Ковпаківський районний суд м.Сум
Справа №1806/1-322/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2011

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого судді Чернобая О.І.,

при секретарі Дубровному A.A.,

з участю прокурора Петренка В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ковпаківського районного суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2. гр-на України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого директором ПП «Рубін», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, не військовозобовязаного, згідно ст.89 КК України раніше не судимого, за ч. 1 ст. 190 КК України,

ВС Т АНОВИВ:

Розпорядженням засновника ПП «Рубін» від 01.12,08 №6-К обов'язки директора ПП «Рубін» покладено на ОСОБА_1

У зв'язку з визнанням житлово-експлуатаційної контори ВАТ «Сумижитлобуд» та житлово- експлуатаційної дільниці Обласного споживчого товариства банкрутами, рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 22.12.09 №737 з метою забезпечення надання населенню міста якісних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначено тимчасово ПП «Рубін» виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ряду жилих будинків та гуртожитків на території міста, у тому числі й жилого будинку №14 по вул. Д.Коротченка у м. Суми, до моменту передачі гуртожитків та відомчих житлових будинків до комунальної власності.

Згідно з договором про утримання житлових будинків і прибудинкових територій №1 від 30.09.08 р., укладеним між ІГОКП «Рубін» (замовник) та ПП «Рубін» (виконавець), функції з утримання житлових будинків і прибудинкових територій ряду будинків, у тому числі й будинку №14 по вул. Д.Коротченка у м. Суми, передані від ПВКП «Рубін» до ПП «Рубін».

Розташоване на 2 поверсі під'їзду №2 будинку №14 по вул. Д.Коротченка у м. Суми нежитлове однокімнатне приміщення колясочної площею 20 кв.м, належить до категорії технічних приміщень, згідно з вищезазначеним рішенням Сумської міської ради від 22.12.09 №737 перебуває на утриманні ПП «Рубін» до моменту передачі приміщення до комунальної власності, а відповідно до п.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», рішення Конституційного Суду України №4-рп від 02.03.2004, довідки управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 06.12.2011 цим приміщенням можуть користуватися лише співвласники будинку.

03.02.2011 до ОСОБА_1 звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_2, який прохав надати в оренду приміщення колясочної для розміщення диспетчерської служби таксі. ОСОБА_1, достовірно знаючи про те, що він немає права передачі даного приміщення в оренду та у користування стороннім особам, а це право мають лише співвласники квартир, які мешкають в тому підїзді, в ході зустрічі з ОСОБА_2, переслідуючи корисливу мету на заволодіння грошовими коштами останнього, повідомив тому, що може надати у користування це приміщення для розміщення диспетчерської без будь-якого документального оформлення строком на 6 місяців, а всі питання щодо правомірності володіння цим приміщенням він особисто вирішить. За надання приміщення у користування та його використання ОСОБА_2 повинен передати йому особисто 2400 гри, з розрахунку 400 грн. за місяць. На що пропозицію ОСОБА_2 погодився.

07.02.11 року, близько 9-ї год. на 1-му поверсі східцевої клітини під'їзду №1 будинку №13 по вул. Супруна у м. Суми, у якому розташований офіс ПП «Рубін», ОСОБА_1 отримав від фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2 400 грн. за надання останньому в користування терміном на 6 місяців для здійснення підприємницької діяльності нежитлового приміщення - колясочної у підїзді №2 будинку №14 по вул. Д.Коротченка у м. Суми.

Отримуючи від ОСОБА_2В, грошові кошти в сумі 2 400 грн., ОСОБА_1 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки, і бажав їх настання, тобто, діяв з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 по пред'явленому йому обвинуваченню за ч.1 ст.190 КК України винним себе визнав повністю і щиро розкаявся у вчиненому.

Під час судового розгляду справи від потерпілого ОСОБА_2 і підсудного ОСОБА_1 надійшли письмові клопотання про звільнення підсудного від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням з потерпілим, оскільки потерпілий примирився з ним і на даний час не має претензій.

Прокурор підтримав дані клопотання і вважає, що вони підлягають задоволенню, а підсудний підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у звязку з примиренням з потерпілим, оскільки вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілим, збитки відшкодував у повному обсязі.

Допитавши підсудного, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінальної справи суд вважає, що клопотання потерпілого та підсудного підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Включення ст. 46 до КК засвідчує шанобливе ставлення держави до інтересів потерпілого, виходить з недоцільності звернення до заходів кримінально-правової репресії у ситуаціях, коли відновлення соціальної справедливості можливе шляхом примирення винного у злочині із потерпілим. Звільнення від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням винного з потерпілим, втілюючи ідею відновлювального правосуддя, дає змогу: потерпілому - більш оперативно отримати належну компенсацію заподіяної йому шкоди; особі, яка вчинила злочин, - уникнути кримінальної відповідальності; державі - зекономити фінансові та інші ресурси для боротьби зі злочинністю.

Відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (одномоментне або у декілька прийомів) може як передувати примиренню, так і здійснюватись одночасно з ним, але у будь-якому разі повинно мати місце до винесення постанови суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Під примиренням Розуміється добровільна відмова потерпілого від поданої ним заяви про притягнення до кримінальної відповідальності особи, яка вчинила злочин (у разі, коли справу ще не порушено), або прохання закрити вже порушену щодо винного кримінальну справу. Потерпілий, примирившись із винчою особою, звертається до суду з клопотанням звільнити від кримінальної відповідальності особу, яка вчинила злочин, або принаймні не заперечує проти такого звільнення. Факт примирення потребує відповідного процесуального закріплення у матеріалах справи.

Мотиви, якими керується потерпілий, погоджуючись на примирення (жалість, релігійні переконання, сподівання на дружбу, бажання поліпшити своє майнове становище тощо), для застосування ст. 46 значення не мають. Не є важливим також, хто саме виступив ініціатором примирення (винний, потерпілий, їхні знайомі, працівники правоохоронних органів). При цьому слід враховувати, що примирення - це акт прощення потерпілим винного в результаті вільного волевиявлення.

Як було встановлено при розгляді справи, потерпілий ОСОБА_2 надав свою згоду з проханням закрити кримінальну справу відносно підсудного у звязку з тим, що останній повністю відшкодував завдану йому шкоду і він примирився з підсудним..

Крім того, злочин, вчинений підсудним і передбачений ч.1 ст.190 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Даний злочин він вчинив вперше.

Згідно ч.2 ст.8 КПК України за наявності підстав, зазначених у статті 46 Кримінального кодексу України, у справах, які надійшли до суду з обвинувальним висновком, суд у судовому засіданні виносить постанову про закриття справи.

Відповідно до ч.1 ст.282 КПК України якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підставі для закриття справи, передбачені статтею 8 цього Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя - постановою, закриває справу.

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_1 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки у повному обсязі, потерпілий подав письмове клопотання про звільнення підсудного від кримінальної відповідальності у звязку із примиренням, тому суд вважає за можливе задовольнити клопотання, а кримінальна справа відносно підсудного підлягає закриттю за даних підстав.

Наслідки закриття справи із зазначених нереабілітуючих підстав, підсудному ОСОБА_1 були розяснені судом.

Керуючись ст.ст.8, 282 КПК України, ст.46 КК України,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.І ст.190 КК України - у звязку з примиренням з потерпілим.

Кримінальну справу відносно ОСОБА_1 - закрити за наведених підстав.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до набрання постановою законної сили залишити без зміни - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: конверти з контрольними зразками люмінесцентного порошку та фломастеру контрольні зразки на марлевих тампонах, які зберігаються в матеріалах кримінальної справи - залишити в справі;

-грошові кошти в сумі 2400 гри., які зберігаються в камері схову речових доказів прокуратури Ковпаківського району м.Суми - повернути потерпілому ОСОБА_2, як їх власнику.

На постанову суду протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду Сумської області через Ковнаківбький районний суд м.Суми.

Суддя О.І.Чернобай