Справа № 346/4808/16-к
Провадження № 11-кп/779/517/2016
Категорія ст. 115 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2016 року про зарахування в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ,

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, оскільки він перебував у Київському СІЗО № 13 з 13 грудня 2011 року по 19 квітня 2013 року, про що свідчить довідка СІЗО № 13 м. Києва. Просить скасувати ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 04 жовтня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання ОСОБА_9 і ОСОБА_10 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання в період з 13.12.2011 року по 19.04.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою суду першої інстанції від 04 жовтня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 про зарахування в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 13.12.2011 року по 19. 04. 2013 року.Своє рішення суд мотивував тим, що дата набрання законної сили вироку суду відносно ОСОБА_8 є 13 грудня 2011 року, а тому попереднє його ув`язнення слід рахувати до цієї дати.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який просив задовольнити апеляціну скаргу, думку прокурора, який вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Даних вимог закону суд першої інстанції в повній мірі дотримався.

У відповідності до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, який набрав чинності 24 грудня 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, згідно ч.5 ст. 72 КК, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2011 року на 14 років позбавлення волі, який оскаржувався в апеляційному порядку. Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 грудня 2011 року вирок Апеляційного суду м. Києва залишено без змін в частині призначення покарання, після чого він набрав законної сили в установленому законом порядку.

Тому доводи засудженого ОСОБА_8 наведені в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції безпідставно та всупереч закону не було зараховано до строку попереднього ув`язнення період з 13 грудня 2011 року по 19 квітня 2013 року, коли він перебував у СІЗО № 13 м. Києва(із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення), на думку колегії суддів є необґрунтованими, оскільки цей термін тривав після набрання щодо нього законної сили вироку суду першої інстанції від 13.12.2011 року. Тобто після набрання вироком законної сили ОСОБА_8 уже відбував покарання призначене судом.

Крім того, судом першої інстанції встановлено та досліджено, що клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання вже було предметом розгляду у Апеляційному суді Івано-Франківської області, який згідно ухвали від 05 квітня 2016 року дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення до 19 квітня 2013 року.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відповідно до ст. 72 ч.5 КК України, правильно відмовив в задоволенні клопотання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 про зарахування в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 13.12.2011 року по 19. 04. 2013 року .

За таких обставин, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 420 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 04 жовтня 2016 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, засудженою у той же строк з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4