Справа № 340/307/16-к
Номер провадження № 1-кп/340/60/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2016 року селище Верховина
Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина кримінальне провадження № 0000100 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованій в с.Криворівня Верховинського району, фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта базова загальносередня, вдова, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, на утримання 3-є неповнолітніх дітей, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-3 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися в пропозиції та передачі службовій особі юридичної особи приватного права неправомірної вигоди за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто пропонує та передає таку вигоду.

Кримінальне правопорушення вчинене за наступних обставин: 10.06.2016 року біля 13 год. 10 хв., знаходячись в приміщенні офісу приватної виробничо-комерційної фірми "Демо", розміщеної по вул. Коцюбинського,26 в селищі Верховина Івано-Франківської області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, запропонувала та передала службовій особі вказаної юридичної особи приватного права - директору ОСОБА_6 неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 1000 грн. за вирішення питання її працевлаштування на вказаному підприємстві.

Таким чином, своїми умисними діями вона вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.368-3 КК України.

Під час досудового розслідування 15 червня 2016 року між прокурором Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої підозрювана під час досудового розслідування повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-3 КК України, не заперечувала обставин вчинення інкримінованого їй злочину, що викладені у повідомленні про підозру, у вчиненні щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та сприяти розслідуванню і встановленню обставин вказаного кримінального правопорушення, сторони узгодили покарання у вигляді штрафу в розмірі сто п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 2550,00 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 та прокурор просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-3 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості. У провадженні не бере участь потерпілий. Тому сторонами дотримано вимоги ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Сторонами дотримано вимог положень ст. 472 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено сторони, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним винуватості у вчиненні злочину, обов`язок підозрюваного щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, зазначено узгоджене покарання та згоду підозрюваного на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Укладення угоди між прокурором та підозрюваним є добровільним, на чому наголосили сторони в судовому засіданні.

Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Підстав вважати, що укладення угоди про визнання винуватості не було добровільним у суду немає.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.п. 1- 4 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення, характеристиці особи обвинуваченої, з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття.

Також судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості в підготовчому судовому засіданні згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України між прокурором і підозрюваною та призначення обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженої між сторонами міри покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 червня 2016 року, укладену між прокурором Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 368-3 Кримінального кодексу України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів гомадян, що в твердій грошовій сумі становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: один паперовий конверт запечатаний та скріплений печаткою в якому знаходиться одна тисяча гривень конфіскувати в доход держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КК України до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1