АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/1983/16-к Головуючий 1-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11КП/790/1691/16 Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_2 Категорія: умовно дострокове звільнення
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,
секретар - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6
в режимі відеоконференцзв`язку засудженого
- ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 639/1983/16-к за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно дострокового звільнення
за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 27 квітня 2016 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 27 квітня 2016року відмовлено в задоволенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Краматорська Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 19.01.2015 року вироком Краматорського міського суду Донецької області за ст.. 185 ч.3, 194 ч.2, 70 ч.І КК України до 6 років позбавлення волі, ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 28.09.2015 року на підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_7 скорочено наполовину призначений судом строк покарання, ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 29.08.2014 року по 26.05.2015 року на підставі ст.72 КК України,
про умовно-дострокове звільнення від невідбутої частини покарання.
На це судове рішення засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирішити питання щодо його звільнення умовно-достроково, посилається на незаконність і необґрунтованість оскаржуваного судового рішення.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Згідно вимог ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Таким чином, за логікою законодавця застосувати умовно-дострокове звільнення від покарання за певних обставин, які зазначені в цій нормі, це право, а не обов`язок суду. При цьому, суд має встановити, чи дійсно засуджений твердо став на шлях виправлення.
Як було встановлено судом 1-ї інстанції, ОСОБА_7 вироком Краматорського міського суду Донецької області 19.01.2015 року засуджений за ст.185 ч.3 та 194 ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 28.09.2015 року на підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_7 скорочено навпіл призначений судом строк покарання. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.02.2016 року засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення з 29.08.2014 року по 26.05.2015 року на підставі ст.72 КК України. Початок строку: 29.08.2014 року, кінець строку: 02.12.2016 р.
На момент розгляду подання 20 квітня 2016 року засуджений відбув 2 роки 4 місяці 25 днів, залишилось 7 місяців 5 днів.
Згідно вимог ст.12 КК України, злочини, передбачені ст.ст.185 ч.3, 194 ч.2 КК України, за якими ОСОБА_7 відбуває покарання, є тяжкими.
З особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_7 , судимий за вчинення тяжких злочинів, утримується в місцях позбавлення волі з 29.08.2014 року, за час відбування покарання стягнень не має, має 1 заохочення, що не доводить того виправлення на краще, до праці ставиться посередньо, перебуває на обліку як схильний до суїциду, має позов на 219 534,78 грн., але не відшкодовує його, хоча працює і отримує заробітну плату.
Таким чином, суд 1-ї інстанції обґрунтовано вважав, що клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання задоволенню не підлягає, оскільки він своє виправлення не довів.
Матеріали, що були досліджені судом 1-ї інстанції, не містять даних, які б спростовували висновки суду про не доведення того факту, що засуджений твердо став на шлях виправлення й втратив суспільну небезпечність.
Посилання апелянта на власну сумлінну працю не відповідає характеристиці, за якою він до праці ставиться посередньо.
Суд 1-ї інстанції достатньою мірою врахував всі обставини справи і ухвалив законне і обґрунтоване рішення. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Позитивні дані про особу засудженого, у т.ч. наявність одного заохочення, не є підставою для беззастережного звільнення його від не відбутої частини призначеного вироком суду покарання. Таке звільнення на час розгляду клопотання, а також на час перегляду судового рішення апеляційним судом, є передчасним.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 27 квітня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Головуючий

Судді: