Справа №478/1434/16-к 08.11.2016

Провадження № 11-кп/784/727/16 Категорія ст. ст. 537, 539 КПК України
Головуючий 1 інстанції суддя ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

Головуючої (судді-доповідача): ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 17 червня 2016 року, яким

- ОСОБА_7 визначено остаточне покарання в порядку п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, -

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8

захисник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції і вимог апеляційних скарг.
Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 17 червня 2016 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Градениці Біляївського району Одеської області, громадянину України, зареєстрованому на АДРЕСА_1 , що фактично проживав на АДРЕСА_2 ; -

- в порядку п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено остаточне покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.12.2015 року та вироком апеляційного суду Миколаївської області від 20.08.2015 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання вироків, остаточно призначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції подання начальника Казанківської ВК УДПтСУ в Миколаївській області № 93 про приведення вироків відносно ОСОБА_7 у відповідність до положень ч. 4 ст. 70 КК України

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує: що всупереч положень ст. ст. 7 ч. 1 п. 13, 9, 20, 42, 43, 345, 539 ч. 3 КПК України засудженому ОСОБА_7 не було роз`яснено і забезпечено право на захист, чим його право на захист було порушено;

що судом не досліджений і залишився нез`ясованим той факт, що у вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.12.2015 року вказано на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2015 року, а строк покарання вказано той, що призначений вироком апеляційного суду Миколаївської області від 20.08.2015 року - 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

що у даному випадку суд першої інстанції погіршив становище засудженого ОСОБА_7 за поданням начальника Казанківської ВК УДПтСУ в Миколаївській області № 93. при цьому посилається на положення ст. 421 КПК України щодо того, що обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком апеляційного суду Миколаївської області від20.08.2015 року вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2015 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасовано. ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2015 року та за злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.04.2015 року, ОСОБА_7 засуджено на 4 роки 1 місяць позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 17.06.2014 року, і остаточно призначено до відбування 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.12.2015 року, ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України; на підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком, та за злочини, за які його засуджено вироками Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.04.2015 року та Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2015 року, шляхом часткового складання покарань, призначено покарання - 4 роки 7 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 17.06.2014 року та остаточно призначено до відбування 4 роки 8 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 11.01.2016 року.

При винесенні вироку у цій справі 11.12.2015 року Центральним районним судом м. Миколаєва не був врахований вирок апеляційного суду Миколаївської області від 20.08.2015 року.

Пославшись на положення ст. 539 КПК України суд першої інстанції констатував, що при винесенні вироку Центральним районним судом м. Миколаєва від 11.12.2015 року не був врахований вирок апеляційного суду Миколаївської області від 20.08.2015 року і тому не вирішено питання про призначення остаточного покарання засудженому ОСОБА_7 за сукупністю вироків на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 на підтримку своєї апеляційної скарги; доводи прокурора ОСОБА_8 , на підтримку апеляційної скарги захисника; дослідивши матеріали судового кримінального провадження ; обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу захисника підлягаючою частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За приписами ч. 3 ст. 43 КПК України засуджений має права обвинуваченого, передбачені статтею 42 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.

Згідно ч. 3 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Відповідно до вимог ст. 345 КПК України щодо повідомлення про права і обов`язки судовий розпорядник роздає особам, які беруть участь у судовому розгляді, пам`ятку про їхні права та обов`язки, передбачені цим Кодексом; після ознайомлення обвинуваченого та інших осіб, які беруть участь у судовому розгляді, з пам`яткою головуючий з`ясовує, чи зрозумілі їм їх права та обов`язки і у разі необхідності роз`яснює їх.

Зазначених вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції при розгляді подання начальника Казанківської ВК УДПтСУ в Миколаївській області (№ 93) ОСОБА_9 про приведення вироків відносно засудженого ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у відповідність згідно ч. 4 ст. 70 КК України та постановленні судового рішення у цьому провадженні не дотримався.

Так, як вбачається з журналів судового засідання та аудіо запису судового розгляду, що міститься на технічному носії інформації (диску), головуюча в порушення вимог діючого кримінального процесуального закону щодо процедури судового розгляду не з`ясовувала у осіб, які брали участь у судовому розгляді, чи вручені їм пам`ятки про їхні права та обов`язки, чи ознайомлені вони з ними, чи зрозумілі їм їх права та обов`язки та не з`ясувала, чи є необхідність їх роз`яснити (а. п. 20 21, 23 - 24).

Це ж стосується і не роз`яснення засудженому ОСОБА_7 його права на захист, а тим більш з урахуванням тієї обставини, що згідно журналу судового засідання він заявляв, що мало розуміє, що відбувається (а. п. 23 - 24).

За такого є слушними доводи апеляційної скарги захисника в цій частині.

Крім того, судом в порушення вимог ст. 370 КПК України взагалі не наведено мотивів прийнятого рішення, а прийняте рішення суперечить діючому кримінальному закону.

Так, судом в резолютивній частині ухвали зазначено про визначення ОСОБА_7 остаточного покарання шляхом часткового складання вироків.

Проте, ч. 4 ст. 70 КК України не містить такого поняття, як «складання вироків».

А відповідно до приписів п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

З огляду на зазначене, судом першої інстанції, по суті, не прийнято судового рішення, як такого, з питання, поставленого в поданні, яке було предметом судового розгляду. А тому апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості переглянути таке судове рішення по суті.

За наведеного, ухвала суду за змістом та формою не відповідає вимогам ст. 370 КПК України та загальним засадам кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, відповідно до приписів ч. 1 ст. 412 КПК України, а тому не може залишатися у силі і підлягає скасуванню.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду першої інстанції і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлені порушення, передбачені п. п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 КПК України.

Однак, положеннями КПК України не врегульовані питання кримінального провадження, які полягають у вищенаведених порушеннях судом норм кримінального процесуального Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Значення загальних засад полягає в тому, що вони мають вищий ступінь нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та для подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Враховуючи наведені положення ч. 6 ст. 9 КПК України та порушення судом першої інстанції загальної засади кримінального провадження - законності (п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України), ухвалений вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

У зв`язку із скасуванням ухвали з процесуальних підстав, доводи захисника по суті його апеляційної скарги щодо застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність, тощо, апеляційним судом не перевіряються, відповідно до приписів ч. 2 ст. 415 КПК України.

З огляду на вищевикладене апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, як така, що містить вимогу про скасування ухвали та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, але з інших підстав.

При новому судовому розгляді даного кримінального провадження суду першої інстанції слід врахувати вищенаведене, усунути вказані в ухвалі порушення, розглянути кримінальне провадження відповідно до встановленої законом процедури судового розгляду та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення у відповідності до вимог кримінального процесуального та кримінального законів.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 1, 9 ч. 6, 405, 407, 412, 415, 416, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 17 червня 2016 року відносно засудженого ОСОБА_7 .

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча:

Судді: