АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 171/2889/14-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/247/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2016 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №№0001267, 0001132, 0001291 на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2015 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не перебуває у шлюбі, має двох неповнолітніх дітей, не працює, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ; раніше судимий:

1) 24.02.2014р. Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч. 2, 185 ч.1 КК України до трьох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на один рік;

2) 01.09.2014р. Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 263 ч.1 КК України до п`яти років позбавлення волі;

3) 22.10.2014р. Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.3 КК України до шести років позбавлення волі;

обвинуваченого у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.
Цим же вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених за ст.ст.185 ч.3, 185 ч.2 КК України, та стосовно якого апеляційні скарги не подавались.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
представника цивільного позивача - ОСОБА_9
обвинувачений ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 ставить питання про пом`якшення призначеного йому покарання, шляхом максимального зниження строку покарання у межах діючого закону, оскільки судом при обранні покарання враховано не всі обставини, що пом`якшують покарання.
Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання призначено за правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного теперішнім вироком, більш суворим покаранням, призначеним попереднім вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2014 року, у вигляді шести років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

ОСОБА_6 у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховано покарання відбуте частково за попереднім вироком, а саме з 29.10.2014 року по 06.11.2015 року включно, один рік вісім днів, та визначено до відбуття покарання у вигляді чотирьох років одинадцяти місяців двадцяти двох днів позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що суд першої інстанції призначив йому покарання, яке за своєю суворістю явно не відповідає тяжкості скоєного та особі засудженого, у зв`язку з чим просить знизити йому визначено вироком суду покарання у межах, передбачених законом, врахувавши обставини, які не були враховані судом першої інстанції, а саме: що він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому; частково відшкодував спричинену шкоду; на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей.
За вироком суду встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повторно, 02.09.2014р., близько 16-00 години, за попередньою змовою між собою, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, через огорожу проникли в приміщення складу відкритого типу, розташованого на території ДП «Пересувна механізована колона 205» ТДВ Тресту «Дніпроводбуд», яка знаходиться по вул.Індустріальній, 4 в м. Апостолове Дніпропетровської області, звідки таємно викрали бігункову шестерню z -69 до екскаватора «ЄО-4111», чим заподіяли майнову шкоду ДП «Пересувна механізована колона 205» ТДВ тресту «Дніпроводбуд» на суму 1872 грн.

Повторно, 03.09.2014 року, приблизно о 16 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через отвір в огорожі проник в приміщення складу відкритого типу, розташованого на території ДП «Пересувна механізована колона 205» ТДВ тресту «Дніпроводбуд», яка знаходиться по вул. Індустріальній, 4 в м. Апостолове Дніпропетровської обл., звідки таємно викрав головний циліндр підняття стріли екскаватора «ЄО-4121», чим заподіяв ДП «Пересувна механізована колона 205» ТДВ тресту «Дніпроводбуд» матеріальні збитки на загальну суму 6 800 грн.

Повторно, 07.10.2014 року, приблизно о 13-00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, через отвір даху, проник до приміщення гаражу, розташованого на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав одну металеву трубу діаметром 80 мм, довжиною 3 метри, вартістю 91 грн.50 коп. за 1 метр на загальну суму 274 грн.50коп.; одну металеву трубу діаметром 36 мм, довжиною 3 метри 90 сантиметрів , вартістю 44 грн.00 коп. за 1 метр, на загальну суму 171 грн.60 коп., чим завдав потерпілій ОСОБА_10 шкоду на загальну суму 446 грн. 10 коп.

Вищезазначені діяння вчинені ОСОБА_6 були кваліфіковані за ст.185 ч.3 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно,за попередньою змовою групою осіб, з проникненням в сховище.
Під час апеляційного розгляду в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_6 свою апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, просив знизити йому покарання в межах санкції статті, врахувавши всі обставини, які пом`якшують покарання.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор прохав колегію суддів залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, оскільки вважав вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим, а покарання, що обрано обвинуваченому ОСОБА_6 достатнім та необхідним для його виправлення.
Представник цивільного позивача ОСОБА_9 покладався на розсуд суду при розгляді апеляційної скарги
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а вирок суду необхідно залишити без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.404 ч.1 КПК України вирок переглядається апеляційним судом у межах наданої апеляційної скарги.
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 було здійснено на підставі положень ч.3 ст.349 КПК України.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у скоєні кримінального злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, при обставинах, викладених у вироку, правильні та ґрунтуються на досліджених у суді доказах, і ніким не оскаржуються. Кваліфікація скоєного, визначена судом, не викликає сумнівів.
На думку колегії суддів, вирок суду є вмотивованим і відповідає вимогам ст.374 КПК України.
Як свідчать матеріали справи, розгляд кримінального провадження судом першої інстанції проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону України.
Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_6 про суворість призначеного йому покарання, то на думку колегії суддів, вони є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах провадження.
Відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з мотивувальної частини оскарженого вироку, при вирішенні питання щодо обрання покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, крім характеру та ступеня тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, відсутності обтяжуючих обставин, врахував належним чином і дані про особу обвинуваченого (а.п.97-100 т.1), який раніше судимий (а.п.101, 105-109 т.1), злочин скоїв до ухвалення попереднього вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2014р.; характеризується за місцем проживання посередньо, не був зайнятий суспільно-корисною працею; щиро розкаявся у вчиненому; частково відшкодував матеріальну шкоду, заподіяну злочинами.

Враховуючи положення ст.66 КК України, що визнання тих чи інших обставин такими, що пом`якшують покарання, являється перевагою суду, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена обставина обвинуваченим, така як наявність на утриманні обвинуваченого ОСОБА_6 двох неповнолітніх дітей, не є такою обставиною, що істотно знижує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів.
Інші, зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 обставини, які на його думку пом`якшують покарання (повне визнання ним вини та щире каяття у вчиненому; часткове відшкодування спричиненої шкоди), були враховані судом першої інстанції при визначені покарання обвинуваченому.
Приймаючи до уваги сукупність цих обставин, колегія суддів уважає призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, та не знаходить підстав для його пом`якшення. Тому, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, а оскаржений вирок суду першої інстанції необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2015 року у відношенні ОСОБА_6 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3