Справа №601/2385/15-к
Провадження № 1-кп/601/27/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2016 року

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000624 від 09 вересня 2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що він маючи злочинний умисел 09 вересня 2015 року приблизно о 03 годині ночі, переслідуючи корисливу мету, перебуваючи на вулиці Шумській в місті Кременець вилізши на електроопору за допомогою металевих кусачок обрізав 29 метрів телефонного кабелю ТПппЗП 50х2х0,4 вартістю 725 гривень, що належить ПАТ «Укртелеком» районного центру телекомунікацій № 141 Тернопільської філії.

В обвинувальному акті зазначено, що злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки під час скоєння злочину Орел був затриманий начальником ПАТ «Укртелеком» Тернопільської філії, районний центр телекомунікацій №141 « ОСОБА_7 », як зазначено в обвинувальному акті.

Також в обвинувальному акті зазначено, що враховуючи вищенаведене « ОСОБА_8 » обвинувачується у скоєнні злочину за вищевикладених обставин, а також що своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_6 вчинив злочин передбачений частиною 2 статті 15 частини 1 статті 185 КК України.

Вказане обвинувачення викладене саме в тій редакції, що зазначено в обвинувальному акті з якого не зрозуміло кримінальне провадження вчиняв ОСОБА_9 чи ОСОБА_10 , а затримав обвинуваченого ОСОБА_11 чи ОСОБА_12 .

Представник потерпілого та цивільного позивача в судовому засіданні пояснила, що очевидцем крадіжки вона не була їй лише відомо, що крадіжка мала місце у вказаному місці і у вказаний час, а також підтримує заявлений цивільний позов на суму 3190 гривень, в яку входить вартість викраденого кабелю на 725 гривень, а решту на відновлювальні роботи.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні замаху на крадіжку не визнав та суду пояснив, що не вчиняв і не мав наміру вчиняти будь-якого злочину, просто опинився в непотрібному місці та не в той час.

Він також пояснив, що не має постійного заробітку, проживає з матір`ю та сім`єю рідного брата в АДРЕСА_1 . На своє існування заробляє тим, що по місцю проживання ремонтує людям зонти та підшиває взуття, а також приблизно двічі на тиждень в ранкову пору йде в міський парк зібрати бутилки, які потім здає здобуваючи таким чином засоби для свого існування.

Він пояснив, що під ранок 09 вересня 2015 року він вийшов з дому та йшов в міський парк зібрати бутилки. Проходячи в місті Кременеці по вулиці Шумській в нього виникла потреба в справлянні природної потреби і оскільки по дорозі спочатку проїхала машина таксі, а потім йшли двоє молодих людей він заховався в кущі неподалік від вулиці.

В цю ж мить під`їхала ще одна автомашина та зупинилась на невеликій відстані від нього. З машини вийшов якийсь чоловік і пішов в його напрямку, світячи ліхтариком затримав його. Через декілька хвилин до них приїхав наряд міліції, який огляд місця події не проводив, а міліцейською машиною поїхали у райвідділ міліції, а він з одним міліціонером пішов пішки в райвідділ внутрішніх справ.

Він також пояснив, що після приїзду слідчої групи на пропозицію представника міліції видати те що в нього в кишені, видав складний ножик. При огляді місця події він не був, як і не був присутнім під час впізнання речей, які ніби-то були вилученні на місці події, а саме на місці його затримання.

Всебічно дослідивши, всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий стороною обвинувачення доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки основна частина із них здобута з грубим порушенням норм чинного процесуального законодавства, а інші як самі по собі, так і в сукупності прямо чи не прямо не підтверджують існування обставин, про які йдеться в обвинувальному акті.

У відповідності до статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Дослідивши та оцінивши зібрані в кримінальному провадженні докази, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 слід визнати невинуватим у пред`явленому обвинувачені та виправдати на підставі пункту 2 частини 1 статті 373 КПК України за недоведеністю того, що кримінальне правопорушення вчинене саме ним.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши під час судового розгляду докази, судом встановлено наступне.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив. що працює на посаді начальника центру Тернопільської філії «Укртелеком» і що приблизно о 03 годині 20 хвилин до нього зателефонував диспетчер дільниці та повідомив про спрацювання сигналізації, що свідчило про обрив кабелю по вулиці Шумській в місті Кременці, а оскільки це супроводжувалось частими крадіжками кабелю, то в нього були всі підстави вважати, що сталась чергова крадіжка. Тому він запропонував своєму зятю ОСОБА_14 , який є працівником міліції поїхати з ним на що останній погодився і взявши ліхтарик вони поїхали на вулицю Шумську, де були приблизно через 7-8 хвилин після отриманого повідомлення про обрив кабелю.

Далі свідок пояснив, що проїхавши по вулиці Шумській вони не побачили обриву кабелю, тому він перетелефонував диспетчеру, щоб уточнити місце обриву та спрацювання сигналізації. Отримавши певні корективи він разом з ОСОБА_14 знову проїхали по вулиці Шумській та зупинились на орієнтованому місці обриву кабелю. Він пояснив, що зупинивши автомобіль вони вийшли з машини, а ОСОБА_15 почав освітлювати ліхтариком обочину та кущі де помітив тінь і коли пішов в кущі то вийшов з затриманим обвинуваченим. Свідок ОСОБА_12 також пояснив, що приблизно через 10 хвилин після затримання приїхали працівники міліції, які сфотографували місце події, а він з ОСОБА_15 поїхали додому. Як діяли працівники міліції далі йому не відомо.

Він також пояснив, що диспетчер повідомляючи їх по телефону про обрив кабелю, повідомив також чергову частину міліції.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що його розбудив тесть ОСОБА_13 і сказав, що спрацювала сигналізація, пошкоджений кабель і попросив поїхати разом з ним. Вони взяли ліхтарик сіли в машину до ОСОБА_13 і поїхали на вул. Шумську, ще було темно і кабелів видно не було. Тоді ОСОБА_13 зателефонував диспетчеру, щоб запитати де пошкоджено кабель, він відповів, що на початку вулиці. Не виїжджаючи з вулиці Шумська з лівої сторони з горбка збігла собака. Коли ОСОБА_12 зупинив автомобіль він вийшов і побачив як тінь промайнула з опори він зробив висновок, що з електроопори хтось зіскочив і світячи ліхтариком пішов в кущі. Пішовши туди він побачив обвинуваченого, який сидів навприсядки.

В руках у затриманого нічого не було, а на землі неподалік лежала сумка в якій був змотаний кабель, візуально було зрізано більше 20 метрів кабелю. Через декілька хвилин приїхала слідча група працівників міліції.

ОСОБА_13 та ОСОБА_14 також в судовому засіданні пояснили, що коли приїхала слідча група то хтось з працівників міліції сфотографував місце події. Що працівники міліції робили потім їм не відомо, оскільки вони поїхали додому.

Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснили, що вони обідали в столові у приміщенні міліції, до них підійшов слідчий і попросив бути понятими при впізнанні речей. Коли вони прийшли у кабінет то слідчий пояснив, що вони повинні бути свідками під час процесу впізнання речей.

Свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснили, що будучи на базарі після 7 години ранку працівники міліції запросили їх буди в якості свідків в зв`язку з скоєною крадіжкою. Коли їх провели до місця скоєння злочину, то побачили, що на землі стояла клітчата сумка в якій знаходився кусок змотаного кабелю, плоскогубці і ніж. Вказані речі були складені в целофановий пакет, опломбовані і вони поставили свої підписи на бірках. Свідки в судовому засіданні не пояснювали, що під час проведення огляду місця події проводилося фотографування.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні після ознайомлення з пам`яткою про права та обов`язки свідка відмовився давати свідчення відносно свого рідного брата.

Крім заслуханих свідків, прокурором надані інші докази з кримінального провадження № 0000624 від 09 вересня 2015 року у відношенні ОСОБА_3 , якими прокурор обґрунтовує доведення вини обвинуваченого.

Так прокурором долучено заяву про вчинене кримінальне правопорушення ПАТ «Укртелеком» від 09 вересня 2015 року, якою констатується факт обриву кабелю.

(а.с. 51)

Прокурором також долучено протокол огляду місця події від 09 вересня 2015 року та фототаблицю до нього.

(а.с. 52-59)

Сторона обвинувачення як доказ долучила протоколи пред`явлення речей для впізнання від 09 жовтня 2015 року та фототаблиці до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 09 жовтня 2015 року, який проводився з участю ОСОБА_21 рідного брата обвинуваченого, який в судовому засіданні відмовився від дачі показів відносно свого брата.

(а.с. 60-62, 65-72)

Прокурором долучено протокол допиту свідка ОСОБА_22 від 09 вересня 2015 року.

(а.с. 63-64)

Висновок експерта від 29 жовтня 2015 року № 6-511/15, згідно якого залишкова вартість вказаного телефонного кабеля з урахуванням проценту зносу, станом на 09.09.2015 року може становити 725 гривень.

(а.с. 73-75)

Суд вислухавши свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_15 . не може їх вважати такими, що підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки вони очевидцями скоєного обвинуваченим злочину не були і про обставини вчиненого чи не вчиненого кримінального правопорушення нічого не повідомили. Вони лише отримали інформацію про обрив кабелю телефонної лінії і приблизно через 20 хвилин на місці обриву кабелю затримали обвинуваченого ОСОБА_23 та викликали слідчо-оперативну групу, якій передали обвинуваченого.

Суд вислухавши обвинуваченого ОСОБА_23 , який не визнав своєї вини під час досудового розслідування та в судовому засіданні, вислухавши представника потерпілої юридичної особи «Укртелеком» Тернопільської філії, яка про обставини скоєного злочину нічого не пояснила, підтримавши лише цивільний позов, вислухавши свідків, дослідивши за участю сторін кримінального провадження інші запропоновані стороною обвинувачення докази ніби-то на підтвердження вини обвинуваченого в скоєні замаху на крадіжку, оглянувши речові докази по справі переходить до їх оцінки на предмет їх належності, допустимості та достовірності.

Так, на підтвердження винуватості прокурором надана для дослідження заява про вчинене кримінальне правопорушення ПАТ «Укртелеком» від 09 вересня 2015 року, з якої вбачається, що о 3 годині 20 хвилин спрацювала сигналізація АТС міста Кременець, в 3 годині 25 хвилин черговий АТС повідомив про це начальника ОСОБА_13 та службу 102.

На думку суду дана заява не може бути доказом винуватості ОСОБА_23 у даному кримінальному правопорушенні в якому він обвинувачується, а лише констатує факт обриву кабелю телефонного зв`язку.

Сторона обвинувачення також на підтвердження вини обвинуваченого долучила протокол огляду місця події від 09.09.2015 року, з якого вбачається, що огляд проводився з 07 години 10 хвилин до 07 години 40 хвилин за участю двох понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_18 та без участі представника потерпілого, а також без підозрюваного, хоча підозрюваного ніби-то затримав сам начальник відділення ОСОБА_12 разом з ОСОБА_15 , які також були на місці затримання обвинуваченого, та дочекавшись приїзду опергрупи працівників райвідділу міліції, що приблизно було о 3 годині 45 хвилин 09 вересня 2015 року та не зрозуміло чому протокол місця події не розпочався в зазначений час, а розпочатий був о 07 годині 10 хвилин без вищезазначених осіб. Оцінюючи вказаний доказ, суд вважає його недопустимим, оскільки дана процесуальна дія проведена з порушенням суттєвих умов її проведення, а саме: до вказаного протоколу долучений додаток, а саме: фототаблиця до протоколу огляду місця події від 09.09.2015 року в тексті самого протоколу не зазначеного того, що використовуються технічні засоби фіксації та носії інформації, які застосовуються при проведенні цієї процесуальної дії та їх характеристики, що є порушенням частини 2 статті 104 КПК України про що свідчить (а.с.53) перед початком проведення огляду місця події про що стоїть прочерк, хоча в кінці протоколу огляду місця події зазначено, що проводилося фотографування цифровим фотоапаратом. А у відповідності до статті 107 КПК України про застосування технічних засобів під час проведення слідчої дії приймається рішення перед початком слідчої дії про що повідомляються особи, які беруть участь у даній слідчій дії.

Суд також не може визнати цей протокол допустимим доказом з наступних міркувань. В судовому засіданні достовірно встановлено, що слідчо-оперативна група до місця обриву телефонного кабелю приблизно прибула о 03 годині 45 хвилин. Там же працівникам міліції був переданий підозрюваний ОСОБА_9 , свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , які пояснили в судовому засіданні, що по приїзду слідчо-оперативної групи, один із працівників міліції сфотографував місце обриву телефонного кабелю та сумку з кабелем, яка там знаходилася. В даному випадку суду не зрозуміло, чому огляд місця події не розпочався зразу ж в присутності представника «Укртелекому» та підозрюваного, що є порушенням статті 223 КПК України, яка порушує їхні законні права та інтереси, а розпочався через три з половиною години о 07 годині 10 хвилин ранку. Досудовим слідством не зазначено, що існували будь-які перешкоди для проведення огляду місця події, а якщо б такі перешкоди були то слідчо - оперативній групі слід було організувати охорону місця події для збереження слідів та охорони місця події від доступу сторонніх осіб після чого продовжити слідчу дію.

Досліджуючи протокол вказаної слідчої дії і додаток до вказаного протоколу фототаблицю на фотографії під № 2 на другому аркуші фототаблиці сфотографована сумка синьо-білого кольору в середині якої нібито знаходиться телефонний кабель. На даній сумці відсутній ніж, який по версії слідства використовувався для зрізання кабелю. На вказаній фототаблиці на фото № 5 теж сфотографована сумка в біль детальному вигляді, яка є нібито на місці події на якій лежить складний ніж, який за версією слідства використовувався для зрізання кабелю обвинуваченим.

З дослідженого протоколу огляду місця події та фототаблиць до нього не є зрозумілим те в якому місці був виявлений обвинувачений ОСОБА_9 , в якому місці був зрізаний кабель і яким чином обвинувачений ОСОБА_9 міг вилізти на стовп і зрізати кабель, оскільки параметри висоти стовпа підвішаного кабелю в протоколі не зазначено.

Вищевикладені протиріччя у казаному процесуальному документі не дають суду можливості прийняти його за належний та допустимий доказ. В протоколі огляду та в фототаблиці до нього зазначені протиричиві данні.Так, якщо під час огляду місця події не було стороннього втручання, що є неприпустимим, тим більше, що огляд проводився у відсутності обвинуваченого, чому на фотознімку №2 ніж відсутній на сумці, а на фотознімку №5 він є. В даному протоколі огляду місця події не зазначено, що з місця події вилучалися клітчаста сумка синьо-білого кольору, ніж та кусачки і що вони упаковувалися в поліетиленовий пакет скріплювалися печатками з підписами слідчого та понятих. Опис сумки у протоколі огляду місця події, якого вона розміру, кольору, її особливості також не зазначено.

Суд, критично оцінює покази свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які були понятими при огляді місця події в частині їх показів, щодо вказаних речей, які були складені в целофановий пакет, опломбовані і вони поставили свої підписи на бірках.

За вищевикладених обставин, суд не може прийняти протокол огляду місця події в даному кримінальному провадженні, як належний доказ, оскільки він проведений з грубим порушенням норм кримінально процесуального законодавства, які порушували законні права та інтереси, як Тернопільської філії «Укртелекому» так і обвинуваченого, суд вважає їх недопустимими та недостовірними.

Судом також досліджувався висновок експерта № 6-511/15 на вирішення якого ставилося питання про вартість обірваного кабелю. Експерт в своєму висновку зазначає, що йому на дослідження доставлено упакований та опечатаний непрозорий пакет з полімерного матеріалу чорного кольору горловина якого обв`язана ниткою коричневого кольору, вільні кінці якого заклеєні паперовою біркою на якій наявний рукописний текст виконаний барвником синього кольору: «В даному поліетиленовому пакеті знаходиться телефонний кабель довжиною 29 метрів (два шматки 14 і 15 метрів) вилучені під час огляду ОМП 09.09.2015 року к/п № 0000624 старший слідчий Кременецького РВ підпис ОСОБА_26 26.09.2015 року. З іншої сторони бірки наявний відбиток печатки Кременецького РВ УМВСУ в Т/о для пакетів». З вищевикладеного експертом вбачається, що надпис на бірці датований 26.09.2015 року не дивлячись на те, що огляд місця події проводився 09.09.2015 року. Стає не зрозумілим те, що пояснювали поняті ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , що на місці події при упакуванні речових доказів, які були запаковані при них на бірках вони ставили свої підписи разом зі слідчим, що породжує сумнів в тому , що речові доказами виявленні на місці вчинення кримінального правопорушення є ідентичні з тими, що направленні на дослідження експерту.

В судовому засіданні проведено огляд речовий доказів, які доставлені в судове засідання в розпаковуваному вигляді сумка знаходилася окремо, а кабель знаходився в чорному пакеті з біркою та підписом слідчого. Під час огляду сумки був встановлений її розмір, а також встановлено, що вона в двох місця була зашита білими нитками, які не відображенні у протоколі огляду місця події та у висновку експерта.

Прокурором також в якості доказу вини обвинуваченого скоєного правопорушення наданий протокол допиту свідка ОСОБА_22 на досудовому слідстві, який є рідним братом обвинуваченого. Ознайомившись з даним протоколом, суд не може його прийняти як належний та допустимий доказ, оскільки допит проводився оперуповноваженим ОСОБА_27 і в судовому засіданні прокурор не зміг довести того, що вказаний оперуповноважений отримав доручення від слідчого на проведення вказаної слідчої дії, що є порушенням статті 40 КПК України.

Прокурором також в якості доказу вини обвинуваченого надано протоколи пред`явлення речей для впізнання від 09 жовтня 2015 року, згідно яких свідок ОСОБА_20 , брат обвинуваченого, впізнавав сумку клітчасту синьо-білого кольору, ніж та кусачки, згідно даних протоколів, речі він впізнавав по розміру, кольору, формі та дизай ну. Ознайомившись з даними протоколами, суд не може його прийняти їх як належний доказ, оскільки перед тим як пред`являти речі для впізнання слідчий не опитав особу про ознаки даних речей, які пред`являються для впізнання та не з`ясував за яких обставин він бачив ці речі.

Викладені обставини вказують на те, що слідчий фактично порушив порядок пред`явлення речей для впізнання, вийшовши за межі цієї слідчої дії, що регламентовані статтею 229 КПК України, оскільки перед тим, як пред`явити для впізнання річ, слідчий, прокурор або захисник спочатку запитує в особи, яка впізнає, чи може вона впізнати цю річ, опитує про ознаки цієї речі і обставини, за яких вона цю річ бачила, про що складається протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати ознаки, за якими впізнає річ, проте може впізнати її за сукупністю ознак, особа, яка проводить процесуальну дію, зазначає це у протоколі.
Крім цього, ОСОБА_20 , як свідок при пред`явленні речей для впізнання не повідомлявся, що може не свідчити проти брата та відмітка про це в протоколі впізнання відсутня.

Разом з тим, свідок дав пояснення, не будучи повідомленим слідчим про його права, що є обов`язковим перед проведенням допиту, таким чином, було істотно порушено права свідка, зокрема, право відмовитися від дачі показань, що встановлені статтею 63 Конституції України, статтею 18 КПК України.
У відповідності до положень передбачених частиною 1 статті 87 КПК України визначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Враховуючи наведене суд вважає, що протокол огляду місця події проведено слідчим з грубим порушенням вимог кримінально-процесуального закону. Крім цього, прокурором в судовому засіданні не надано доказів того, що саме слідчому, який склав обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування доручено проводити слідство.

Крім цього, як вже зазначалося в обвинувальному акті та в реєстрі, обвинувальний акт починав складатися у відношенні ОСОБА_3 , а обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення ОСОБА_8 і в той же час зазначено, що ОСОБА_6 вчинив злочин передбачений частиною 2 статті 15 частині 1 статті 185 КК України.

Крім цього в обвинувальному акті зазначено, що обвинуваченого ОСОБА_3 затримав не Поліщук, а ОСОБА_11 .

Ознайомившись з реєстром матеріалів кримінального провадження вбачається, що в пункті 25 зазначено, що не підозрюваному ОСОБА_3 , а чомусь ОСОБА_8 вручено запит, щодо відкриття матеріалів сторони захисту.

Дослідивши в судовому засіданні докази пред`явленні прокурором на підтвердження вини ОСОБА_3 , суд оцінює їх такими що є протирічивими, здобутими з порушенням норм кримінально процесуального законодавства, тому суд визнає їх недопустимими, недостовірними і такими, що не доводять винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому замаху на вчинення крадіжки.

Враховуючи наведені обставини встановлення недопустимості доказів, розбіжності між показами обвинуваченого та свідків, а також порушення вищенаведених норм кримінального процесуального законодавства суд вважає, що в матеріалах справи не має достатніх та належних доказів, щодо причетності до вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_3 , а наявні сумніви повинні трактуватись на його користь у відповідності до статті 62 Конституції України, суд зазначає, що обвинувачений як на початку досудового слідства так і в його ході, а також в судовому засіданні вказував, що злочину не вчиняв. В ході судового слідства, крім досліджених доказів в судовому засіданні, інших доказів винуватості обвинуваченого у скоєні злочину стороною обвинувачення не надано, хоча така можливість судом стороні обвинувачення надавалась.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_3 слід визнати не винуватим у пред`явленому обвинувачені та виправдати на підставі пункту 2 частини 1 статті 373 КПК України за недоведеністю того, що кримінальне правопорушення вчинене саме обвинуваченим.

Відповідно до статті 100 КПК України слід вирішити питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно статті 124 КПК України процесуальні витрати в кримінальному провадженні пов`язанні із залученням експертів слід здійснити за рахунок коштів Державного бюджету України.

Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» в особі Тернопільської філії ПАТ «Укртелеком» на суму 3190 гривень - залишити без розгляду.

Речовий доказ 29 метрів телефонного кабелю ТПппЗП 50х2х0,4 (який складається з двох шматків 14 метрів та 15 метрів) - повернути у ПАТ «Укртелеком» в особі Тернопільської філії ПАТ «Укртелеком»; клітчату сумку синьо-білого кольору та кусачки із пластмасовими рукоятками синього кольору знищити, металевий складений ніж повернути ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 368, 370, 371, 374, 377 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 185 КК України визнати невинуватим та виправдати.

Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» в особі Тернопільської філії ПАТ «Укртелеком» на суму 3190 гривень - залишити без розгяду.

Речовий доказ 29 метрів телефонного кабелю ТПппЗП 50х2х0,4 (який складається з двох шматків 14 метрів та 15 метрів) - повернути у ПАТ «Укртелеком» в особі Тернопільської філії ПАТ «Укртелеком»; клітчату сумку синьо-білого кольору та кусачки із пластмасовими рукоятками синього кольору знищити, металевий складений ніж повернути ОСОБА_3 .

Судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 6-511/15 від 29 жовтня 2015 року в сумі 306 гривень 90 копійок прийняти на рахунок держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного скарги встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: