, щоб мешканці будинку допомагали з прибиранням. ОСОБА_7 з ОСОБА_8 прийшли п`яні. Вона їх не чіпала, і стояла в під`їзді на першому поверсі біля ліфту. Це було близько 16 години. В цей час обвинувачений почав до неї прискіпуватися, щоб йому вимили машину, яку вона нібито вимазала. Після відмови, ОСОБА_7 схопив її як скажений і почав трусити, під час чого вона вдарилася об стіну. ОСОБА_8 їх розборонив. Вона вирвалася і побігла по коридору в бік підвалу, де мешканці будинку прибиралися. Обвинувачений її наздогнав, схопив за одяг, потім за волосся і близько чотирьох разів вдарив по голові кулаком правої руки. ОСОБА_8 знову почав їх розбороняти. Потім вона вирвалася, вибігла на вулицю і викликала поліцію. На її крики підійшли мешканці будинку ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які також приймали участь у прибиранні. У неї було зчесане обличчя, вирваний жмут волосся. Наполягає на тому, що до конфлікту з ОСОБА_7 у неї тілесних ушкоджень не було, з донькою вона ніколи не билася.

Допитана судом у якості свідка ОСОБА_11 також підтвердила, що 28 жовтня 2015 року вона приймала участь у прибиранні під`їзду в будинку АДРЕСА_2 . Вона була у підвалі і чула в під`їзді голос потерпілої ОСОБА_4 , яка є старшою по будинку, та ще двох чоловіків. Остання кричала, але що саме, сказати не може. Кола вона піднялася на перший поверх, то побачила потерпілу, яка сказала, що її побив мешканець їх будинку ОСОБА_7 . Вона особисто бачила у останньої вирваний жмут волосся і червоні сліди на обличчі. Самого обвинуваченого в під`їзді не було. До вказаних подій вона бачила ОСОБА_4 десь за 15 хвилин, і у неї ніяких тілесних ушкоджень не було.

Свідок ОСОБА_12 під час допиту в судовому засіданні також показала, що 28 жовтня 2015 року вона приймала участь у прибиранні під`їзду в будинку АДРЕСА_2 і вдень разом з сусідкою прибирала сходи між п`ятим та шостим поверхами. Вона почула знизу дуже гучні крики ОСОБА_4 і ОСОБА_7 . Що саме вони кричали, розібрати не могла. Десь хвилин через десять ліфтом піднялася ОСОБА_4 , яка тримала в руці жмут власного волосся і плакала. У неї на обличчі було видно садно. На запитання потерпіла відповіла, що її на першому поверсі побив ОСОБА_7 .

Показання потерпілої ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження під час слідчого експерименту (а.с. 29-30) під час якого потерпіла за участі судового-медичного експерта показала механізм та послідовність спричинення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим.

За висновком судово-медичної експертизи № 5660е від 18 грудня 2015 року (а.с. 27-28) при огляді ОСОБА_4 29 жовтня 2015 року у неї виявлені тілесні ушкодження у вигляді: садна в проекції лівої виличної дуги; двох синців в лобній області на межі з ростом волосся з переходом на волосисту частину голови та на задній поверхні передпліччя у верхній третині, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки (на підставі п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6). Виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), частина і при ударі об такий (такі). Враховуючи характер та локалізацію виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень, ступінь ознак їх загоєння (садно з підсохлим буро-червоним дном, нижче рівня оточуючої шкіри; синці багряно-синюшного кольору без чітких меж), можливо вказати, що термін їх спричинення становить біля 1-1,5 доби до моменту огляду, тобто вони могли бути отримані і в термін, на який вказує обстежена. Локалізація та характер виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не суперечать механізму їх спричинення на який вказує остання в ході проведення слідчого експерименту.

Оцінюючи наявні докази, суд враховує, що свідок ОСОБА_8 показав суду, що був очевидцем зазначеного конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які в його присутності сварилися. Наполягає на тому, що в його присутності обвинувачений взагалі не чіпав потерпілу. При цьому свідок підтвердив той факт, що потерпіла намагалася втекти від обвинуваченого до підвалу і той її наздогнав та зупинив.

Такі показання свідка ОСОБА_8 повністю узгоджуються з показами обвинуваченого ОСОБА_7 .

Разом з тим, суд виходить із встановлених фактичних обставин, за якими:

-потерпіла одразу після конфлікту з обвинуваченим повідомила свідкам ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_7 її побив і свідки бачили на обличчі ОСОБА_4 тілесні ушкодження;

-допитані судом працівники поліції ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які у складі екіпажу «102» виїздили за викликом потерпілої, показали, що остання одразу вказала на обвинуваченого як на такого, що побив її, показувала їм жмут власного волосся;

-вказаний потерпілою час виникнення тілесних ушкоджень підтверджений висновком судово-медичної експертизи;

-вказаний потерпілою під час слідчого експерименту механізм спричинення їй тілесних ушкоджень не суперечить локалізації та характеру виявлених у останньої тілесних ушкоджень;

З урахуванням того факту, що свідок ОСОБА_8 є другом обвинуваченого і його свідчення містять суперечності (обвинувачений потерпілу взагалі не чіпав, і при цьому зупинив її, коли та намагалася втекти до підвалу), а докази обвинувачення узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, суд відхиляє покази свідка ОСОБА_8 та обвинуваченого.

Доводи обвинуваченого про те, що тілесні ушкодження потерпілій завдала її донька, спростовані показами свідка ОСОБА_15 . Остання показала суду, що єдонькою ОСОБА_4 і ніколи не завдавала матері тілесних ушкоджень.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, повністю доведена, і кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки останній своїми умисними діями спричинив потерпілій ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження.

Визначаючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Останній має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, не має постійного джерела доходу, раніше не судимий, у вчиненому не розкаявся.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді громадських робіт.

Керуючись ст. 374 КПК України,

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Головуючий:

01.04.2016