Справа № 362/4314/16-к
Провадження № 1-кп/362/272/16
В И Р О К
Іменем України
24.10.2016 Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
представника цивільного відповідача ОСОБА_6
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України ,
в с т а н о в и в:
01.07.2016 року близько 21-30 годин водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним транспортним засобом марки GEELY МК, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував у місці для виконання маневру розвороту на 35 кілометрі автодороги Київ - Одеса неподалік смт. Калинівка Васильківського району Київської області.
Водій ОСОБА_5 невірно оцінив дорожні умови та дорожню обстановку , що позбавило його змоги контролювати рух автомобілем та безпечно керувати ним , перед початком руху не переконався , що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на ліву смугу руху проїзної частини дороги, що веде у напрямку м. Одеси, де допустив зіткнення з автомобілем марки KIA CERATO , реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 .
Від зіткнення автомобіль марки GEELY МК відкинуло у місце для виконання маневру розвороту , де сталося зіткнення з автомобілем марки ЗАЗ Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_8 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки КІА CERATO, реєстраційний номер НОМЕР_2 . ОСОБА_4 , яка знаходилась біля задніх правих дверей та ОСОБА_9 , який знаходився біля задніх лівих дверей, отримали тілесні ушкодження .
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 260 м/д від 29.06.2016 року у ОСОБА_4 , 1968 року народження мали місце: закрита тупа травма живота із розривом селезінки і внутнішньочеревною кровотечею, забійні рани обох гомілок , що виникли внаслідок дії у вказані частини тіла потерпілої тупого предмету ( предметів) .
Вказана тупа травма живота кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння.
Таким чином, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки GEELY МК, реєстраційний номер НОМЕР_1 , грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2002 року, а саме:
- п.1.3 , згідно якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил , а також бути взаємно ввічливими;
- п.1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян , завдавати матеріальних збитків;
- п. 10.1 , який передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь- якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п.16.13, згідно якого перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутнього напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.
За клопотанням прокурора суд відповідно до ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують обвинувачений , потерпіла навіть після розяснення , що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Потерпіла ОСОБА_4 в суді показала, що вона разом з сином їхала з м. Києва в м. Біла Церква на попутному автомобілі, вони сиділи на задньому сидінні автомобіля, почула стук, побачила дим та те, що син в крові, намагалася допомогти сину, коли їх привезли в лікарню, стала відчувати біль в черевній порожнині, їй зробили операцію, видалили селезінку, потім перевели в м. Біла Церква , де вона продовжувала лікуватися, робили операцію на гомілці, обвинувачений дійсно надавав їй матеріальну допомогу , вона не підраховувала, але приблизно на таку суму , як він каже, матеріальних претензій до нього не має, а хоче, щоб з нього стягнули моральну шкоду, покарання йому не потрібно призначати , а лише стягнути кошти.
Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, оцінюючи покази обвинуваченого, потерпілої, суд прийшов до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження, його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, причому, порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 1.3 ., 1.5, 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху перебуває у прямому причинному зв`язку з наслідками, що наступили, а саме: заподіяння потерпілій ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень.
Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_5 та призначаючи йому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України помякшує покарання обвинуваченого, суд щире каяття, добровільне відшкодування матеріальної шкоди..
У відповідності зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Із врахуванням викладених обставин справи, думки потерпілої, яка просить не карати обвинуваченого, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який відшкодував заподіяну матеріальну шкоду, вперше притягується до кримінальної відповідальності , суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті без позбавлення права керувати транспортними засобами, зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, так як його виправлення із врахуванням вищезазначених обставин, віку обвинуваченого, який є пенсіонером, одружений, має постійне місце проживання, розкаявся, можливе без відбування покарання.
В обґрунтування моральної шкоди потерпіла посилається на те, що вона зазнала фізичного болю, моральних страждань , перенесла ряд складних операцій, тривале лікування, їй видалили селезінку, порушені її життєві плани, в неї болить голова, ноги, їй заборонені будь-які фізичні навантаження, потребує в майбутньому обстеження, лікування, розмір моральної шкоди оцінює саме на таку суму.
Згідно ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою , яка її завдала.
Стаття 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, з урахуванням інших обставин , які мають істотне значення, при визначення розміру шкоди враховуються вимоги розумності і справедливості.
Обвинувачений ОСОБА_5 не згодний відшкодовувати таку моральну шкоду, він не має таких коштів, позичав кошти на лікування потерпілої, просить зарахувати сплачені ним кошти в рахунок моральної шкоди.
Суд вважає, що діями обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_10 заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із заподіянням їй тяжкого тілесного ушкодження.
Запобіжні заходи щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не обиралися, питання про це в судовому засіданні не ставилося.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 395 КПК України, с у д ,
З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами..
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 відвідбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, зобов`язавши його повідомляти органи кримінально- виконавчої інспекції про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майданець Тальнівського району Черкаської області , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , пенсіонера, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь держави 879, 60 гривень витрат на проведення експертизи технічного стану транспортного засобу № 19/8-02/956 від 08.08.2016 року.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_11