Справа 635/4015/16-к
Провадження 1-в/635/1276/2016

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2016 року Пролетарський районний суд м. Донецька у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка матеріали заяви ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Стаханів Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніш судимого: 1) 20.04.2005 року Стаханівським районним судом Луганської області за ст.ст.152 ч.2, 153 ч.1, 185 ч.1, 186 ч.3, 70 КК України до десяти років позбавлення волі, звільнився 15.11.2013 року по відбуттю строку покарання; 2) 25.07.2014 року Деснянським районним судом міста Київа за ст.153 ч.2 КК України до п"яти років позбавлення волі,
про звільнення від покарання у зв`язку із Законом України «Про амністію у 2014 році», -
ВСТАНОВИВ:
Вироком Деснянського районного суду міста Київа від 25 липня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.153 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на п"ять років
11 травня 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_4 , в якій він просить застосувати до нього вимоги ЗУ "Про амністію у 2014 році".
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Пунктом "в" частини 1 статті 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" встановлено, що амністія не застосовується до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Пунктом "є" частини 1 ст.8 ЗУ "Про амністію у 2014 році" передбачено, що амністія не застосовується до осіб я яких засуджено за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканності особи (статті 152-156 КК України 2001 р.; статті 117-122 КК України 1960 р.).
Засуджений та представник Темнівської виправної колонії УДПС України в Харківській області (№100) до судового засідання не прибули, надали суду заяви з проханням розглядати клопотання у їх відсутність.
Прокурор у судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_4 у відповідності з вимогами ст.8 ЗУ "Про амністію у 2014 році" та ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" не підпадає під амністію.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як вбачається з вироку Деснянського районного суду міста Києва від 25.07.2014 року ОСОБА_4 був засуджений за ст.153 ч.2 КК України до п"яти років позбавлення волі.
Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин, який у відповідності з вимогами ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, у суду немає підстав для задоволення його клопотання.
На підставі викладеного, ст.ст. 12, 85, 86 КК України, Закону України «Про амністію у 2014 році», Закону України «Про застосування амністії в Україні» керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_4 про застосування до нього вимог ЗУ "Про амністію у 2014 році" відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом семи діб з моменту її проголошення через Харківський районний суд Харківської області.
Суддя ОСОБА_1