АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/1511/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/415/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
(ст.194 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2016 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
з секретарем - ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 22 березня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 22 березня 2016 року задоволено клопотання начальника відділення СВ Холодногорського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 ; до підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) на 60 днів, до 01 год.10 хв. 20 травня 2016 року, без визначення застави.
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 та подала апеляційну скаргу, в якій просить у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід домашній арешт. На думку апелянта, застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу є необґрунтованим. Захисник вважає, що стороною обвинувачення не доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, оскільки підозрюваний вину не визнає, спричинив потерпілому тілесні ушкодження обороняючись, коли йому наносили побої, вина ОСОБА_7 у замаху на умисне вбивство не доведена. Також, на думку апелянта, відсутні докази на підтвердження існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, слідчим не конкретизований та не зазначено, яким саме іншим чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню. Адвокат ОСОБА_8 вказує, що підозрюваний має постійне місце мешкання; не має наміру ухилятися від слідства та суду; впливати на потерпілого не має можливості, оскільки йому невідоме місце його проживання. З урахуванням зазначених обставин захисник вважає, що достатнім буде застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Відповідно до порядку перевірки ухвал слідчого судді, передбаченого ст.422 КПК України, та ч.4 ст.401 КПК України, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 , який утримується під вартою, оскільки клопотання від підозрюваного про виклик в судове засідання апеляційного суду не надходило, в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення його становища. Апелянт - адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з*явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в апеляційній скарзі міститься прохання про розгляд апеляційної скарги за її відсутності. Зазначені обставини не перешкоджають апеляційному розгляду за відсутності адвоката ОСОБА_8 .
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає з таких підстав:
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 та п.1 ч.2 ст.115 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою ( а.с.1-4).
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :
1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 та п.1 ч.2 ст.115 КК України;
2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.
3.недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с.45-47). З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.
Доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень є неспроможними.
Що стосується оцінки доводів апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків у кримінальному провадженні, колегія суддів дійшла наступних висновків:
Разом з тим колегія суддів вважає недоведеним існування ризиків, передбачених п.п.4,5 ч.1 ст.177 КПК України. У розумінні положень п.4 ч.1 ст.184, п.2 ч.1 ст.194 КПК України доведення обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, покладається на слідчого та прокурора. Проте, зазначивши у клопотанні про наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий не конкретизував, яким саме іншим чином, на думку органу досудового розслідування, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню. Окрім того, у розумінні положень п.5 ч.1 ст.177 КПК України, на наявність даних про те, що особа може вчинити інше кримінальне правопорушення, може свідчити наявність інформації, отриманої в результаті проведення слідчих(розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій про вчинення особою протиправної діяльності (підготовку до вчинення кримінального правопорушення, придбання предметів для вчинення злочинної діяльності), наявність попередніх судимостей, зв*язки з антигромадськими елементами, надходження до правоохоронних органів заяв та повідомлень про те, що особо здійснює підготовку до нового кримінального правопорушення. Підозрюваний ОСОБА_7 є раніше не судимим, клопотання слідчого не містить жодних посилань на існування зазначених вище обставин. А тому немає обґрунтованих підстав вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення в подальшому.
Натомість, необґрунтоване зазначення в оскаржуваній ухвалі про наявність ризиків, передбачених п.п.4,5 ч.1 ст.177 КПК України на правильність висновку слідчого судді щодо необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному випадку не вплинуло, а тому не є самостійною підставою для скасування судового рішення.
За викладених обставин у сукупності колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов*язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м*яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 є недостатнім.
Підстав для скасування ухвали слідчого судді від 22 березня 2016 року за доводами апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 22 березня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, до 20 травня 2016 року залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :