АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 14 липня 2016 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 травня 2016 року,
за участі: прокурора представника ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання старшого слідчого другого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_8 , про арешт тимчасово вилученого майна, та накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes Benz Vito», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 11 жовтня 2013 року марки «MercedesBenz Vito», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , ключ і брилок сигналізації від вказаного автомобіля з метою забезпечення цілісності вказаного автомобілю та слідів кримінального правопорушення, які містяться в салоні.

В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав для арешту майна.

Не погоджуючись з ухвалою суду, адвокат ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого про арешт майна.
Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала винесена необґрунтовано та з грубим порушенням норм процесуального права.
Так, адвокат зазначає, що арешт, накладений на автомобіль його довірителя, є безпідставним, оскільки ОСОБА_6 , в даному кримінальному провадженні, не є підозрюваним, обвинуваченим, або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану переліченими особами.
Разом з тим, адвокат наголошує на тому, що в кримінальному провадженні підозра нікому не висувається, оскільки смерть ОСОБА_10 , є природною, а не насильницькою. Крім того, автомобіль «Mercedes Benz Vito» не є знаряддям злочину, а лише місцем події, тому не підлягає під жодну із правових підстав арешту майна, визначених ч. 3 ст. 170 КПК України в редакції Закону України № 772-VІІІ від 10 листопада 2015 року, який набрав чинності 11 грудня 2015 року і діяв до 28 лютого 2016 року.
Одночасно, автор апеляційної скарги стверджує, що не пропустив строк оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року, оскільки отримав останню лише 21 червня 2016 року від старшого слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, яка вважала ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З апеляційної скарги, доданих до неї документів та матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання старшого слідчого про накладення арешту на майно було розглянуто судом у відсутність власника майна та його представника, рішення слідчого судді останнім не надсилалось, а тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження не пропущений.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Слідчим управлінням прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості якого внесені 02 травня 2016 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань під № 0000615, за фактом виявлення трупу ОСОБА_11 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 02 травня 2016 року до чергової частини Обухівського ВП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення від чергової медсестри Обухівської ЦРЛ про смерть в приймальному відділенні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Виїздом слідчо-оперативної групи встановлено, що труп ОСОБА_10 знаходиться в салоні автомобіля марки «Mercedes Benz Vito», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , без одягу.
Також встановлено, що в ніч перед смертю ОСОБА_10 перебувала в одному з кафе м. Обухова в компанії співробітників Обухівського ВП ГУ НП в Київській області. Приблизно о 03 год. 00 хв. 02 травня 2016 року двоє працівників Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , вивели ОСОБА_10 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, з кафе, посадили до автомобіля «Mercedes Benz Vito», державний номерний знак НОМЕР_1 , та мали відвезти її до місця її проживання.
В той же час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_10 померла, та приблизно о 06 год. 00 хв. 02 травня 2016 року працівники Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 та ОСОБА_12 прибули до Обухівської ЦРЛ, лікарі якої констатували її смерть.
На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_13 від 10 травня 2016 року № 757/21766/16-к 12 травня 2016 року було проведено обшук автомобіля «Mercedes Benz Vito», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час проведення якого було виявлено наступні речі і предмети: 1. Сліди папілярних узорів. 2. Змив із обшивки салона. 3. Мікрооб`єкт, схожий на волосся. 4. Змив із сидіння №3. 5. Змив із сидіння №4. 6. Змив із сидіння №5. 7. Грунт із багажника. 8. Змив із сидіння №2. 9. Змив із сидіння №1. 10. Змив із обшивки салону з правої сторони. 11. Змив із поверхні столика із салону. 12. Жувальна гумка, яка була біля водійського сидіння. 13. Змив із багажника. 14. Мікрооб`єкт, схожий на волосся. 15. Чотири недопалки цигарок «Ротманз» з попільнички салону. 16. Грунт з салону біля підніжки. 17. Грунт з салону авто. 18. Грунт з водійського та пасажирського сидіння. 19. Металевий предмет, схожий на шпильку. 20. Щітка. 21. Полімерне пакування зеленого кольору (два фрагменти). 22. Фрагмент полімерного навушника чорного кольору. 23. Ганчірка, полімерне пакування та полімерний фрагмент коричневого кольору. 24. Коврик з водійського сидіння. 25. Частина внутрішньої оббивки салону. 26. Коврик з переднього пасажирського сидіння. 27. Коврик з багажника. 28. Покривало з багажника. 29. Металевий ключ. 30. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 11 жовтня 2013 року автомобіля марки «Mercedes Benz Vito», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . 31. Ключ та брелок сигналізації від автомобіля марки «Mercedes Benz Vito», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . 32. Автомобіль марки «Mercedes Benz Vito», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .
З метою збереження цілісності вказаного автомобілю та слідів кримінального правопорушення, які містяться в салоні, виникла необхідність у визнанні речовими доказами автомобіля марки «Mercedes Benz Vito», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_9 . Разом з тим, з метою уникнення можливості користування будь-ким вказаним автомобілем, під час проведення обшуку було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 11 жовтня 2013 року автомобіля марки «Mercedes Benz Vito», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 та ключ і брелок сигналізації від вказаного автомобіля. Однак враховуючи, що ухвалою слідчого судді прямо не зазначено можливості вилучення автомобілю марки «Mercedes Benz Vito», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ключа та брелока сигналізації від вказаного автомобіля, постановою слідчого у кримінальному провадженні 0000615 12 травня 2016 року зазначені речі визнано речовими доказами у статусі тимчасово вилученого майна, що обумовлює необхідність накладення арешту на вказане майно.
13 травня 2016 року старший слідчий другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_8 , за погодженням з старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000615 прокурора другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Київської області ОСОБА_14 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Mercede Benz Vito», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 11 жовтня 2013 року марки «Mercedes Benz Vito», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , ключ і брилок сигналізації від вказаного автомобіля з метою забезпечення цілісності вказаного автомобілю та слідів кримінального правопорушення, які містяться в салоні.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року вищевказане клопотання старшого слідчого було задоволено.
Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000615, про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення старшого слідчого ОСОБА_8 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на автомобіль марки «MercedesBenz Vito», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 11 жовтня 2013 року, ключ і брилок сигналізації від вказаного автомобіля, з огляду на те, що вказане майно може містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання старшого слідчого та накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки воно, як встановила колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на автомобіль марки «Mercedes Benz Vito», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 11 жовтня 2013 року, ключ і брилок сигналізації від вказаного автомобіля, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та з метою забезпечення цілісності вказаного автомобілю та слідів кримінального правопорушення, які містяться в салоні

Посилання автора апеляційної скарги на ті обставини, що арешт, накладений на майно ОСОБА_6 є безпідставним, оскільки власник майна не має статусу підозрюваного, обвинуваченим чи особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану переліченими особами в даному кримінальному провадженні не спростовують висновків слідчого судді, зокрема того, що арешт майна з підстав, передбачених частиною 2 статті 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на автомобіль марки «Mercedes Benz Vito», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 11 жовтня 2013 року марки «MercedesBenz Vito», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , ключ і брилок сигналізації від вказаного автомобіля, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого другого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_8 , про арешт тимчасово вилученого майна, та накладено арешт на автомобіль марки «Mercede Benz Vito», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 11 жовтня 2013 року, ключ і брилок сигналізації від вказаного автомобіля з метою забезпечення цілісності вказаного автомобілю та слідів кримінального правопорушення, які містяться в салоні, - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/2256/2016 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_15 Доповідач: ОСОБА_1