Провадження № 1-кп/200/573/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2016 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000615, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого водієм ТОВ «Северок 99», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
07 серпня 2016 року близько 23 години 00 хвилини ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «FORD TRANSIT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по пр.Богдана Хмельницького з боку вул.Гавриленка в напрямку вул.Титова в м. Дніпро.

Під час руху, ОСОБА_6 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, змінюючи свій напрямок руху ліворуч, не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, в районі електроопори № 524, виїхав на зупинку громадського транспорту «парк ім.Паторжинського», що на пр.Богдана Хмельницького в м. Дніпро, де допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи № 3202е від 20 серпня 2016 року спричинено тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла:

-закритої тупої травми черева з позачеревною гематомою в області лівої нирки, забію лівої нирки, численних розривів селезінки, з явищами внутрішньочеревної кровотечі;

-садна на підборідді;

-синців та саден обох колінних суглобів;

-численних синців обох пліч та передплічь, що за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 3203 е від 20 серпня 2016 року потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла:

-закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани в тім`яній області ліворуч;

-закритої тупої травми грудної клітини з переломом 9-го ребра праворуч;

-закритої тупої травми хребта з переломами поперечних відростків 1 -го, 2-го та 3-го поперекових хребців праворуч, ділянки осаднення в поперековій області ліворуч з переходом на сідницю та далі вгору на ліву бічну поверхню черева та далі вгору на грудну клітину до середньо-пахвової лінії до проекції 6-го міжребір`я;

-тупої травми правої стопи з переломами нігтьової фаланги 1-го пальця то основних фаланг 4-го та 5-го пальців з задовільним стоянням уламків;

-синця з двома саднами на його тлі на задній поверхні правого плеча в середній третині;

-10-ти саден на задній поверхні правого ліктьового суглобу та на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, що за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), термін зрощення кістковоїтканини понад 21-ну добу.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому, що ОСОБА_6 керуючи транспортним засобом - автомобілем«FORD TRANSIT» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, який свідчить:
-п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»,

невиконання якого перебуває в причинному зв`язку з наслідками, що настали для потерпілих.

Таким чином, своїми діями, що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.
Показами обвинуваченого ОСОБА_6 який у суді провину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що напередодні 07 серпня 2016 року він не спав близько півтори доби та 07.08.2016 року їхав додому.
Однак, його товариш попрохав перевезти йому вантаж. Він погодився, й 07 серпня 2016 року о 23.00 год. він керував автомобілем марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_2 . В салоні його авто був знайомий ОСОБА_8 . Рухався він по пр.Богдана Хмельницького в напрямку вул.Титова в м.Дніпро, по другій лівій смузі руху, зі швидкістю 50-60- км/год. Видимість не була обмежена, будь яких перешкоди були відсутні.
В процесі руху він заснув, й тим самим була змінена траєкторія руху його автомобіля, після чого він скоїв наїзд на зупинку громадського транспорту, яка як він знає, огороджена металевим парканом. Потерпілих побачив приблизно в 50-60 метрів від автомобіля. Після чого одразу почув удар об бордюр, стався вибух подушки безпеки в салоні автомобіля, після чого автомобіль став некерований. Від удару, він вдарився головою. Спочатку він вийшов із автомобіля, перебував в шоковому стані, після чого побачив потерпілих ОСОБА_5 , який лежав, а також ОСОБА_4 , яка сиділа поруч із ним.
Далі приїхала швидка допомога та поліція.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 визнав повністю, однак не визнав сам розмір завданих моральних збитків. При цьому, зазначав, що під час досудового розслідування ним на користь потерпілих добровільно відшкодовувались збитки, пов`язані з їх лікуванням й було передано загалом за розписками від 09 серпня 2016 року, 10 серпня 2016 року, 11 серпня 2016 року, 13 вересня 2016 року - 8 000 гривень.

Показами потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив про те, що потерпіла ОСОБА_4 його дружина.
07 серпня 2016 року о 23.00 год. він разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 стояли на зупинці громадського транспорту по пр.Богдана Хмельницького в спеціально відведеному для цього місті та чекали трамвая. Дана зупинка знаходиться по середині дороги та огороджена металевим парканом з зазделегіть встановленим дорожнім знаком. Коли під`їхав трамвай, вони з дружиною направилися до першого вагону, дружина йшла першою, він за нею. В цей час він почув скрегіт, обернувся, побачив фари автомобіля, після чого втратив свідомість. Після ДТП його забрали в лікарню, а дружину на операцію.
Просив стягнути з обвинуваченого на свою користь 7003 грн. завданих матеріальних збитків, а також 70 000 грн. завданої моральної шкоди.
Обгрунтовуючи моральні збитки зазначив, що через цю дорожньо-транспортну пригоду він залишився без роботи й не зможе ще працювати протягом року за станом здоров`я. Також, не може самостійно пересуватися, постійно відчуває біль, має намір оформляти групу інвалідності.
Підтвердив, що на лікування його дружини потерпілої ОСОБА_4 , обвинувачений добровільно передавав грошові кошти.
Показами потерпілої ОСОБА_4 , яка в суді пояснила, що потерпілий ОСОБА_5 її чоловік.
07 серпня 2016 року о 23.00 год. вона з чоловіком ОСОБА_5 перейшли дорогу на пр.Богдана Хмельницького в м.Дніпро до трамвайної зупинки. Дана зупинка огороджена металевий парканом. Коли йшли до першого вагону, ззаду почули скрегіт автомобіля. А потім вона відчула удар в нижню частину свого тіла. Далі побачила, як в її напрямку падає огородження, разом з яким рухається автомобіль, схожий на маршрутне таксі.
Просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 7688,51 грн. завданих матеріальних збитків та 90 000 грн. моральної шкоди.
Вказала, що такий розмір моральної шкоди випливає із тяжкості завданих їй тілесних ушкоджень, знаходження на тривалому лікарняному, а також неможливістю працювати за станом здоров`я.
Дійсно, в процесі її лікування обвинувачений допомагав та передавав грошові кошти на її лікування.
Показами свідка ОСОБА_9 , який суду пояснив, що 07 серпня 2016 року приблизно о 23 годині він рухався на своєму автомобілі «FORD MONDEO» по пр. Б.Хмельницького зі сторони вул.Тітова в сторону вул. Запорізьське шосе. На вулиці було ввімкнене міське освітлення. В процесі руху він бачив, як у зустрічному напрямку транспортний засіб марки «FORD TRANSIT» НОМЕР_1 виїхав за межі проїзної частини, збив огорожу трамвайної зупинки та скоїв наїзд на двох пішоходів чоловіка та жінку, які знаходились на цій зупинці. Водій цього транспортного засобу зупинився на трамвайних коліях зустрічного напрямку. Після ДТП, водій вийшов та став надавати допомогу постраждали. Він ( Шнейдер) також вийшов із салону свого автомобіля відразу викликав швидку медичну допомогу й також став надавати допомогу потерпілим. На його питання щодо причини ДТП, водій повідомив, що скоїв наїзд на пішоходів, оскільки заснув за кермом.

А також дослідженими письмовими доказами по справі:
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 07 серпня 2016 року з фототаблицею до нього, яким зафіксований факт дорожньо-транспортної пригоди на пр.Богдана Хмельницького в м.Дніпро, вказані погоді умови, напрямок проведення огляду, елементи вулиці та дороги, вид, тип та стан покриття, зазначено про наявність зупинки громадського транспорту та бордюрного каменю, спосіб регулювання руху на даній ділянці, умови освітленості, відстань видимості з робочого місця водія, локалізація та характер пошкоджень транспортного засобу, дані щодо завантаження транспортного засобу, його гальмівної системи та рульового керування ( а.с.3-8, а.с.10-14).
Схемою дорожньо-транспортної пригоди, якою встановлений напрямок руху транспортного засобу, рейки трамваю, зупинка, металева огорожа та місце дорожньо-транспортної пригоди ( а.с.9).
Довідками лікарні швидкої допомоги про те, що 07.08.2016 року о 23.50 год. ОСОБА_5 доставлений до 16 ї Міської клінічної лікарні, ОСОБА_4 госпіталізована до хірургічного відділення ( а.с.15-16).
Даними судової автотехнічної експертизи №5/10.1-735 від 16.08.2016 року, відповідно до висновків якої, у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_6 повинен був діяти згідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху.
У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Технічна можливість уникнути наїзду на пішоходів для водія автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_6 встановлювалася виконанням ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху та для чого не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволяли би їх виконати ( а.с.56-57).
Висновками судово-медичної експертизи №3202е від 20.08.2016 року, згідно до яких за даними медичної документації та при огляді у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла:
-закритої тупої травми черева з позачеревною гематомою в області лівої нирки, забію лівої нирки, численних розривів селезінки, з явищами внутрішньочеревної кровотечі;

-садна на підборідді;

-синців та саден обох колінних суглобів;

-численних синців обох пліч та передплічь.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в МЛШМД, тобто і в термін на який вказує обстежена та слідчий у постанові.

За своїм характером виявлені у потерпілої ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Виявлені у потерпілої ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, що діяли в область тулуба та кінцівок, якими могли бути виступаючі частини рухового транспортного засобу з послідуючим паданням обстеженої на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди ( а.с.59-62).

Даними судово-медичної експертизи №3203е від 20.08.2016 року, відповідно до висновків якої, за даними медичної документації та при огляді у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла:

-закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани в тім`яній області ліворуч;

-закритої тупої травми грудної клітини з переломом 9-го ребра праворуч;

-закритої тупої травми хребта з переломами поперечних відростків 1 -го, 2-го та 3-го поперекових хребців праворуч, ділянки осаднення в поперековій області ліворуч з переходом на сідницю та далі вгору на ліву бічну поверхню черева та далі вгору на грудну клітину до середньо-пахвової лінії до проекції 6-го міжребір`я;

-тупої травми правої стопи з переломами нігтьової фаланги 1-го пальця то основних фаланг 4-го та 5-го пальців з задовільним стоянням уламків;

-синця з двома саднами на його тлі на задній поверхні правого плеча в середній третині;

-10-ти саден на задній поверхні правого ліктьового суглобу та на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу.

За своїм характером виявлені у потерпілого ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла відносяться до ушкодження середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні ( більш, як 21 день), термін зрощення кісткової тканини понад 21- ну добу.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у потерпілого ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного надання медичної допомоги в МЛШМД, тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові.

Виявлені у потерпілого ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, що діяли в область тулуба та кінцівок, якими могли бути виступаючі частини рухомого транспортного засобу з послідуючим падінням обстеженого на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди ( а.с.64-67).

Суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_6 , оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою провину визнав повністю, не заперечував проти обставин скоєного правопорушення, при цьому, без огляду на дану позицію обвинуваченого, його провина повністю доведена під час судового розгляду вищезазначеними доказами.
Так, під час судового розгляду встановлено, що саме ОСОБА_6 керуючи автомобілем «Ford Transit» державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги Правил дорожнього руху України, які призвели до даної дорожньо-транспортної пригоди.
Ці обставини підтверджується висновками автотехнічної експертизи № 5/10.1-735 від 16.08.2016 року, яким встановлено, що дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, що є причиною дорожньо-транспортної пригоди.
При цьому, експертами зазначено, що у даній дорожній обстановці водієві ОСОБА_6 перед початком зміни напрямку руху автомобіля «Ford Transit» вліво необхідно було переконатися, що це буде безпечним і своїм маневром він не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, тобто ОСОБА_6 повинен був діяти згідно п.10.1 Правил дорожнього руху.
Оскільки в даній дорожній обстановці зміна напрямку руху вліво, водію автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_6 була небезпечною, тому що за межами проїжджої частини, на зупинці громадського транспорту знаходилися пішоходи, внаслідок даного маневру відбувся наїзд на пішоходів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , то, при заданому механізмові події, дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП.
Технічна можливість уникнути наїзду на пішоходів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлювалася виконанням ОСОБА_6 вимог п.10.1 Правил дорожнього руху та для чого не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволили би йому їх виконати.

У суда немає сумнівів у достовірності даного висновку експертизи, яка проведена з дотриманням встановленого процесуального порядку в експертній установі, особою, що володіє спеціальними знаннями для вирішення поставлених перед ним питань і має тривалий стаж експертної роботи, для їх виконання експерту був наданий необхідний і достатній матеріал.
Допитані у суді потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказали, що 07.08.2016 року о 23.00 год. вони знаходилися на зупинці громадського транспорту, чекаючи трамваю. В той час коли до них під`їхав трамвай й вони стали рухатися в напрямку першого вагону, почули скрегіт автомобіля, після чого відбувся наїзд на них автомобілем обвинуваченого «Ford Transit.

Дані покази не викликають у суду сумнівів у їх достовірності, оскільки узгоджуються з іншими доказами, зокрема протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та висновком автотехнічної експертизи.

Крім того, суд також приходить до висновку про те, що саме діями обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 спричинено тяжкі тілесні ушкодження, а потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості, що об`єктивно підтверджується проведеними по справі експертними дослідженнями, узгоджуються з показами потерпілих та самого обвинуваченого щодо механізму, локалізації та обставин отримання потерпілими тілесних ушкоджень.

Щодо показів обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що напередодні дорожньо-транспортної пригоди він півтори доби не спав, а тому заснув за кермом, від чого його автомобіль змінив напрямок руху та скоїв наїзд на зупинку, де знаходилися потерпілі, суд вважає, що такі ствердження обвинуваченого ОСОБА_6 жодним чином не виправдовують вину останнього у скоєнні даного кримінального правопорушення, а лише свідчить про грубе порушенням ним Правил дорожнього руху України, які призвели до настання даної дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, ОСОБА_6 , як водій транспортного засобу, повинен додержуватися обов`язків, передбачених підпунктом «б» п.2.3. Правил Дорожнього руху України, які вказують на обов`язок водіїв бути уважними, стежити на дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

При цьому, відповідно до п.1.4 Правил дорожнього руху України, кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Пунктом 1.5 цих же Правил визначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_10 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його дії, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесні ушкодження, вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує, що злочин скоєний ОСОБА_6 віднесений до категорії тяжких, але вчинений з необережності, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра на перебуває, за місцем мешкання та роботи характеризується виключно позитивно, часткове відшкодування збитків, думку потерпілих, які вважали за необхідне призначити покарання обвинуваченому, не пов`язане з позбавленням волі.
Суд враховує виключно позитивні характеристики обвинуваченого, те що робота водія є єдиним джерелом його доходу і саме цей дохід буде ним використовуватись для утримання житла та відшкодування завданих збитків потерпілим .

Наведене дозволяє суду призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, також добровільне часткове відшкодування потерпілим завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами й звільненням від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язку, передбаченого п.3 ч.1 ст.76 КК України.

Призначене покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання по цивільних позовах потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 заявленої матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про залишення без розгляду даних вимог потерпілих з правом пред`явлення позову в порядку цивільного судочинства, з наступних підстав.

Так, статтею 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
При цьому, відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Так, в своїх цивільних позовах потерпілий ОСОБА_5 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування майнової шкоди 400 грн. вартості пошкодженого внаслідок ДТП взуття, а потерпіла ОСОБА_4 800 грн. як вартість пошкоджених брюк та сорочки.

Втім, потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_4 не надано жодного підтвердження щодо придбання саме за вказані в позові суми одягу та взуття, яке було пошкоджене внаслідок ДТП.

Також, потерпілий ОСОБА_11 в своєму позові просить стягнути з обвинуваченого 6 603 гривні втраченого середньомісячного заробітку, у зв`язку із перебуванням на лікарняному протягом чотирьох місяців, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди із розрахунку його середньомісячного доходу, що становив за довідкою 1650, 75 гривень х 4= 6603 гривень.

Потерпіла ОСОБА_4 вказувала про необхідність стягнення з обвинуваченого упущеної вигоди в розмірі 6603 гривень, оскільки в результаті злочинних дій ОСОБА_6 вона втратила можливість працевлаштування у ТОВ «Барьєр- плюс» на посаді охоронця, де проходила стажування.

Однак, суд не знаходить підстав для задоволення позову потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_4 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 втраченого потерпілими середньомісячного доходу за 4 місяці, який за їх підрахунками склав 6603 грн., кожному.

Статтею 1195 ЦК України, фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи, в тому числі забов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (доход), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності.

В той же час, наведені потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розрахунки є теоретичними, викладені на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними належними документами, що свідчили б про не отриманий розмір прибутку, який міг би і повинен був отримати ОСОБА_5 , якщо б обвинувачений не вчинив протиправні дії, а надана копія довідки ТОВ «Барьєр Плюс» щодо сукупного доходу потерпілого з 01.06.2016 року по 31.07.2016 року, не є належним підтвердженням про втрачений потерпілим заробіток саме в сумі 6603 гривні за чотири місяці з серпня 2016 року по листопад 2016 року, включно.
Щодо потерпілої ОСОБА_4 , то будь яких доказів перебування останньої у трудових відносинах з ТОВ «Барьєр плюс», потерпілою не надані, а її посилання про ймовірний заробіток на даному підприємстві з посиланням на довідку потерпілого ОСОБА_5 є не припустимим й не може бути прийнятий судом як підстава для задоволення вимог потерпілої ОСОБА_4 в цій частині.
Дана довідка, що потерпілий ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Бар`єр плюс» є довідкою ОСОБА_5 , а довідка щодо заробітку ОСОБА_4 відсутня.
Також, у своєму позові потерпіла ОСОБА_4 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 розмір не отриманої матеріальної підтримки неповнолітньої доньки й вартості придбаних ліків в сумі 176, 51 грн.

Однак, даних щодо розміру такої підтримки, так само підтверджуючих документів щодо її неотримання, суду не надано.

При цьому, із наданих потерпілою суду чеків на придбання ліків, відсутній чек на придбання потерпілою ліків саме в розмірі 176, 51 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне залишити без розгляду цивільний позов потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в частині стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди.
Щодо цивільного позову потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого відповідно 70 000 грн. та 90 000 грн. в рахунок відшкодування моральних збитків, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При цьому, суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості.
Зокрема, при визначенні розміру грошового відшкодуванням моральної шкоди, судом враховуються тяжкість завданих тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_5 , які віднесені до середнього ступеню тяжкості, та ОСОБА_4 , що є тяжкими, вимушені зміни в життєвих і виробничих відносинах потерпілих, а також моральні та фізичні страждання потерпілих, пов`язані із самими обставинами дорожньо-транспортної пригоди, її наслідків для здоров`я.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне частково задовольнити цивільні позови потерпілих в частині відшкодування моральної шкоди та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_5 - 40 000 грн., а на користь потерпілої ОСОБА_4 60 000 грн. заподіяної моральної шкоди, що буде відповідати ступеню моральних та фізичних страждань потерпілих.
Керуючись ст.ст.128, 368 371, 373-376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Призначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.3 ч. 1 ст. 76 КК України повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Речові докази автомобіль марки «Fort Transit» державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на спец майданчику за адресою: м.Дніпро, вул.Маршала Малиновського, буд.114 - повернути власнику ОСОБА_6 (а.с.20, а.с.69).
Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_5 розмір завданих моральних збитків в сумі 40 000 грн., позов в частині стягнення з обвинуваченого матеріальних збитків залишити без розгляду, надавши потерпілому ОСОБА_5 право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_4 розмір завданих моральних збитків в сумі 60 000 грн., позов в частині стягнення з обвинуваченого матеріальних збитків залишити без розгляду, надавши потерпілій ОСОБА_4 право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати Дніпропетровського НДЕКЦ УМВС України при проведенні експертизи у сумі 703 гривень 68 копійок, перерахувавши вказану суму на розрахунковий рахунок 0004, МФО 805012, , отримувач УДКСУ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області, призначення платежу на експертизу № 5/10.1-735 від 16.08.2016 року.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1