Справа № 755/6615/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
в с т а н о в и в :
До слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 та обгрунтоване тим, що вилучене під час огляду майно вказане у клопотанні є тимчасово вилученим майном, яке підлягає арешту з метою його збереження, як речового доказу.
У судове засідання заявник не прибув, причини неявки суду не повідомив, тож слідчий суддя перевіривши виконання вимог ст.ст. 171, 172 КПК України за клопотанням, приходить до наступного.
Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години.
Статтею 171 вказаного Кодексу передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Однак, до клопотання слідчого про арешт майна не додано оригінали або копії документів, які б були належним чином засвідчені згідно норм КПК України, та інших матеріалів, якими він обґрунтовує доводи клопотання в частині того, що це майно є речовим доказом.
Поряд з цим слід зазначити, що в клопотанні не зазначено підставу та мету арешту майна в розумінні положень статті 170 цього Кодексу в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016 з конкретним посиланням на статтю її частину та підпункт з безпосереднім урахуванням положень ст. 233 КПК України про те, що коли слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню.
Також, у цьому випадку, у супереч положень ст. 171 КПК України, безпосередньо у клопотанні слідчого про арешт майна не зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Тобто, не здійснено безепосердньо у мотивувальній частині клопотання чітке розмежування між найменуванням майна, яке слід арештувати та документом, який підтверджував би право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, по кожному з об`єктів майна окремо, а лише долучено до цього клопотання певні НПА, які на думку заявника, підтверджуються вказані вище обставини.
Але, стаття 171 згадуваного Кодексу вказує на те, що безпосередньо у мотивувальній частині клопотання слідчого про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, а не долучено їх до такого клопотання.
Крім того, сторона обвинувачення не обґрунтувала в клопотанні доводи про необхідність розгляду клопотання про арешт майна у відсутність власника, адже згідно ч. 2 ст. 172 КПК України.
Апріорі, це клопотання не містить даних про те хто є власником майн, або відомості про відсутність власника.
За таких умов слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання не в повній мірі відповідає вимогам ст. 171 КПК України, у зв`язку з чим останнє підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-2, 7-29, 131-132, 170-173, 309, 372-376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.
Слідчий суддя: ОСОБА_1