Справа № 755/5645/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" травня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
Слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою по відношенню до підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Севастополя АР Крим, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, офіційно не працюючий, не одружений, раніше судимий 27.03.2014 року Малиновським районним судом м. Одеси, за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі та 11.02.2016 року звільнений із Райківецької виправної колонії № 78, згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 10.02.2016, враховуючи наявність у провадженні обставин передбачених ст..ст. 176-178, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, 199 КПК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити та мотивував його тим, що вина підозрюваного в інкримінованому йому правопорушенні повністю доведена зібраними по кримінальному проваджені доказами, вчинив злочини проти життя та здоров`я особи, офіційно ніде не працює, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового слідства та суду, продовжувати вчинювати кримінальні правопорушення, впливати на свідків, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даним ризикам. Крім того, на даний час, неможливо прийняти обґрунтоване рішення по кримінальному провадженню, оскільки необхідно проведення певних слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновки експертиз, провести процедуру відкриття матеріалів кримінального провадження (відповідно до ст.290 КПК України), скласти обвинувальний акт, реєстр, який слід вручити підозрюваному та при необхідності виконати інші слідчі дії.
Сторона захисту просили відмовити у задоволенні даного клопотання враховуючи те, що прокурор не довів, що встановлені під час розгляду цього клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам та обрати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.
Органами досудового розслідування підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України виходячи з того, що 29.03.2016, приблизно о 02.00 год., в АДРЕСА_2 , яка використовується як житло, що надається в оренду на різні терміни (хостел), між тимчасовими жителями вказаної квартири ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, з однієї сторони, та ОСОБА_9 , з другої сторони, виник конфлікт у формі лайки на побутовому ґрунті з приводу спільного користування вказаним житлом.
Даний конфлікт переріс у бійку між вказаними особами. Бійку почула жителька вказаної квартири ОСОБА_10 , яка виконує функції коменданта даного хостелу, і яка вказала ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 на необхідність негайного залишення квартири АДРЕСА_3 , у зв`язку з порушенням порядку проживання та створення ними своїми діями дискомфорту для проживання інших жителів вказаної квартири.
У зв`язку з цим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 разом із своїми речами залишили вказану квартиру приблизно о 02.35 год. 29.03.2016 року.
Вийшовши у вказаний час з будинку АДРЕСА_4 , біля вказаного будинку між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , з однієї сторони, та ОСОБА_11 , з другої сторони, продовжився конфлікт у формі бійки. В ході даної бійки у ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 шляхом заподіяння останньому множинних ударів в різні частини тіла, в тому числі і в область життєво важливих органів.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 повалив ОСОБА_9 на землю та розпочав заподіювати останньому удари руками та ногами в різні частини тіла. Після чого до потерпілого підійшли ОСОБА_7 та ОСОБА_4 та продовжили спільно з ОСОБА_8 заподіювати потерпілому удари руками та ногами в різні частини тіла, в тому числі і у голову. Після завершення нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 відтягнули потерпілого до неподалік розташованого дерева, де залишили останнього, після чого відійшли до зупинки громадського транспорту, де ОСОБА_7 викликав із свого мобільного телефону автомобіль таксі з метою залишення місця події.
Під час очікування приїзду таксі ОСОБА_8 та ОСОБА_4 повернулися до ОСОБА_9 , де продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, знову спільно нанесли останньому численні удари руками та ногами в різні частини тіла, в тому числі в голову, після чого повернулися до ОСОБА_7 та разом з останнім зникли з місця події на автомобілі таксі.
Внаслідок спільних злочинних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_12 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці події за короткий проміжок часу.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 786/2 від 29.03.2016, смерть ОСОБА_9 , настала внаслідок внутрішньочерепної травми, набряку-набухання головного мозку, крововиливу під оболонки та в шлуночки головного мозку.
В подальшому, підозрюваного було затримано у порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
30.03.2016 слідчим суддею Дніпровського районного суду підозрюваному було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В подальшому керівником Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_13 23.05.2016 досудове слідство по цьому кримінальному провадженню було продовжено до трьох місяців, а саме до 29.06.2016.
Зокрема, як убачається з матеріалів клопотання, підозрюваний обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчиненні діяння, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інший злочин, впливати на свідків, у зв`язку з чим продовження такого роду заходу забезпечення кримінального провадження дасть змогу здійснити належне виконання останнім процесуальних обов`язків.
З положень норм ст. 199 КПК України випливає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
Аналогічні висновки ЄСПЛ викладено і у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року та випливають з ч. 3 ст. 17 КПК України.
З рішення ЄСПЛ від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п. 32, Series А, № 182 убачається, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
При цьому, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити це правопорушення.
Крім того, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
В судовому засіданні встановлено, що строк тримання під вартою підозрюваного закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити досудове розслідування, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести ще ряд слідчих дій, зокрема: отримати висновки експертиз, провести процедуру відкриття матеріалів кримінального провадження (відповідно до ст. 290 КПК України), скласти обвинувальний акт.
Вказані обставини, які, на даний час, унеможливлюють закінчення досудового розслідування, до закінчення строку дії попередньої ухвали, слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим та підтверджуються наявними матеріалами.
При цьому, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цими злочинами, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання ісператвиних завдань КПК України визначених ст. 2 цього Кодексу.
Разом з тим, в даному судовому засіданні, стороною захисту, у супереч положень ст. 132 КПК України, не надано до суду жодних належним та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність, а особа підозрюваного перестала бути суспільно небезпечною; належного обґрунтування про можливість запобігання встановленим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, беззаперечних відомостей, що особа підозрюваного, виходячи з положень ст. 178 КПК України, є такою, що має стійкі соціальні зв`язки та допустиму репутацію; порушення вимог ч. 3 ст. 17 КПК України; даних, які б свідчили про недоведеність стороною обвинувачення обставини визначених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 та ст. 199 КПК України.
В свою чергу, мотиви наведені стороною обвинувачення дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, будучи підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальному провадженню, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та про неможливість їх уникнення шляхом застосування інших заходів забезпечення кримінального провадження.
За таких обставин, слідчий суддя, враховує той факт, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, тобто має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, що свідчить про наявність у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставини, у тому числі: вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкістю покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання; відсутністю постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; дані про наявність/відсутність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, при їх попередньому застосовуванні до нього раніше, клопотання слідчого задовольнити.
Крім того, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не убачає підстав для визначення застави так, як особа підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131-132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 199, 309, 372-376, 395 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Клопотання - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 3 місяців, а саме до 28 червня 2016 року.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 08 год. 50 хв. 27.05.2016.

Слідчий суддя: ОСОБА_1