Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
29 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді : ОСОБА_1 , суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря : ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 на вирок Сарненського районного суду суду Рівненської області від 17 грудня 2015 року у кримінальному провадженні №0000935 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,

з участю:

прокурора : ОСОБА_7 ,

захисника : ОСОБА_6 ,

обвинуваченого : ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 17 грудня 2015 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання:

за ч.2 ст.307 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

_______________________________________________________________________________ Справа № 11кп/787/137/2016 Головуючий у І-й інстанції : ОСОБА_8 Категорія : ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України Доповідач : ОСОБА_1 .

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна.

Призначено ОСОБА_5 примусове лікування від активної наркотичної залежності (наркоманії).

Вирішені питання щодо запобіжного заходу, речових доказів та процесуальних витрат.

Як встановлено вироком суду, ОСОБА_5 29 серпня 2014 року приблизно о 19 годині, перебуваючи у приміщенні належного йому гаражу, розташованому по АДРЕСА_2 , в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», незаконно виготовив та збув особі, щодо якої застосовано заходи безпеки ОСОБА_9 за грошові кошти у сумі 100 грн. наркотичний засіб концентрат з макової соломи (опій екстракційний) масою 0,2408 гр., який згідно списку 1 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 6 травня 2000 року, відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Крім цього, ОСОБА_5 , який раніше вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, в приміщенні належного йому гаражу, розташованому по АДРЕСА_2 , в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», зберігав без мети збуту наркотичний засіб ацетильований опій, масою 0,085 гр., який згідно списку 1 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 6 травня 2000 року, відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено до о 15 години 30 хвилин 29 березня 2015 року, тобто, до моменту вилучення вказаного наркотичного засобу працівниками міліції під час санкціонованого обшуку.
В поданій на вирок суду апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироку суду, фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Доводить , що суд першої інстанції в основу вироку поклав докази, які кожен окремо та в сукупності між собою не доводять його вини в інкрімінованих злочинах, є неналежними та недопустимими , зібраними в результаті істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства та такими, що не тільки породжують сумніви , але прямо викривають фальсифікацію доказової бази з боку органів досудоворго розслідування щодо нього. Вказує , що висновки суду про доведеність його вини у вчиненні злочинів по збуту наркотичних засобів ґрунтуються на даних оперативної закупки, яка була проведена на підставі незаконної постанови прокурора про проведення оперативної закупки. В матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, які саме грошові кошти були використані для проведення оперативної закупки і відсутні дані про законність їх походження, що є порушенням п.2.10 Інструкції про порядок оперативної закупівлі наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженої наказом МВС України № 023/0134, згідно якого для проведення оперативної закупівлі використовуються грошові кошти МВС, СБУ та інші засоби. Вказане грубе порушення норм, що регулюють порядок проведення оперативних закупівель, тягне за собою неприпустимість та неналежність використання фактичних даних, отриманих при використанні не облікованих грошових коштів, результатів огляду та вручення покупцеві грошових купюр, а також легітимність проведення оперативних закупівель та додержання вимог КПК України. Судом першої інстанції взято до уваги одні докази та категорично проігноровано інші. Вказує , що судом в основу обвинувального вироку покладено показання свідка ОСОБА_10 , чиї показання є показаннями з чужих слів, містять в собі розбіжності та ґрунтуються на припущеннях та емоціях. Просить вирок суду скасувати і закрити відносно нього кримінальне провадження на підставі п.п.1,3 ч.1 ст.284 КПК України, визнавши його невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 вважає вирок суду таким, що підлягає скасуванню з підстав однобічності та неповноти досудового та судового слідства, що призвело до невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства. В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує, що висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 по збуту наркотичних засобів ґрунтуються на даних оперативної закупки, яка була проведена на підставі незаконної постанови прокурора про проведення негласної слідчої (розшукової) дії- контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 15.07.2014 року, оскільки вказана постанова не відповідає положенням ч.7 ст.271 КПК України, п.6.2 «Інструкції про порядок проведення оперативної закупівлі та контрольованого постачання предметів, товарів, речовин, у тому числі заборонених до обігу у фізичних та юридичних осіб незалежно від форм власності « затвердженої наказом МВС, СБУ, Міністерства доходів і зборів України №887 дск/1384 дск/480 дск від 16 вересня 2013 року, оскільки не містить викладу обставин, які свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування особи на вчинення злочину, дати та підстав заведення оперативно-розшукової справи, її номер, підстав для проведення оперативної закупки, кількість чи інші характеристики «товару», який підлягає закупці, розмір коштів, які будуть використані під час закупки, наявність добровільної згоди покупця станом на 15 липня 2014 року. В порушення чинного КПК України проведення негласної слідчої дії доручено не безпосередньо слідчому, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження. Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, які саме грошові кошти були використані для проведення оперативної закупки і відсутні дані про законність їх походження, що є порушенням п.2.10 Інструкції про порядок оперативної закупівлі наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженої наказом МВС України № 023/0134, згідно якого для проведення оперативної закупівлі використовуються грошові кошти МВС, СБУ та інші засоби. Судом в рахунок підтвердження використання в ході оперативної закупки грошових коштів за рахунок фонду спецпризначення взято до уваги рапорт т.в.о. начальника СБНОН ОСОБА_11 , який не містить жодної інформації з приводу видачі коштів за рахунок фонду спецпризначення. Вказує на допущені порушення кримінального процесуального законодавства при здійсненні оперативної закупки та невідповідність складених в ході проведення її процесуальних документів. Доводить, що обвинувачення за ч.2 ст.309 КК України має неконкретний характер, оскільки органом досудового розслідування не встановлено час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину, форми вини, мотив і мета вчинення злочину. Вказує , що судом в основу обвинувального вироку покладено показання свідка ОСОБА_10 , чиї показання є показаннями з чужих слів, містять в собі розбіжності та ґрунтуються на припущеннях та емоціях. Зазначає про існування великої кількості розбіжностей та неточностей в показаннях свідків. Звертає увагу на те, що судом порушений порядок допиту залегендованого свідка ОСОБА_9 , якому не було роз`яснено процесуальних прав та обов`язків, не було приведено до присяги , не попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Крім того, ні учасники процесу, ні суд не могли переконатись, що залегендована особа не є наркозалежною чи судимою, що прямо вказувало б на залежність від працівників міліції. Просить вирок суду скасувати і закрити відносно ОСОБА_5 кримінальне провадження на підставі п.п.1,3 ч.1 ст.284 КПК України.
Від інших учасників судового провадження апеляційні скарги не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на підтримання апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_7 , яка просить вирок суду залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого, захисника належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, яким судом дана правильна юридична оцінка.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 в суді першої інстанції винуватим себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, визнав повністю; у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України не визнав , від дачі показань відмовився на підставі ст.63 Конституції України.
Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, доводиться показаннями свідка ОСОБА_12 , який в суді першої інстанції підтвердив, що 29 числа , не пам`ятає якого місяця, він був запрошений працівниками міліції бути присутнім під час оперативної закупки. Перед цим в приміщенні Сарненського РВ працівниками міліції в присутності свідка та іншого понятого був оглянутий молодий чоловік (у вказаної особи оглядався одяг, кишені). Вказаному чоловікові працівники міліції видали грошові кошти у сумі 100 грн. купюрами по 10 та 20 грн., які перед цим були сфотографовані. Після цього, зі слів свідка усі вказані особи проїхали до магазину «Оксамит», де закупник пішов у бік вул.Матросова, а поняті та працівники міліції перемістились до магазину «Вікотек». Приблизно через годину закупник повернувся та видав шприц, наповнений рідиною жовто-коричневого кольору, пояснивши, що вказану рідину він за надані кошти у сумі 100 грн. придбав у ОСОБА_5 .. Вказаний шприц працівниками міліції було опечатано та сфотографовано.
Показання свідка ОСОБА_12 підтверджуються актом огляду грошей від 29 серпня 2014 року (а.к.п.40-42), відповідно до якого при проведенні оперативної закупки дійсно використовувались грошові кошти купюрами по 10 та 20 гривень, які отримувались за рахунок фонду спецпризначення, що вбачається із рапорту в.о. начальника СБНОН ОСОБА_11 (а.к.п.36).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про прийняття вказаних доказів як належних та допустимих, оскільки як в суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді обвинуваченим та його захисником доказів на спростування цих обставин не було надано.
Факт проведення оперативної закупки у ОСОБА_5 за участю закупника ОСОБА_9 та понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_12 підтверджено свідком ОСОБА_11 ..
Факт вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України , стверджується показаннями свідка ОСОБА_14 , який ствердив, що в кінці серпня минулого року був залучений в якості понятого при закупці наркотичних засобів. До вказаної дії працівниками міліції був оглянутий закупник, у якого жодних речей при собі виявлено не було. Вказаній особі працівники міліції надали грошові кошти (номінали купюр та загальну суму свідок не пам`ятає, однак, вказує, що всі ці обставини зазначались у акті огляду, який ним підписувався). Пізніше усі учасники проїхали до магазину «Оксамит», де закупник пішов у напрямку вул.Матросова, повернувшись хвилин за 40. В присутності понятих закупник видав шприц , пояснивши, що придбав його.
Обставини збуту наркотичного засобу ОСОБА_5 стверджується протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відеоконтроль особи від 9 вересня 2014 року (а.к.п. 70,71) , згідно якого вбачається, що о 18 год. 13 хв. 29 серпня 2014 року ОСОБА_5 передав закупнику медичний шприц із рідиною коричневого кольору; протоколом проведення негласної слідчої розшукової дії- контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки (а.к.п. 43,44), згідно якого у закупника ОСОБА_9 вилучено медичний шприц ємкістю 5 мл із речовиною коричневого кольору, який зі слів закупника придбано у ОСОБА_5 за 100 гривень; висновком експерта №794 від 5 вересня 2014 року (а.к.п. 50-54), згідно якого представлена на дослідження в шприці рідина коричневого кольору об`ємом 5,60 см3, придбана 29 серпня 2014 року о 19 год. в м.Сарни по вул.Матросова ОСОБА_9 , у своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи екстракційний опій ( обіг якого заборонено) , масою 0,2408 грн ( в перерахунку на суху речовину).
Дані щодо зайняття збутом наркотичних засобів ОСОБА_5 стверджується показаннями свідка ОСОБА_10 , яка повідомила, що її син ОСОБА_15 є наркозалежною особою, який під час розмов з нею розказував, що наркотичні засоби йому постачає ОСОБА_5 ..
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання показань свідка ОСОБА_10 належним та допустимим доказом, хоча і є показаннями з чужих слів, оскільки з урахуванням положень ст.97 КПК України, свідок обґрунтувала причини неможливості допиту з приводу зазначених обставин її сина, показання свідка підтверджуються сукупністю інших досліджених доказів.
Обставини здійснення оперативної закупки наркотичних засобів 29 серпня 2014 року у обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджені показаннями свідка ОСОБА_16 , який підтвердив , що 29 серпня 2014 року відбулась оперативна закупка наркотичних засобів у ОСОБА_5 , до початку вказаної дії було проведено огляд закупника, який при собі не мав сторонніх речей. Вказаній особі ОСОБА_9 , працівниками міліції були видані грошові кошти в сумі 100 гривень. Свідок підтвердив, що учасники оперативної закупки залишились поблизу магазину «Оксамит» по вул.Белгородській м.Сарни, в той час як закупник пішов у бік вул.Матросова та був відсутній орієнтовно 30-40 хвилин, а після повернення надав медичний шприц, в якому знаходилась речовина, який був опечатаний у приміщенні Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області в присутності свідків. Крім цього, із пояснень свідка встановлено, що закупник повідомив, що придбав шприц із наявною у ньому речовиною у ОСОБА_5 ..
Колегія суддів вважає, що подані стороною обвинувачення докази досліджені судом першої інстанції безпосередньо, об`єктивно та з достатньою повнотою, оцінка їм, в їх сукупності, дана відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 307 КК України кваліфіковано правильно як незаконне виготовлення та збут особливо небезпечних наркотичних засобів.
Наведені у вироку суду докази спростовують доводи апеляційних скарг про те, що висновки суду , викладені у вироку суду, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження , однобічності та неповноти досудового та судового слідства .
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних доказів, їх фальсифікації, ні обвинуваченим, ні його захисником не надано.
При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи захисту з покликанням на практику Європейського суду з прав людини, з приводу того, що ОСОБА_5 наркотичні засоби не продавав, його було спровоковано на вчинення таких дій.
Судом першої інстанції було встановлено, що оперативна закупка здійснювалась з метою отримання доказів злочинної діяльності ОСОБА_5 , пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, інформація про вчинення якої була підтверджена при проведенні негласних слідчих (розшукових) дій на підставі постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 15 липня 2014 року (а.к.п. 37).
В ході судового розгляду судом першої інстанції перевірялось дотримання процесуального закону під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій та визнано, що отримані докази є допустимими.
Так судом було встановлено, що оперативна закупка наркотичного засобу 29 серпня 2014 року проводились у ОСОБА_5 на підставі постанови заступника прокурора Сарненського району ОСОБА_17 від 15.07.2014 року про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки. Згідно вказаної постанови прокурором доручено проведення вказаної негласної дії працівникам СБНОН Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області із залученням для проведення оперативної закупки наркотичних речовин у ОСОБА_5 громадянина ОСОБА_18 зі зміненими даними : ОСОБА_9 .
Перед проведенням оперативної закупки проводились процесуальні дії щодо огляду закупника, грошових коштів.
Доводи захисту про те, що постанова прокурора від 15 липня 2014 року не відповідає положенням ч.7 ст.271 КПК України, п.6.2 «Інструкції про порядок проведення оперативної закупівлі та контрольованого постачання предметів, товарів, речовин, у тому числі заборонених до обігу у фізичних та юридичних осіб незалежно від форм власності « затвердженої наказом МВС, СБУ, Міністерства доходів і зборів України №887 дск/1384 дск/480 дск від 16 вересня 2013 року, оскільки не містить викладу обставин, які свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування особи на вчинення злочину, дати та підстав заведення оперативно-розшукової справи, її номер, підстав для проведення оперативної закупки, кількість чи інші характеристики «товару», який підлягає закупці, розмір коштів, які будуть використані під час закупки, наявність добровільної згоди покупця станом на 15 липня 2014 року, на думку колегії суддів є безпідставними , оскільки як вбачається із змісту згаданої постанови в ході досудового слідства в кримінальному провадженні №0000935 встановлено, що ОСОБА_5 займається збутом наркотичних засобів наркозалежним особам. Прокурор обґрунтував необхідність проведення оперативної закупки наркотичного засобу тим, що ОСОБА_5 на протязі тривалого часу займається збутом наркотичних засобів лише серед певного кола осіб, і тому, іншим шляхом, окрім проведення у нього оперативної закупки, неможливо отримати відмості про вчинення злочину, що не може свідчити про провокування особи на вчинення злочину. У матеріалах кримінального провадження наявна заява (а.к.п.38), згідно якої ОСОБА_9 до початку проведення негласної слідчої (розшукової) дії добровільно погодився на проведення за його участю оперативної закупки у ОСОБА_5 .. Крім цього, зазначена оперативна закупка проведена в рамках кримінального провадження №0000935, а не за оперативно-розшуковою справою.
Також не заслуговують на увагу доводи захисника про порушення допиту легендованого свідка ОСОБА_9 , оскільки судом першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів, не взято до уваги та не покладено в основу обвинувального вироку як доказ винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 , показання зазначеного свідка із-за його суперечливих відповідей під час допиту.
Твердження захисника про проведення працівниками міліції при оперативній закупці наркотичного засобу у ОСОБА_5 аудіо- відео контролю особи без відповідного дозволу спростовуються протоколом проведення зазначеної негласної слідчої (розшукової) дії , яка відбулася 29 серпня 2014 року (а.к.п. 70,71), згідно якого вказана дія проведена згідно ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 30.07.2014 року та має гриф « Таємно».
Колегія суддів не проводить аналіз та оцінку доказам за епізодом обвинувачення за вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України щодо збуту особливо наркотичного засобу, вчиненого 29 березня 2015 року, що інкримінувався , оскільки стороною обвинувачення відповідно до ст.338 КПК України змінено обвинувачення в суді, виключено із обвинувачення вказаний епізод.
Що стосується вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України - незаконного виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинених повторно, то винуватість обвинуваченого у вчиненні зазначеного злочину доводиться належними та допустимими доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, яким судом дана правильна юридична оцінка.
Так, із протоколу обшуку від 29 березня 2015 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 18 березня 2015 року (а.к.п.124-125), встановлено, що в приміщенні гаражу по АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: каструлю з нашаруванням речовини коричневого кольору, білу емальовану кружку з нашаруваннями коричневого кольору, поліетиленовий кульок зеленого кольору з насінням маку і специфічним запахом розчинника, 3 медичних шприци, упаковані у поліетиленовий пакет, 2 пластикові пляшки з наклейками «Розчинник 650» із залишками рідини (а.к.п.127). Вказана слідча дія проведена уповноваженими слідчим, на підставі ст.40 КПК України, працівниками СБНОН Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області (а.к.п.126), відповідно до вимог ст.236 КПК України, а тому вказаний доказ визнаний судом першої інстанції належним та допустимим, з чим погоджується і колегія суддів.
Факт проведення обшуку в приміщенні гаражу ОСОБА_5 , складання прокотолу слідчої дії підтверджено допитаними в суді першої інстанції показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_14 .. Свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_14 підтвердили факт виявлення в приміщенні гаража та вилучення з нього посуду, насіння маку.
