Номер провадження 11-кп/775/513/2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 року місто Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 10 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, який має неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого 04.06.2015 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 164 КК України до 100 годин громадських робіт, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

засуджено за ч. 2 ст. 389 КК України і призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України встановлено іспитовий строк 1 рік.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду, 04.06.2015 року ОСОБА_6 засуджено Краматорським міським судом за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт. 31.07.2015 року в Краматорському міському відділі КВІ УДПтСУ в Донецькій області засудженому було роз`яснено порядок відбування покарання у виді громадських робіт, попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Він отримав направлення для відбування призначеного судом покарання, згідно якого повинен був приступити до відбування покарання з 05.08.2015 року в Краматорському МВ ГУМВС України в Донецькій області. ОСОБА_6 діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, в письмовій формі від відпрацювання назначених йому громадських робіт відмовився.

Таким чином, своїми діями, що виразилися в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

В апеляційній скарзі захисник, просить вирок скасувати, кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину. Зазначає, що суд першої інстанції помилково послався на те що, вина ОСОБА_6 доведена його письмовою відмовою від проходження громадських робіт та з 31.07.2015 по 14.09.2015 він не відпрацював жодної години з призначеного йому покарання. Вказує, що в діях підзахисного відсутні способи ухилення від відбування громадських робіт передбачених ч. 3 ст. 40 КВК України, а його заява про відмову відбування не може визнаватися підставою для визнання вини. Також, стороною обвинувачення не доведено, коли саме ОСОБА_6 повинен приступити та виходити на громадські роботи, коли не вийшов та з яких причин, чи є вони поважними, які визнані в ст. 36 КВК. Зазначає, що в діях ОСОБА_6 відсутня пряма мета та спеціальний умисел на ухилення від відбування покарання. Також він відбув з 09.12.2015 року по 29.01.2016 року в СКП «Ритуальна служба» Краматорської міської ради зазначене покарання повністю, про що свідчать довідки надані до матеріалів кримінального провадження. Зазначає, що графік відбуття в Краматорському МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_6 не встановлений. Також судом не були встановлені причини не прибуття ОСОБА_6 на роботи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, за яке він засуджений, при викладених у вироку обставинах, підтверджені зібраними у встановленому законом порядку доказами, перевіреними у суді та наведеними у вироку.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 , в суді першої інстанції пояснив, що свою провину визнав повністю, він дійсно був засуджений 04.06.2015 року Краматорським міським судом за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України до 100 годин громадських робіт. Від відбування покарання відмовився 31.07.2015 року, хоча був попереджений про кримінальну відповідальність по ст. 389 ч.2 КК України за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт. На той час дуже пиячив, зараз не п`є, не було коштів. Покарання відбув повністю з 09.12.2015 року по 29.01.2016 року в СКП «Ритуальна служба» Краматорської міської ради.

Як вбачається з матеріалів провадження, згідно направлення інспектора КВІ м.Краматорськ ОСОБА_6 , повинен був відбувати покарання у Краматорському МВ ГУМВС України в Донецькій області, починаючи з 05.08.2015 року.

Відповідно до пояснення від 31.07.2015 року ОСОБА_6 відмовився від відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, про що він сам підтвердив в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зібраним по справі доказам дав належну оцінку, зробив обґрунтований висновок про винність ОСОБА_6 та правильно кваліфікував дії обвинуваченого.

Обговорюючи доводи апеляції захисника, в той частині, що він повністю відбув покарання з 09.12.2015 року по 29.01.2016 року в СКП «Ритуальна служба» Краматорської міської ради, колегія суддів зазначає, що з моменту вступу вироку в законну силу і вчинення особою хоча б од-нієї дії чи бездіяльності, спрямованих на ухилення від виконання обов`язку відбути покарання, призначеного цим вироком, злочин визнається закінче¬ним і набуває триваючого характеру. Таким чином факт відбуття покарання через майже пів року не вплинув на правильність висновків суду та кваліфікацію дій ОСОБА_6 ..

Як вбачається з вироку суду першої інстанції та матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_6 був засуджений 04.06.2015 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 164 КК України до 100 годин громадських робіт. 31.07.2015 року в Краматорському МВ КВІ УДПТС України в Донецькій області ОСОБА_6 , було роз`яснено порядок відбуття покарання у вигляді громадських робіт, передбачений ст. 36 КВК України, також були роз`яснені умови відбуття покарання у вигляді громадських робіт, передбачені ст. 37 КВК України, та він був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 389 ч.2 КК України за ухиляння від відбуття покарання у вигляді громадських робіт. Станом на 14.09.2015 року обвинувачений ОСОБА_6 не з`явився до Костянтинівського МВ ГУМВС України для відбуття покарання, тому графік робіт не складався та не був наданий засудженому, доводи захисника в цій частині також не є слушними.

Колегія суддів вважає, що пияцтво, відсутність коштів не є поважною причиною для не відбування призначеного покарання. Обвинувачений не звертався за медичною допомогою в лікарські установи, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому ні захисник ні обвинувачений не навели жодної поважної причини не прибуття до Костянтинівського МВ ГУМВС з 05.08.2015 р.

Зокрема вина обвинуваченого підтверджується не тільки його письмовою відмовою від відбування покарання, а також сукупністю зібраних по справі інших доказів, тому посилання суду на зазначену заяву не є порушенням КПК України та не може служити підставою для скасування вироку, як про це просить захисник .

Форми (способи) ухилення від покарання можуть бути різними, й ухили¬тися від виконання обов`язку щодо його відбування особа може як шляхом вчинення активних дій (наприклад, зміна місця проживання без повідомлення про це органів, що виконують покарання, приховування доходів при несплаті штрафу), так і шляхом бездіяльності (наприклад, нез`явлення до місця відбу-вання громадських робіт, несплата штрафу у встановлений для цього строк).

Призначене засудженому судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню вчинення нових злочинів.

Переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги захисника, підстав для скасування або зміни вироку, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 - 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Краматорського міського суду Донецької області від 10 лютого 2016 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді