Справа № 148/1189/16-к
Провадження №1-кп/148/136/16
16 червня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3
з боку захисту: обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Ромашки Компаніївського району Кіровоградської області, громадянинки України, за національністю роми, без освіти, незаміжньої, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Комсомольське Козятинського району Вінницької області, громадянинки України, за національність роми, без освіти, незаміжньої, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Комсомольське Козятинського району Вінницької області, громадянки України, українки, з неповною середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
10 травня 2016 року близько 17:00 год. ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , діючи з єдиним умислом на крадіжку чужого майна, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужими грошовими коштами, усвідомлюючи протиправний характер своїх та їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом відчинення вхідних дверей проникли до житлового будинку АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Переконавшись у відсутності власників будинку та сторонніх осіб, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 викрали з однієї із житлових кімнат даного будинку грошові кошти в сумі 11 400 грн. та хотіли із вказаними коштами покинути будинок, однак не змогли звершити своїх дій до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані на виході з будинку потерпілою та працівниками поліції.
Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їм злочину визнали за обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду надали однакові пояснення про те, що 10 травня 2016 року близько 16 -17 год. вони втрьох разом приїхали з с. Комсомольське Козятинського району Вінницької області в с. Копіївка Тульчинського району Вінницької області скуповувати чорнослив з метою його подальшого перепродажу. Цим вони заробляють собі на життя, на утримання своїх сімей, так як постійної роботи не мають. Ідучи вулицями села, вони кликали господарів. На подвір`ї домогосподарства АДРЕСА_3 нікого не було, також ніхто не обізвався на їх оклики. Тому вони втрьох зайшли на дане подвір`я, а потім, відкривши вхідні двері будинку, які були не замкнені, зайшли до будинку. В одній із кімнат будинку ОСОБА_5 знайшла гроші. Забравши вказані кошти, вони хотіли залишити будинок, однак в цей час з`явилася господиня,та почала кликати своїх синів, а останні викликали працівників поліції. Таким чином вони не змогли залишити будинок з грошима та повернули їх потерпілій на місці. Щиро розкаялися у вчиненому просили суворо їх не карати.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, надіславши на адресу суду письмову заяву з проханням проводити судовий розгляд кримінального провадження у її відсутність. Також у заяві зазначила, що грошові кошти їй обвинуваченими повернуто, у зв`язку з чим вона не має до них матеріальних претензій, вважає можливим призначити їм покарання не пов`язане із позбавленням волі.
Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд розцінює показання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , як належний, допустимий та достатній доказ їх вини, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини злочину, а саме: умисні дії ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , таємний спосіб проникнення в житло, корисливий мотив та мету, попередню змову.
При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні злочину доведена і зібраних доказів достатньо для визнання їх винуватим.
Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченої ОСОБА_5 суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Оцінюючи дії обвинуваченої ОСОБА_6 , суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченої ОСОБА_4 суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченим суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинувачених, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 раніше не судима, вчинила замах на тяжкий злочин, позитивно характеризується за місцем проживання, є інвалідом ІІІ групи, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд визнає визнання винуватості, щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 є вчинення злочину відносно особи похилого віку.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, суд приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для попередження вчинення ОСОБА_5 нових злочинів з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України буде покарання в межах ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Разом з цим, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_5 наявність пом`якшуючих покарання обставини у виді визнання винуватості та щирого каяття, позицію потерпілої щодо призначення обвинуваченій покарання не пов`язаного із позбавленням волі, суд вважає, можливим звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на неї обов`язків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_6 раніше не судима, вчинила замах на тяжкий злочин, позитивно характеризується за місцем проживання, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, має на утриманні четверо малолітніх дітей.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , суд визнає визнання винуватості, щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 є вчинення злочину відносно особи похилого віку.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, суд приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для попередження вчинення ОСОБА_6 нових злочинів з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України буде покарання в межах ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_6 , наявність пом`якшуючих покарання обставини у виді визнання винуватості та щирого каяття, позицію потерпілої щодо призначення обвинуваченій покарання не пов`язаного із позбавленням волі, суд вважає, можливим звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на неї обов`язків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, вчинила замах на тяжкий злочин, позитивно характеризується за місцем проживання, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, одна з яких хворіє цукровим діабетом, є опікуном сина-інваліда з дитинства.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає визнання винуватості та щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є вчинення злочину відносно особи похилого віку.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, суд приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для попередження вчинення ОСОБА_4 нових злочинів з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України буде покарання в межах ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Разом з цим, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , наявність пом`якшуючих покарання обставини у виді визнання винуватості та щирого каяття, позицію потерпілої щодо призначення обвинуваченій покарання не пов`язаного із позбавленням волі, суд вважає, можливим звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на неї обов`язків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинувачених в дохід держави в солідарно підлягають стягненню витрати на залучення експерта.
Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 65-68, ч. 3 ст. 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Визнати ОСОБА_6 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 в дохід держави 703 грн. 68 коп. витрат на залучення експерта.
Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін застава.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1