УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія : ст. 121 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

за участю : прокурора ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10 ,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджено:
за ч.4 ст. 296 КК України на 5 років позбавлення волі;
за ч.1 ст. 121 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за сукупністю злочинів, обвинуваченому призначено покарання - 7 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 14 квітня 2015 року та до відбуття призначено остаточне покарання - 8 років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_10 визначено рахувати з 2 червня 2016 року.
Зараховано обвинуваченому строк перебування під вартою у період з 1 серпня 2015 року по 2 червня 2016 року до строку відбування покарання.
На підставі ст.72 КК України зараховано ОСОБА_10 час перебування під вартою за період з 18 жовтня 2015 року по 2 червня 2016 року, до строку відбування покарання з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі.
Постановлено стягнути з ОСОБА_10 на користь :
- Департаменту бюджету та фінансів Житомирської міської ради 1432 грн. 50 коп. матеріальної шкоди;
- ОСОБА_7 696 грн. 62 коп. матеріальної шкоди та 15 000 грн. моральної шкоди.
-держави 245 грн. 52 коп. процесуальних витрат.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Як визнав суд, 31 липня 2015 року біля 21 години 50 хвилин, ОСОБА_10 , перебуваючи поблизу магазину Тетерів 2, що за адресою: м. Житомир, майдан Короленка, 5, помітив компанію раніше незнайомих йому осіб.
В цей день, час, місці у ОСОБА_10 виник злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
В подальшому ОСОБА_10 безпричинно, з хуліганських спонукань, зневажаючи загально прийнятими правилами та нормами поведінки у суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, підійшов до вищевказаної компанії невідомих осіб, в якій також перебувала ОСОБА_8 та приставив до живота останньої два не встановлених досудовим слідством предмети, зовні схожі на ножі, з вимогою повідомити, де перебуває на даний час його дружина.
Бачачи це, ОСОБА_11 , хвилюючись за життя ОСОБА_8 , відштовхнув руками ОСОБА_10 в бік від ОСОБА_8 .
Тоді ОСОБА_10 почав втікати з місця скоєння злочину, однак на шляху у нього став ОСОБА_7 , який намагався його зупинити.
В той час, коли ОСОБА_7 перегородив дорогу ОСОБА_10 , у останнього виник злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, не встановленим досудовим слідством предметом, зовні схожим на ніж, умисно наніс ОСОБА_7 удар в задньо-бокову поверхню черевної порожнини, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення правої задньо-бокової поверхні черевної порожнини, раневий канал якого проходить ззаду-наперед зверху-вниз з ушкодженням правої долі печінки та розвитком гемоперитонеуму, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
На вирок суду подані апеляційні скарги.
Обвинувачений ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_9 вирок суду просять скасувати та постановити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_10 за вчинені злочини. Вказують на те, що ОСОБА_10 не вчиняв злочину, за який засуджений. Посилається на протиріччя, які містяться в показаннях потерпілої ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , щодо часу вчинення злочину та обставин.Зазначають, що такі слідчі дії як протоколи пред?явлення особи для впізнання за фотознімками проведенні з порушенням вимог КПК України.Також посилаються на те, що суд безпідставно відхилив клопотання ОСОБА_10 про допит понятих під час проведення впізнання його за фотознімками, та про повторний допит потерпілих у кримінальному провадженні і свідків.
Крім цього, захисник вказує на те, що слідчий не забезпечив ОСОБА_10 , після його затримання захисника, а потерпіла заяву про вчинення щодо неї злочину подала лише 23.09.2015 року, однак суд не дав вказаним обставинам належну оцінку, також судом не здобуто беззаперечних доказів про порушення громадського порядку.
В доповненні до апеляційної скарги захисник ОСОБА_9 зазначає, що дії її підзахисного щодо потерпілої ОСОБА_8 не утворюють складу злочину, а містять ознаки дрібного хуліганства.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисника про задоволення апеляційних скарг, потерпілих, які не заперечували щоб були задоволені апеляційні скарги, прокурора, про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_10 у вчинені злочинів за обставин наведених у вироку грунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених у судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності і є обґрунтованими.
Доводи апелянтів про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також на те, що висновки суду, які викладені у вироку не підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду, колегія суддів не приймає до уваги.
Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження судовий розгляд у ній проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства спрямованих на всебічне повне та об?єктивне дослідження обставин справи.Викладені у вироку висновки суду про доведеність вини ОСОБА_10 у вчинені вищезазначених злочинів відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджені дослідженими в судовому засіданні і детально викладеними у вироку доказами.
Зокрема, показаннями потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 і свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про те, що 31 липня 2015 року вони перебували поблизу магазину Тетерів, що на майдані Короленка. До ОСОБА_8 зненацька підійшов ОСОБА_10 , і приставив їй до живота 2 гострих предмета, схожі на ніж та спитав її, де його дружина. У цей час ОСОБА_11 відштовхнув від неї ОСОБА_10 в бік, затим обвинувачений став тікати в сторону, де стояв ОСОБА_7 , останній загородив дорогу ОСОБА_10 , тоді обвинувачений вдарив ножем в живіт ОСОБА_7 та втік.
Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 під час розгляду кримінального провадження в апеляційному суду ствердили про те, що саме ОСОБА_10 є тією особою, яка представляла гострі предмети до тіла ОСОБА_8 та нанесла удар ножем в живіт ОСОБА_7 .
Показання свідка ОСОБА_14 свідчать про те, що 31 липня 2015 року вона пішла з ОСОБА_10 до магазину Тетерів, де знаходилась компанія з хлопців та дівчат, останній її залишив, а сам кудись пішов, затим повернувся, потім знову відлучився.Після цього до магазину приїхали автомобіль швидкої допомоги і працівники полії.
При проведенні впізнання особи за фотознімками свідки : ОСОБА_12 та ОСОБА_13 впізнали ОСОБА_10 , як особу, яка 31 липня 2015 року представляла гострі предмети до тіла ОСОБА_8 та нанесла удар ножем в живіт ОСОБА_7 .
За висновком додаткової судово-медичної експертизи у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення правої задньо-бокової поверхні черевної порожнини, раневий канал якого проходить ззаду-наперед зверху-вниз з ушкодженням правої долі печінки та розвитком гемоперитонеуму, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, які були спричинені предметом з колючо-ріжучими властивостями.
Згідно висновку медико-криміналістичної експертизи на фуфайці ОСОБА_7 були виявлені механічні пошкодження спричинені колюче ріжучим предметом.
Винність ОСОБА_10 у вчиненні вищевказаних злочинів стверджується і іншими зібраними по кримінальному провадженні доказами, які зазначені у вироку суду.
Оцінивши вищевказані зібрані по кримінальному провадженні докази суд прийшов до правильного висновку, що саме ОСОБА_10 вчинив вказані злочини.
Суд дав належну оцінку зібраним по кримінальному провадженні доказам і обґрунтовано прийняв до уваги показання потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які є послідовними та не містять істотних суперечностей в тому числі і щодо обставин та часу вчинення злочинів про, що наголошують в апеляційних скаргах захисник і обвинувачений.
Посилання апелянтів на неповноту та неправильність досудового та судового слідства, позбавлені підстав.
З матеріалів кримінального провадження видно, що органом досудового слідства ОСОБА_10 по даному кримінальному провадженню не затримувався в порядку ст.208 КПК України.Під час досудового слідства обвинувачений не заявляв клопотання про призначення йому захисника.Вказане клопотання ОСОБА_10 було задоволено судом під час підготовчого судового засідання.
Колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано відхилив заявлені під час розгляду кримінального провадження клопотання обвинуваченого про повторний допит потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 і свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та про допит понятих, які були присутні під час проведення впізнання обвинуваченого за фотознімками, з таким рішенням суду погоджується колегія суддів.
В матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, що такі слідчі дії як протоколи пред?явлення особи за фотознімками та протокол огляду місця події проведенні з порушенням вимог КПК України і вказані порушення дають колегії суддів підстави визнавати вказані докази недопустимими.
Зібрані по кримінальному провадженню докази свідчать про те, що ОСОБА_10 безпричинно, з хуліганських спонукань, зневажаючи загально прийнятими правилами та нормами поведінки у суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, підійшов до компанії невідомих йому осіб, в якій також перебувала ОСОБА_8 та приставив до живота останньої два не встановлених досудовим слідством предмети, зовні схожі на ножі, а затим не встановленим досудовим слідством предметом, зовні схожим на ніж, умисно наніс ОСОБА_7 удар в задньо-бокову поверхню черевної порожнини, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Вказані дії ОСОБА_10 судом правильно кваліфіковано за ст.ст. 296 ч.4 та 101 ч.1 КК України.Посилання захисника на те, що діями обвинуваченого не був порушений громадський порядок, а дії ОСОБА_10 щодо потерпілої ОСОБА_8 містять ознаки дрібного хуліганства, колегія суддів не приймає до уваги.
Покарання призначене судом ОСОБА_10 відповідає вимогам ст. 65 КК України, підстав для його пом?якшення з огляду на те, що ОСОБА_10 в минулому неоноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став і знову вчинив низку злочинів, не відшкодував заподіяну злочинами шкоду, негативно характеризується за місцем проживання, колегія суддів не знаходить.
Досудове слідство та суд не допустили істотних порушень КПК України, які тягнуть за собою скасування вироку суду.
На підставі ст.72 КК України колегія суддів зараховує ОСОБА_10 строк попереднього ув?язнення, за період з 03 червня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, до строку відбування покарання з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 404 ,407, 376 ч.2 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 02 червня 2016 року щодо ОСОБА_10 - без зміни.
Зарахувати ОСОБА_10 строк попереднього ув?язнення з 03 червня 2016 року по 31 жовтня 2016 року включно, до строку відбування покарання з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_10 , який тримається під вартою, - протягом такого ж строку з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді :