Справа № 569/7991/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області у особі
головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,
представників потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
представника цивільного відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0008046 по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Стовпин Корецького району Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, працюючого водієм-інкасатором РОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_9 , 16 грудня 2014 року, приблизно о 15 годині 14 хвилин, керуючи спеціальним автомобілем Ford Transit , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ПАТ «Державний ощадний банк України», в порушення вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, на прилеглій території до будинку № 41 по вул.Відінській в м.Рівне, рухаючись заднім ходом у напрямку проїзної частини вул.Відінської в порушення вимог пункту 10.9 Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки руху за допомогою до інших осіб не звернувся, проявив неуважність до дорожньої обстановки та задньою частиною автомобіля здійснив наїзд на ОСОБА_4 , яка йшла по прилеглій території у попутному із транспортним засобом напрямку.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді забою, осаднення м`яких тканин правого стегна та гомілки, обширної підшкірної гематоми нижньої третини правого стегна та верхньої третини правої гомілки, які відносять до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довго тривалості розладу здоров`я.

Порушення ОСОБА_9 вимог пунктів 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України, що вимагають від водія перед початком руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час руху заднім ходом не створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху та для забезпечення безпеки руху у разі потреби звернутися за допомогою до інших осіб, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно-небезпечними наслідками, що настали.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, щиро розкаявся. Цивільний позов пред`явлений прокурором в інтересах держави в особі Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої в розмірі 3 218 гривень 40 копійок та цивільний позов пред`явлений прокурором в інтересах держави в особі Комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої в розмірі 9 176 гривень 26 копійок не визнав, оскільки вважає, що ці витрати має відшкодувати страхова компанія, оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», яка була залучена до участі в кримінальному провадженні в якості цивільного відповідача.

Потерпіла в судовому засіданні показала, що 16 грудня 2014 року, приблизно о 15 годині , коли вона рухалась по тротуару на вул.Відінській в м.Рівне, ОСОБА_9 , керуючи спеціальним автомобілем, здаючи назад, здійснив на неї наїзд. Від удару вона впала на живіт, обличчям до асфальту. Вона в результаті ДТП отримала травми, довго лікувалась, перенесла дві операції. Було пошкоджено її одяг, який не підлягає відновленню. Заявлений до АТ «Державний ощадний банк України» та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення на її користь витрат на лікування в розмірі 7 822, 98 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 21 000 грн. та 40 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди підтримує та просить його задоволити.
Представник цивільного відповідача АТ «Державний ощадний банк України» позов не визнав та пояснив, що , хоч банк і є власником транспортного засобу Ford Transit , реєстраційний номер НОМЕР_1 , але цивільно-правова відповідальність водія була застрахована у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується полісом № АІ/ 1204768, а відтак всі витрати потерпілої має відшкодувати страхова компанія.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за клопотанням учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого , дослідженням матеріалів, що стосуються цивільних позовів та характеризуючих даних на обвинуваченого.

Судом зясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає.

Від цивільного відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» надійшли письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що позов потерпілого в кримінальному провадженні може стосуватися лише обвинуваченого, його ж вимоги до страхової компанії можуть бути розглянутими лише поза межами кримінального провадження, тобто, в порядку цивільного судочинства. Крім того, Закон України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає конкретний порядок дій необхідних для отримання страхового відшкодування та встановлює обов`язковість досудового врегулювання такої категорії правовідносин. Адже, задля отримання страхового відшкодування, відповідно до ст. 35.1 ЗУ «ОСЦПВ», потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Позивач безпосередньо до ПрАТ «УПСК» із заявою про страхове відшкодування не зверталась, у зв`язку з чим її права не порушені. Стаття 31 ЗУ «ОСЦПВ» (у редакції, що діяла на момент ДТП) встановлює, що розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. Позивач жодним чином не підтвердив вартість пошкодженого одягу. Таким чином, позивач не обґрунтував розмір шкоди завданої курточці, у зв`язку з чим у ПрАТ «УПСК» відсутні правові підстави виплати страхового відшкодування за пошкодження матеріальних цінностей позивача. Згідно ст. 26 ЗУ «ОСЦПВ» Страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Тому вимоги щодо стягнення моральної шкоди є неправомірними, адже законом регламентовано, що розмір такого відшкодування не може перевищувати 5 відсотків від страхової виплати.

Дослідивши матеріали кримінального провадження,що стосується обґрунтування позовних вимог прокурора та потерпілої, суд дійшов до висновку що цивільний позов пред`явлений прокурором в інтересах держави в особі Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області про стягнення з ОСОБА_9 витрат на стаціонарне лікування потерпілої в розмірі 3 218 гривень 40 копійок та цивільний позов пред`явлений прокурором в інтересах держави в особі Комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради про стягнення з ОСОБА_9 витрат на стаціонарне лікування потерпілої в розмірі 9 176 гривень 26 копійок підлягають до задоволення в повному обсязі, а цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 пред`явлений до АТ «Державний ощадний банк України» та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення на її користь витрат на лікування в розмірі 7 822, 98 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 21 000 грн. та 40 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що після вчинення стосовно неї злочину перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Центральної міської лікарні та в КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради.

На лікуванні у травматологічному відділенні Центральної міської лікарні потерпіла ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні з 29.12.2014 року по 14.01.2015 року, що складає 16 ліжко-днів. Сума витрат на лікування хворої, згідно розрахунку № 1-9/1330 від 12.05.2015 року становить 3 218 гривень 40 копійок.

Згідно довідки КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради потерпіла ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради, а саме у опіковому відділенні з 14.01.2015 по 20.02.2015, що складає 37 ліжко-днів.

Відповідно до рахунку №145 від 15.05.2015 загальна сума витрат на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення становить 9176 грн. 26 коп.

Відповідно до ч.І ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Згідно із ч.З ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх виконання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від16.07.1993, розмір відшкодування визначається, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених потерпілим в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні.

Статтею 127 КПК України визначено, що шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням: за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до п.12 ч.2 ст.36 КПК України, прокурор здійснюючи нагляд за додержанням законів уповноважений пред`являти цивільний позов в інтересах держави.

Відповідно до ч.З ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Що стосується позовних вимог потерпілої , то судом досліджено квитанції на придбання ліків на загальну суму 7 713,88 гривень, що підлягає стягненню на її користь з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».
Щодо стягнення витрат за пошкоджений одяг, то потерпілою суду не надано доказів розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням матеріальних цінностей. Розмір такої шкоди визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. Враховуючи викладене в стягненні 6 000 гривень вартості пошкодженого одягу слід відмовити.

Що стосується моральної шкоди, то згідно ст. 26 ЗУ «ОСЦПВ» Страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Враховуючи, що з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь потерпілої судом стягнуто 7 713,88 гривень вартості лікування, то моральна шкода, яка може бути стягнута на користь потерпілої становить 5% від цієї суми , а саме 385 гривень 69 копійок.

Щодо стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу в розмірі 21 000,00 гривень, то ця вимога до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 84 ЦПК України, граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу встановлюються законом.

Відповідно до норм діючого законодавства, розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Таким чином, законом затверджено граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу , якщо такі витрати несе сторона, і які не можуть перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи лише - у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Крім того, цивільним позивачем (потерпілою) не було надано суду жодного розрахункового документу, на підставі якого нею була дійсно сплачена грошова сума коштів у розмірі 21000 грн. на користь її представників, як кошти за правову допомогу.

Обставинами, які відповідно до положень ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, він має на утриманні малолітню дитину, часткове відшкодування шкоди потерпілій.

Обставин, які відповідно до положень ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_9 раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Враховуючи особу ОСОБА_9 , з огляду на вчинене ним діяння, враховуючи в сукупності обставини, які позитивно характеризують його особу , обставини, які істотно знижують суспільну небезпеку вчинених ним діянь, а також враховуючи наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання за ч.2 ст. 286 КК України без позбавлення права керування транспортними засобами.

Речовий доказ по справі автомобіль Ford Transit , реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути АТ «Державний ощадний банк України».

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331, 314-316, 369, 372 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі двухсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради про стягнення з ОСОБА_9 витрат на стаціонарне лікування потерпілої в розмірі 9 176 гривень 26 копійок задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь Комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради 9 176,26 (дев`ять тисяч сто сімдесят шість) гривень 26 копійок витрат на стаціонарне лікування потерпілої.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області про стягнення з ОСОБА_9 витрат на стаціонарне лікування потерпілої в розмірі 3 218 гривень 40 копійок задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області 3 218,40 (три тисячі двісті вісімнадцять) гривень 40 копійок витрат на стаціонарне лікування потерпілої.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до АТ «Державний ощадний банк України» в особі Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення шкоди , заподіяної злочином задовільнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_4 7 713,88 (сім тисяч сімсот тринадцять) гривень 88 копійок витрат на лікування та 385,69 (триста вісімдесят п`ять) гривень 69 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог та позовних вимог до АТ «Державний ощадний банк України» в особі Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» - відмовити.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_9 не обирати.

Речовий доказ по справі автомобіль Ford Transit , реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути АТ «Державний ощадний банк України».

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий- суддя ОСОБА_1