Єдиний унікальний номер 237/152/16-к
Номер провадження 11-кп/775/625/2016

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу прокурора першого відділу військової прокуратури Донецького гарнізону ОСОБА_5 ( далі прокурор) на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 04.04.2016р., якою повернуто обвинувальний акт прокурору ОСОБА_5 у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петропавлівка, Городищенського району, Черкаської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , старшого солдата, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И Л А:
На зазначену ухвалу прокурором подано апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі прокурор:
-вважає рішення суду першої інстанції незаконним через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи;
-вказує, що суд першої інстанції помилково зазначив, що у обвинувальному акті, має міститися анкетні відомості щодо кожного потерпілого;
-зазначає, що військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 сержант ОСОБА_8 , якому під час події злочину були нанесені тілесні ушкодження у вигляді побоїв, під час досудового розслідування подав заяву про небажання бути потерпілим у даному провадженні, у зв`язку із чим, його було залучено до кримінального провадження в якості свідка;
-вказує, що твердження суд першої інстанції про те, що в обвинувальному акті містяться протиріччя між викладеними фактичними обставинами справи та правовою кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_7 не відповідає дійсності.
Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора за таких підстав.
Підставами прийняття такого рішення судом першої інстанції зазначені, по перше, відсутність даних щодо потерпілих у кримінальному провадженні, по друге, відсутність в обвинувальному акті даних чи є автомобіль УРАЛ 4320 військовим майном та на чиєму балансі перебував вказаний вище транспортний засіб, що на думку суду, позбавляє його можливості визначити об`єкт та предмет злочину. Також суд першої інстанції зазначив, що в обвинувальному акті містяться протиріччя між викладеними фактичними обставинами справи та правовою кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_7 .
Колегія суддів вважає, що зазначені вище висновки суду першої інстанції належним чином не обґрунтовані та не відповідають фактичним обставинам, встановленим під час судового розгляду.
Апеляційним судом встановлено, що форма та зміст обвинувального акту відповідають вимогам ст. ст. 109, 110, 291 КПК України.
Висновок суду про відсутність у обвинувальному акті даних щодо потерпілих у кримінальному провадженні не відповідає вимогам ч.1 ст. 7 КПК України, оскільки за відсутності волевиявлення на визнання особи потерпілою
у кримінальному провадженні така особа не може бути визнана потерпілою у кримінальному провадженні. У разі необхідності вона може бути залучена до кримінального провадження як свідок. Як видно з письмової заяви ОСОБА_8 , доданої до апеляційної скарги прокурора, він відмовився від визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.
Що стосується висновків суду першої інстанції про позбавлення його можливості визначитись з об`єктом та предметом злочину, та наявністю суперечності між фактичними обставинами справи та кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_7 то вони також є необґрунтованими.
Так обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 містить викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими з посиланням на положення статті ( частини статті ) Закону про кримінальну відповідальність (ч.3 ст. 410; ч.3 ст. 405 КК України) та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення ґрунтується на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію ( час, місце, спосіб вчинення) кримінального правопорушення , форму вини, тощо.
Правова кваліфікація дій ОСОБА_7 містить як посилання на окремі статті та їх частини, так і на точне формулювання об`єктивної сторони злочину та кваліфікуючих ознак.
Таким чином, доводи апеляційних вимог прокурора колегія суддів вважає переконливими та обґрунтованими, ухвалу суду незаконною та невмотивованою, та такою, що підлягає скасуванню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 109,110,291,314 КПК України,
УХВАЛИЛА: