Справа № 462/1715/16-к
У Х В А Л А
31 травня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника КВІ ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові клопотання кримінально-виконавчої інспекції Залізничного району м.Львова про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Арсеньєв Приморського краю РФ, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:
Вироком Мостиського районного суду Львівської області від 03.02.2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.201 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки з конфіскацією предметів контрабанди. На підставі ст.75 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки.

Кримінально-виконавча інспекція Залізничного району м.Львова звернулася в суд з клопотанням про скасування звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання з випробуванням, посилаючись на те, що засуджений протягом іспитового строку не виконує покладені на нього судом обов`язки, 02.11.2015 року, 21.12.2015 року, 21.03.2016 року не з`явився на планові реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, таким чином грубо порушує порядок та умови відбування покарання з випробуванням.

В судовому засіданні представник КВІ клопотання підтримала, покликаючись на мотиви такого, яке просить задовольнити та скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_5 .
Прокурор проти клопотання заперечив, зазначивши, що воно є недостатньо обгрунтованим і відсутні достатні підстави для його задоволення.
Засуджений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив,посилаючись на те, що він в цілому виконує покладені на нього обов`язки щодо реєстрації, від їх виконання не ухиляється, а порушення не мають системного та грубого характеру, мали місце з поважних причин, так як він позбувається від наркотичної залежності.

Заслухавши доводи представника КВІ, засудженого та думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно п.8 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч.2 ст.78 КК України та ч.2 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично скоює правопорушення, які потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. Відповідно до ч.3 ст.166 КВК України невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

В клопотанні КВІ Залізничного району м.Львова зазначено, що ОСОБА_5 , будучи ознайомленим з порядком та умовами відбуття покарання з випробуванням, ігноруючи покладені на нього обов`язки, грубо їх порушив, оскільки не з`явився на реєстрацію в КВІ 02.11.2015 року, 21.12.2015 року, 21.03.2016 року.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 , який був належним чином повідомлений про порядок і умови відбування покарання з випробуванням, дійсно у вказані дні тричі не з`явився на реєстрацію в КВІ, про що йому було винесено письмові попередження.
В той же час суд враховує, що в інші періоди часу засуджений відвідував КВІ з метою виконання обов`язку реєстрації. Також судом враховано, що ОСОБА_5 з 05.10.2015 року до 21.03.2016 року з дванадцяти разів лише тричі не з`являвся на реєстрацію в КВІ. Ці обставини підтверджуються матеріалами особової справи №45/2015 року.
В судовому засіданні встановлено, що засуджений нового кримінального правопорушення не скоїв, адміністративних правопорушень не допускав, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався.
Частина 2 ст.78 КК України та ч.3 ст.166 КВК України передбачають, що підставою для направлення засудженого для відбування призначеного покарання є невиконання покладених на нього обов`язків. Тобто, іспитовий строк має бути скасований в разі, якщо засуджений взагалі не виконує покладений на нього обов`язок.
З особової справи вбачається, що засуджений виконує покладений на нього судом обов`язок з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, проте мав порушення з цього приводу.
Наявність порушень з боку ОСОБА_5 у виконанні обов`язку з`являтися для реєстрації, на думку суду, не свідчать про ігнорування засудженим цих обов`язків, про його небажання стати на шлях виправлення та не може бути підставою для скасування іспитового строку.
За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання та скасування встановленого вироком суду іспитового строку.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.78 КК України, ст.166 КВК України, суд
ухвалив:
В задоволенні клопотання кримінально-виконавчої інспекції Залізничного району м.Львова про скасування ОСОБА_5 іспитового строку, встановленого вироком Мостиського районного суду Львівської області від 03.02.2015 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через Залізничний районний суд м.Львова.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1