Справа № 357/9466/15-к
1-кп/357/192/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.11.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0005566 від 18.12.2014 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильківа, Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , несудимого, працюючого директором ТОВ «Енгмір», жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
17 грудня 2014 року, близько 14 год. 10 хв., ОСОБА_6 , порушуючи вимог п.2.1 (ґ) «Правил дорожнього руху України», відповідно до яких «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керував автомобілем «ВАЗ-21154», державний номерний знак НОМЕР_2 , в салоні якого у якості пасажира знаходився ОСОБА_4 , без полісу (сертифікату) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та рухався автодорогою Біла Церква Терезине від с.м.т. Терезине у напрямку м. Білої Церкви на території Білоцерківського району Київської області.

Рухаючись по проїзній частині зазначеної автодороги та перебуваючи на відстані 300 м. від дорожнього знаку «кінець населеного пункту «Біла Церква» ОСОБА_6 , упорушення вимог п. 1.5 «Правил дорожнього руху України», яким визначено, що «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п.2.3 (б), який вимагає у водія «для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», та п.1.2, відповідно до якого «В Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів», проявив бездіяльність та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відволікся від керування автомобілем, виїхав на зустрічну смугу руху і допустив зіткнення із зустрічним автомобілем «AUDI-80», державний номерний знак НОМЕР_3 , який під керуванням водія ОСОБА_10 рухався в напрямку с.м.т. Терезине.

В результаті зазначеної ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ-21154», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у виді переломів ребер справа, правобічного пневмотораксу, перелому кісток таза, ушкодження селезінки та розриву сечового міхура, які спричинили шок тяжкого ступеню (згідно індексу Алговера 1,5) і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя.

Водій автомобіля «AUDI-80», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у виді рани на підборідді, рани на слизовій оболонці нижньої губи, синця на нижній повіці лівого ока, крововиливу на лівому очному яблуці та розриву слизової оболонки лівого очного яблука, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Пасажир автомобіля «AUDI-80», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у виді закритої травми тулуба, що проявилось розривом селезінки, переломами ребер справа і зліва, поперечних відростків поперекових хребців, з крововиливами в черевну порожнину (700,0 мл.) та плевральні порожнини (справа 200,0 мл., зліва 250,0 мл.), які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя.

Пасажир автомобіля «AUDI-80», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_12 отримала ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови та обличчя, забійні рани верхньої третини лівої гомілки, забій грудної клітини та забій лівого гомілково ступневого суглобу.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.п. 1.2, 1.5, 2.1(ґ), 2.3 (б) «Правил дорожнього руху України» знаходяться в прямому причинному зв`язку зі скоєною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винуватим у порушенні 17.12.2014 року, близько 14 год. 10 хв., під час керування автомобілем «ВАЗ-21154», державний номерний знак НОМЕР_2 , вимог п.п. 1.2, 1.5, 2.1(ґ), 2.3 (б) «Правил дорожнього руху України», що призвело до ДТП, врезультаті якої постраждав пасажир його автомобіля ОСОБА_4 , а також водій автомобіля «AUDI-80», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_10 та пасажири вказаного автомобіля ОСОБА_11 і ОСОБА_12 ..

Ствердив, що вказаного дня, близько 14 год. 10 хв., керуючи без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів належним його родичу автомобілем «ВАЗ-21154», д.н.з. НОМЕР_2 , в салоні якого у якості пасажира знаходився ОСОБА_4 , рухався автодорогою Біла Церква Терезине у напрямку м. Білої Церкви з швидкістю близько 60 км/год.. Під час руху проявив неуважність і, непомітивши неподалік длрожнього знаку, що зазначав кінець населеного пункту «Біла Церква», не помітив на дорозі наноси вологої землі та листя і втратив керування автомобілем, який стало розкручувати. Внаслідок цього автомобіль виїхав на зустрічну смугу руху і там відбулося зіткнення із зустрічним автомобілем «AUDI-80», який під керуванням водія ОСОБА_10 рухався в напрямку с.м.т. Терезиного. Від удару втратив свідомість, а коли прийшов до тями виявив, що пасажир його автомобіля ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження. Водій та пасажири автомобіля «AUDI-80» також отримали тілесні ушкодження.

На місце події були викликані працівники ДАІ та швидка медична допомога, всіх постраждалих було доправлено до лікарні. У вчиненому розкаявся.

Повністю визнавши себе винуватим у вчиненому, в повному обсязі погодившись з обвинуваченням та не оспорюючи фактичних обставин злочину, будучи належним чином ознайомленим з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідками їх застосування, ОСОБА_6 просив суд не досліджувати зібрані у провадженні докази та обмежитись його власним визнанням своєї винуватості.

З огляду на викладене суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненому доведена в ході судового розгляду в повному обсязі обвинувачення, і що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що заподіяло потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження.

Обираючи покарання для обвинуваченого ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65, 69-1 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, пом?якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, особу обвинуваченого.

ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість, щиросердно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно і в повному обсязі відшкодував збитки потерпілій ОСОБА_11 та постраждалим ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , частково потерпілому ОСОБА_4 .. На утриманні ОСОБА_6 перебуває малолітня дитина.

Зазначені обставини суд визнає такими, що пом?якшують відповідальність обвинуваченого.

ОСОБА_6 несудимий, уперше притягується до кримінальної відповідальності, працевлаштований, має постійне місце роботи та проживання, по роботі і за місцем проживання характеризується виключно позитивно, на обліку в лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставин обтяжуючих відповідальність ОСОБА_6 судом не встановлено.

Приймаючи до уваги викладене, а також обставини ДТП, її наслідки, ставлення обвинуваченого до цих наслідків та його поведінку протягом всього періоду після вказаної ДТП, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України і, призначивши останньому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 286 ч. 2 КК та передбачене зазначеною санкцією додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними, звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням та іспитовим строком, з покладенням обов?язків, передбачених п.п. 2. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Потерпілою ОСОБА_11 , а також постраждалими врезультаті ДТП, що сталася 17.12.2014 року, ОСОБА_12 ОСОБА_10 у справі заявлено цивільні позови до ОСОБА_6 про відшкодування завданої їм шкоди: потерпілою ОСОБА_11 на суму 71 784 грн. (11 784 грн. матеріальної і 60 000 грн. моральної); ОСОБА_12 на суму 21 070 грн. 30 коп. (1 070 грн. 30 коп. матеріальної та 20 000 грн. моральної); ОСОБА_10 на суму 20 000 грн. (моральної).

Однак під час судового провадження ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 врегулювали з обвинуваченим ОСОБА_6 всі питання з приводу заявлених ними цивільних позовів. Станом на даний час ОСОБА_6 повністю відшкодував ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 матеріальну та моральну шкоду і останні у зв?язку з цим не мають до обвинуваченого жодних претензій, свідченням чого є подані ними до суду письмові заяви, що містяться у т. 2 на а.с. 63, 64, 65.

За таких обставин цивільні позови ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 розгляду не підлягають.

Потерпілим ОСОБА_4 у справі заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 300 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди і про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України 83 222 грн. 03 коп. врахунок відшкодування матеріальної шкоди, пов?язаної з витратами на його лікування (51 771 грн.) та неотриманим заробітком за період непрацездатності (31 451 грн.) і 5 100 грн. врахунок відшкодування моральної шкоди, що виразилась у фізичному болю та стражданнях, спричинених ушкодженням його здоров?я, та душевних стражданнях, спричинених протиправною поведінкою обвинуваченого по відношенню до нього.

В ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_4 збільшив свої позовні вимоги і просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 350 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди і з Моторного (транспортного) страхового бюро України 112 625 грн. 50 коп. врахунок відшкодування матеріальної шкоди 5 100 грн. - врахунок відшкодування шкоди моральної.

Збільшення позовних вимог потерпілий мотивує тим, що наслідки скоєної обвинуваченим ДТП ще більше вплинули на стан його здоров?я і на його життя, і що за час судового розгляду справи сума витрат на лікування та транспортних витрат збільшилась на 17 010 грн. 67 коп. і станом на 10.05.2016 року становить 68 781 грн. 70 коп., а сума неотриманих доходів за період непрацездатності станом на 10.05.2016 року становить 43 843 грн. 80 коп..

На підтвердження позовних вимог потерпілим надано суду чеки та квитанції, що підтверджують зазначені ним у позові витрати на лікування та транспортні витрати /т. 2 а.с. 124/, виписки з історії хвороби, епікризи, результати обстежень у медичних закладах, які свідчать про сер?йозність та тяжкість наслідків скоєної обвинуваченим ДТП для здоров?я потерпілого /т. 1 а.с. 39-44, т. 2 а.с. 125-127/.

Обвинувачений ОСОБА_6 позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 350 000 грн. визнав частково. Погоджується відшкодувати останньому 12 000 грн. моральної шкоди.

Проти стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь потерпілого 112 625 грн. 50 коп. врахунок відшкодування матеріальної шкоди обвинувачений категорично заперечив і ствердив, що станом на даний час усю суму витрат на лікування та транспортних витрат, яку ОСОБА_4 підтвердив документально наданими суду чеками та квитанціями, і навіть більше, він потерпілому відшкодував. На підтвердження зазначеного сторона захисту надала суду касові чеки, квитанції, платіжні доручення, чеки банківських терміналів, які підтверджують відшкодування ОСОБА_6 потерпілому суми, що становить 114 179 грн. 78 коп. //т. 2 а.с. 98-120/.

Заперечення проти задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь останнього 112 625 грн. 50 коп. врахунок відшкодування матеріальної шкоди сторона захисту обгрунтовує тим, що у випадку задоволення цих вимог у Моторного (транспортного) страхового бюро України з?являться підстави для пред?явлення ОСОБА_6 регресних вимог про відшкодування зазначеної суми.

Потерпілий достовірність наданих стороною захисту касових чеків, квитанцій, платіжних доручень та чеків банківських терміналів не заперечив, однак ствердив, що стан його здоров?я погіршується і загальна сума витрат на лікування та інших витрат, що з цим пов?язані, які обвинувачений йому відшкодував, є значно більшою, ніж та, яку він (потерпілий ОСОБА_4 ) підтвердив у ході судового розгляду документально.

Представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з?явився, у своїх письмових запереченнях проти задоволення позовних вимог ОСОБА_4 заперечує.

Суд, дослідивши надані сторонами в ході судового розгляду докази, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 у частині стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на його користь 112 625 грн. 50 коп. врахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що станом на даний час зазначена шкода останньому відшкодована обвинуваченим ОСОБА_6 і повторне стягнення цієї суми з Моторного (транспортного) страхового бюро України суперечить вимогам закону.

Доводи потерпілого та його представника про те, що сума витрат на лікування потерпілого значно перевищує ту суму, на яку пред?явлено позов і яку вони підтвердили в судовому засіданні документально, не можуть бути визнані судом обгрунтованими, оскільки про відшкодування інших витрат на лікування ОСОБА_4 останні суд не просили і доказів на їх підтвердження суду не надали.

У той же час суд вважає обгрунтованими позовні вимоги ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 у частині відшкодування заподіяної йому останнім моральної шкоди.

Суд вважає доведеними ті обставини, що врезультаті скоєної обвинуваченим ДТП та отриманих ОСОБА_4 під час цієї ДТП тілесних ушкоджень останньому спричинено значну моральну шкоду, що виразилась у фізичних та моральних стражданнях, які той переніс і продовжує переносити, заподіянні сер?йозної шкоди здоров?ю, зміні усталеного способу та ритму життя, вимушеній втраті соціальних зв?язків з оточуючими, тривалій втраті можливості нормально жити та працювати, облаштовувати своє життя, а тому визнає позовні вимоги потерпілого про відшкодування обвинуваченим йому зазначеної моральної шкоди такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим суд вважає заявлену потерпілим суму моральної шкоди 350 000 грн. надто завищеною і з огляду на обставини злочину, його наслідки для потерпілого ОСОБА_4 , поведінку обвинуваченого протягом досудового слідства та судового рорзгляду, добровільне відшкодування обвинуваченим ОСОБА_4 матеріальної шкоди, зважаючи на фінансовий стан обвинуваченого і на те, що на його утриманні перебуває малолітня дитина, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 врахунок відшкодування моральної шкоди 200 000 грн..

Саме таку суму суд вважає обгрунтованою і співмірною скоєному обвинуваченим злочину та його наслідкам для потерпілого.

Процесуальні витрати в сумі 853 грн. 93 коп. на проведення у справі двох інженерно-технічних експертиз станом на даний час обвинуваченим відшкодовані добровільно.

Доля речових доказів у справі підлягає визначенню на підставі ст. 100 КПК України.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу суд не убачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374-376 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України і призначити йому покарання за ст. 286 ч. 2 КК України у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_14 від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 (два) роки, зобов?язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця роботи та проживання і регулярно з?являтись до інспекції для реєстрації.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Цивільний позов ОСОБА_15 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_15 200 000 грн. врахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_16 до Моторного (транспортного) страхового бюро України відмовити.

Визнані речовими доказами автомобілі автомобілі «ВАЗ-21154», д.н.з. НОМЕР_2 , та «AUDI-80», д.н.з. НОМЕР_3 , повернути власникам, у котрих вони перебувають на зберіганні: «ВАЗ-21154», д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_17 ; «AUDI-80», д.н.з. НОМЕР_3 - ОСОБА_10 ..

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 30 діб.

Суддя: ОСОБА_1 ,