В И Р О К
Іменем України

14.09.2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000280 від 23.07.2015 року,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_4 та невстановленими слідством особами, 23.07.2015 року біля 13.30 години, умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, з застосуванням вогнепальної зброї, грубо порушуючи громадський порядок, проїхали на автомобілі марки «Шкода Супер - Б», державний номерний знак НОМЕР_1 чорного кольору, на територію «ДП Мурафський кар`єр» за адресою с. Мурафа Шаргородоького району Вінницької області вулиця Зарічна, 1, де діючи з особливою зухвалістю при в`їзді на територію підприємства охороннику ОСОБА_9 спричинили один удар рукояткою пістолета у потиличну ділянку голови, внаслідок чого останнім отримано тілесні ушкодження у вигляді забійної рани потиличної ділянки. Далі обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_4 спільно з невстановленими слідством особами підійшли до охоронника ОСОБА_11 , якому спричинили один удар прикладом автомата в область обличчя голови, внаслідок чого останнім отримано тілесні ушкодження у вигляді забою нижньої щелепи. В подальшому обвинувачений ОСОБА_10 , ОСОБА_4 спільно з невстановленими слідством особами пройшли до адміністративного приміщення контори, де на відстані біля 70 метрів розпочали постріли в напрямку приміщення, яке знаходиться на території підприємства, а також у напрямку охоронників та власників підприємства. Внаслідок пострілів керівник підприємства ОСОБА_12 отримав вогневе поранення у вигляді непроникаючого вогневого поранення грудної клітини, в ділянці грудини.
Після чого обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було затримано на місці скоєння кримінального правопорушення, а не встановленні слідством особи залишили місце скоєння злочину.
Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Показав, що злочин вчинив за обставин, викладених вище. У вчиненому щиро розкаявся.
Обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Показав, що злочин вчинив за обставин, викладених вище. У вчиненому щиро розкаявся.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченими, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинувачених та дослідженням характеризуючих даних на обвинувачених.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.4 ст.296 КК України, так як він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю вчинено із застосуванням вогнепальної зброї, предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, групою осіб.
Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, одноепізодним, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та не вчиняв злочинів, вчинив злочин вперше, щиро розкаявся у вчиненому, в судовому засіданні давав правдиві покази чим активно сприяв розкриттю злочину та встановленню істини в справі, на обліку в психіатра та на обліку в нарколога не значиться, претензій матеріального і морального характеру потерпілими до обвинуваченого не заявлено, позитивно характеризується за місцем проживання. Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Враховуючи те, що тяжких наслідків від кримінального правопорушення не наступило й обставини, які пом`якшують покарання , які у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин вперше, щиро розкаявся, в судовому засіданні активно сприяв розкриттю злочину, потерпілі претензій не заявляли, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 слід застосувати ч.1 ст. 69 КК України та призначити йому покарання, перейшовши до іншого ,більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.296 КК України, а саме штрафу в розмірі 585 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 домашній арешт, до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.296 КК України, так як він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю вчинено із застосуванням вогнепальної зброї, предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, групою осіб.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, одноепізодним, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та не вчиняв злочинів, вчинив злочин вперше, щиро розкаявся у вчиненому, в судовому засіданні давав правдиві покази чим активно сприяв розкриттю злочину та встановленню істини в справі, на обліку в психіатра та на обліку в нарколога не значиться, претензій матеріального і морального характеру потерпілими до обвинуваченого не заявлено, позитивно характеризується за місцем проживання. Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи те, що тяжких наслідків від кримінального правопорушення не наступило й обставини, які пом`якшують покарання, які у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин вперше, щиро розкаявся, в судовому засіданні активно сприяв розкриттю злочину, потерпілі претензій не заявляли, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 слід застосувати ч.1 ст. 69 КК України та призначити йому покарання, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.296 КК України, а саме штрафу в розмірі 585 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 заставу, до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинувачених рівних частинах.
Речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 585 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 9 945 (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок п`ять ) грн.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_3 до набрання вироком чинності - залишити без змін.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 585 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 9 945 (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок п`ять ) грн.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь держави 1/2 процесуальних витрат за проведення експертиз у кримінальному провадженні в розмірі 1290 ( одна тисяча двісті дев`яносто ) грн. 02 коп.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь держави 1/2 процесуальних витрат за проведення експертиз у кримінальному провадженні в розмірі 1290 ( одна тисяча двісті дев`яносто ) грн. 02 коп.
Запобіжний захід у виді застави ОСОБА_4 до набрання вироком чинності - залишити без змін.
Речові докази: автомобіль «ВАЗ 2109» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 залишити у розпорядженні власника ОСОБА_13 ; автомобіль « Мітсубісі Л-200» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 залишити у розпорядженні власника ОСОБА_14 ; автомобіль «Шкода Супер Б» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 - залишити у розпорядженні власника ОСОБА_15 ;
запахові сліди, відбитки слідів пальців рук, сліди біологічного походження які знаходяться в камері зберігання речових доказів Шаргородського ВП ГУНП у Вінницькій області знищити;
12 гільз гладкоствольної мисливської зброї 12 калібру, 5 гільз нарізної мисливської зброї калібру 7,62 та 4 гільзи калібру 5,45 - знищити;
мисливський нарізний карабін «Форт-201» № НОМЕР_6 в чохлі, дозвіл № НОМЕР_7 , виданий Дніпропетровським РВ на ім`я ОСОБА_15 , 2 магазини для патронів у яких знаходились 20 мисливських набоїв калібру 7,62, шаблю в дерев`яному чохлі типу «Катана», порошкоподібну речовину білого кольору ( ладан) вагою близько 10 г, 4 мобільні термінали ІМЕІ № НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , невикористані стартові пакети СІМ карток № НОМЕР_12 , НОМЕР_13 залишити у розпорядженні власника.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після ,його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя