Справа № 361/5371/16-к
Провадження № 1-кп/361/330/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
===============================================================================
07 жовтня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , проходячи військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у в/ АДРЕСА_1 , у військовому званні «солдат», на посаді механіка центру радіорелейного зв`язку 1 польового вузла зв`язку, у період з 22.08.2016 по 01.09.2016 без дозволу командира умисно вчинив самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, тобто самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 (в/ АДРЕСА_1 ), в умовах особливого періоду.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинувачені визнав повністю та пояснив, що дійсно він був призваний в 2016 року на військову службу і був направлений у військову частину польова пошта НОМЕР_1 . В серпні 2016 року він написав рапорт на відпустку, але йому її не надали, тому він 22.08.2016року самовільно залишив частину та поїхав відпочивати з дівчиною в Херсонську область. 01.09.2016 року він добровільно з`явився на службу. У вчиненому щиро розкаюється, він усвідомив протиправність своєї поведінки, більше порушувати закон не буде .
Учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений вину визнає і факт вчинення злочину не заперечує, його позиція є добровільною, наслідки обмеження оскарження вироку йому зрозумілі.
За таких обставин, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням документів, що характеризують його особу .
Таким чином, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 в самовільному залишенні військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, доведена повністю, тому він повинен нести за такі дії кримінальну відповідальність і його дії суд кваліфікує за ч.4 ст. 407 КК України.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не виявлено.
Призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, що він, посередньо характеризується по за місцем служби. Обвинувачений має постійне місце проживання, раніше не судимий. Наведені обставини в своїй сукупності приводять суд до впевненості , що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а міра покарання йому повинна бути обрана у вигляді позбавлення волі.
Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувались, в обранні вказаній особі до набрання вироком законної чинності запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, суд на даний час підстав не вбачає.
Цивільний позов по справі не заявлений. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.65, 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.
У відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання , встановивши йому строк випробовування в один рік. Та покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1