Справа № 456/2995/15-к
Провадження № 1-кп/456/39/2016
ВИРОК

іменем України

"12" серпня 2016 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

представника потерпілих: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Стрию кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Полюхів, Золочівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 286 КК України,
встановив:

19.08.2012 року, близько 18:00 годин, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Івано-Франківськ Стрий у напрямку м. Стрия, при проїзді ділянки дороги в районі кафе «Дукат», що по вул. Болехівській в с. Миртюки Стрийського району Львівської області, порушив вимоги п.п.13.1 та 13.3 ПДР України, які виразились в тому, що він при проїзді повз велосипедиста, що рухався в попутному напрямку, не дотримався до нього безпечного інтервалу, що створило небезпеку для дорожнього руху, яка призвела до наїзду автомобіля «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на велосипедиста ОСОБА_8 , в результаті чого велосипедист потерпілий ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи №122 від 04.10.2012 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: осадження шкіри правої потиличної ділянки голови та лівої надлопаткової ділянки, синця верхньої повіки правого ока, крововиливів в м`які тканини потиличної ділянки зліва і скроневої ділянки справа, крововиливів під твердою мозковою оболонкою, крововиливів під м`які мозкові оболонки й вогнищеві крововиливи в речовину головного мозку, що є травмою прискорення, небезпечним для життя, що призвело до смерті в реанімаційному відділенні Стрийської ЦРЛ 20.08.2012 року о 20:50 годині, в результаті тупої, закритої травми голови.

Таким чином, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.286 КК України.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_9 , свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав частково та вказав, що визнає факт ДТП однак, ДТП сталася з вини велосипедиста, який сам різко повернув вліво в результаті чого і відбулося зіткнення однак, просить застосувати до нього Закону України "Про амністію" про що подав до суду заяву про застосування до нього Закону України "Про амністію" від 08.04.2014 року, оскільки має на утриманні неповнолітню дитину.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши докази в їх сукупності, суд, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено. Обтяжуючих вину обставин у відношенні ОСОБА_4 , судом не встановлено.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , заявив клопотання про застосування до нього амністії, оскільки він має на утриманні неповнолітню дитину.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 , від відбування покарання на підставі п.«в»ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», та вирішити питання щодо речових доказів, а саме автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію повернути обвинуваченому, речі ОСОБА_8 повернути потерпілим та стягнути з обвинуваченого вартість проведення експертиз.

Представник потерпілих ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечив щодо застосування до обвинуваченого Закону України "Про амністію".

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнена від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

19.04.2014 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 р. №1185-VII.

Відповідно до п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2014році» від 08 квітня 2014року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

З матеріалів кримінального провадження: свідоцтва про народження №268 від 02.11.2004р., ОСОБА_7 , та свідоцтва про народження від 06.04.1996р., серії НОМЕР_2 ОСОБА_10 , вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 , на момент вчинення злочину мав і має на утриманні неповнолітніх дітей, вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнав частково.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 , поширюється дія Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Цивільний позов ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду у зв`язку з відмовою від позову позивачів.

Речові докази визначити відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 85,86 КК України, ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.ст. 370, 374 КПК України суд, -

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробовуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомити органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 11473 грн. 80 коп. витрат на проведення експертиз.

Речові докази, а саме:

-Речовину бурого кольору, яка запакована в конверті та знаходиться в матеріалах справи залишити при справі;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 21.07.2007р., на автомобіль марки ВАЗ «210994-20», номерний знак НОМЕР_1 , яке знаходиться при справі та автомобіль марки ВАЗ 210994-20, номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на зберігання в Стрийський МВ ГУ МВС України у Львівській області повернути ОСОБА_4 ;

-одяг потерпілого ОСОБА_8 , який знаходиться в камері зберігання Стрийського МВ ГУ МВС України у Львівській області повернути ОСОБА_11

Цивільний позов ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб, шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1