АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11сс/796/1076/2016
Слідчий суддя в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання За участю прокурора Особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2015 року відмовлено у прийнятті скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про перекваліфікацію злочину та порушення кримінальної справи від 19 липня 2012 року.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що 20 листопада 2012 року набрав чинності Кримінальний процесуальний кодекс України від 13 квітня 2012 року відповідно до п. 1 ч. 2 Розділу Х Прикінцеві положення з дня набрання чинності цим Кодексом втрачає чинність Кримінально-процесуальний кодекс України із наступними змінами.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій

просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну, а матеріали за його скаргою повернути на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_7 зазначає, що внаслідок невнесення відповідних відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань виключена можливість застосування до зазначеного злочину процесуальних засобів, визначених КПК України 2012 року. При цьому, оскаржувана постанова слідчого винесена в межах і на підставі КПК України 1960 року, отже оцінити її законність та перевірити додержання вимог кримінального процесуального законодавства під час її винесення можливо лише згідно з вимогами КПК України 1960 року.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора Козорез, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляції, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

При апеляційному розгляді справи встановлено, що скарга ОСОБА_7 на постанову слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про перекваліфікацію злочину та порушення кримінальної справи від 19 липня 2012 року подана в порядку ст. 236-1 КПК України в редакції 1960 року, незаконність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в апеляційній скарзі також обґрунтовується недотриманням судом вимог КПК України (1960 р.) щодо оскарження постанови про порушення кримінальної справи.

Згідно наданих прокурором документів та пояснень учасників процесу в судовому засіданні апеляційної інстанції, кримінальна справа щодо ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України 13 серпня 2012 року з обвинувальним висновком, затвердженим заступником Генерального прокурора України ОСОБА_9 08 серпня 2012 р., направлена на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва в порядку, передбаченому КПК України (1960 р.) і який ухвалою від 15 грудня 2015 року повернув кримінальну справу прокурору для проведення додаткового розслідування, на таку ухвалу прокурором подана апеляція в порядку, передбаченому КПК Україин 1960 року.

У відповідності з п. 11 Перехідних положень до КПК України (2012 р.) кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, розглядаються судами в порядку, який діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Так як скарга на постанову про порушення кримінальної справи та апеляційна скарга ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді подані в порядку, передбаченому КПК України (1960 р.), по кримінальній справі, яка розглядається в такому ж порядку і її розгляд не завершено, то до скарги на постанову про порушення кримінальної справи повинні застосовуватись положення КПК України (1960 р.).

За таких обставин ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2015 року, якою відмовлено у прийнятті скарги ОСОБА_7 на постанову про порушення кримінальної справи та перекваліфікацію злочину з посиланням на п. 1 ч. 2 розділу X Прикінцеві положення до КПК України 2012 року є незаконною та необґрунтованою.

Враховуючи, що оскаржувана ОСОБА_7 постанова про порушення кримінаотної справи та перекваліфікацію його дій від 19 липня 2012 року була винесена в порядку, передбаченому нормами КПК 1960 року, в межах кримінальної справи № 11400008 з наступним виділенням матеріалів за цією постановою за обвинуваченням ОСОБА_7 в окреме провадження № 49-3559, то скарга ОСОБА_7 на цю постанову мала розглядатись за правилами ст. 236-7 КПК 1960 року.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що ухвала слідчого судді винесена без урахування вказаних обставин, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в порядку, передбаченому КПК 1960 року, з урахуванням положень ч. 3 та ч. 4 ст. 236-7 цього Кодексу.

Керуючись п. 11 Перехідних положень до КПК України (2012р.), ст. ст. 365, 366 КПК (1960 р.), колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2015 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 19 липня 2012 року про перекваліфікацію злочину та порушення кримінальної справи скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в порядку, передбаченому КПК України 1960 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4