Висновком експерта №263 від 17 квітня 2015 року (а.к.п. 146-151) підтверджено, що представлені на дослідження нашарування речовини темно-коричневого кольору, наявні на посуді, виявленому в гаражі ОСОБА_5 , містять в своєму складі наркотичний засіб опій ацетильований, масою НОМЕР_1 гр. (в перерахунку на суху речовину).
Доводи захисника про відсутність в діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, з підстав того, що маса виявленого наркотичного засобу-опію ацетильованого становила 0, 085 г в перерахунку на суху речовину, що тягне за собою адміністративну відповідальність за ст.44 КУпАП- незаконне придбання та зберігання наркотчиних засобів без мети збуту в невеликих розмірах, так як згідно таблиці розмірів наркотичних засобів великий розмір починається від 1 грама, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом міністерства охорони здоров`я України № 188 від 1 серпня 2000 року невеликим розміром наркотичного засобу опію ацетильованого, є розмір до 0,005 грама.
Також є необгрунтованими твердження сторони захисту про те, що не може бути доказом зберігання обвинуваченим наркотичних засобів вилучене нашарування на посуді, оскільки чинне законодавство не передбачає обов`язковість зберігання особою наркотичних засобів у певній формі для наявності в діях такої особи складу злочину, передбаченого ст.309 КК України.
За таких обставин, встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження свідчать про те , що під час судового розгляду належними та допустимими доказами доведено вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України- незаконного виготовлення та збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, ч.2 ст.309 КК України незаконного виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинених особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України , заперечення обвинуваченим та його захисником вчинення злочинів, колегія суддів розцінює як позицію щодо реалізації обвинуваченим права на захист, намагання уникнути передбаченої законом відповідальності.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах санкції частини статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні покарання правомірно врахувавши ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином та злочином середньої тяжкості, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який вчинив злочин вперше, раніше не судимий , по місцю проживання характеризується посередньо, неодноразово був відзначений за участь у спортивних змаганнях на території Сарненського району та дійшов обґрунтованого висновку, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши покарання за кожен із злочинів у виді позбавлення волі ближче до нижчої межі санкції ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, що є справедливими покараннями та відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, сприятиме його виправленню в подальшому, попередженню вчинення ним нових злочинів, рішення суду вмотивоване.
З дотриманням вимог ч.1 ст.70 КК України, суд першої інстанції призначив ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів , застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Також, на виконання вимог ч.2 ст.124 КПК України, суд першої інстанції правомірно стягнув з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1718 гривень 24 копійки.
На підставі ч.1 ст.96 КК України, обвинуваченому ОСОБА_5 призначено примусове лікування від активної наркотичної залежності ( наркоманії), оскільки відповідно до висновку амбулаторної судово-наркологічної експертизи №45-а від 30 березня 2015 року (а.к.п.184-186) ОСОБА_5 страждає активною наркотичною залежністю (наркоманія) і потребує примусового лікування з приводу активної наркотичної залежності (наркоманії).
За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені у вироку суду, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом першої інстанції правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, покарання, призначене обвинуваченому ОСОБА_5 відповідає вимогам ст.65 КК України, за своїм видом та розміром є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, вирок суду є законним, обгрунтованим і вмотивованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні.
Разом із тим, беручи до уваги положення Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII « Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» , яким внесено зміни в ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбуття покарання ОСОБА_5 слід зарахувати його попереднє ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 17 грудня 2015 року до моменту проголошення ухвали.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 , 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 17 грудня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України - залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 без задоволення.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, починаючи з 17 грудня 2015 року по 29 березня 2016 року , із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
С У Д Д І :

________________ ________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3