Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/180/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 289 (215-3) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 з урахуванням змін захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 27.05.2016 року.
Цією ухвалою щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новгородка Кіровоградської області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, який не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , учасника бойових дій під час проведення АТО в Донецькій області, до кримінальної відповідальності притягується вперше,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Кримінальне провадження розглянуто з участю:
- прокурора ОСОБА_9 ,
- захисника ОСОБА_7 ,
- підозрюваного ОСОБА_8
встановила:

У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді районного суду та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що прокурор в судовому засіданні, а слідчий в клопотанні, погодженому прокурором, не довели наявність ризиків для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які свідчать, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

До того ж підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, проживає з матір`ю пенсіонеркою, раніше не судимий, характеризується позитивно, перебував у зоні проведення АТО і як наслідок, після повернення з зони АТО проходив неодноразове лікування в психіатричній лікарні. На думку захисника, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Лише обставина, що ОСОБА_8 підозрюється в вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, не є достатньою підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У змінах до апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді районного суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Свої доводи апелянт з посиланням на положення КПК України та практику Європейського суду з прав людини обґрунтовую тим, що в матеріалах клопотання необґрунтована підозра ОСОБА_8 у вчинені злочину, відсутні докази існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відсутні обставини, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, підозрюваний має постійне місце проживання, характеризується позитивно, у нього хвора матір, міцні соціальні зв`язки, до кримінальної відповідальності притягується вперше, є учасником бойових дій в зоні АТО, а тому навіть з урахуванням даних обставин, на думку апелянта, відсутні підстави для застосування такого виключно суворого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Також, захисник вказав, що з показань підозрюваного ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_10 , вбачається, що ОСОБА_8 наніс кілька легких ударів в обличчя потерпілого та вийшов з будинку разом зі свідком, тілесні ушкодження, що призвели до смерті, нанесені іншою особою, яка була в помешканні потерпілого, тобто підозрюваним спричинено потерпілому легкі тілесні ушкодження.

Ухвалою слідчого судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 27.05.2016 року задоволено клопотання в.о. начальника СВ Новгородківського ВП Долинського ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 , погоджене з начальником Новгородківського відділу Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_12 та до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 18 год. 24.05.2016 року до 18 год. 23.07.2016 року.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у тому, що він, 22.05.2016 року приблизно о 23 год. разом з ОСОБА_13 прибув до місця проживання ОСОБА_14 , а саме в будинок АДРЕСА_2 , де пройшовши в будинок почали розмовляти з господарем та спільно розпивати спиртні напої. Під час спільного вживання спиртного, між присутніми, на фоні раптово виниклих неприязних відносин стався конфлікт, вході якого у ОСОБА_15 та ОСОБА_8 виник єдиний злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_16 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, діючи умисно та цілеспрямовано, за попередньою змовою між собою, перебуваючи в спальній кімнаті будинку за вищевказаною адресою, ОСОБА_15 та ОСОБА_8 стали наносити удари ногами в різні частини тіла ОСОБА_14 , чим спричинили останньому численні травми.

ІНФОРМАЦІЯ_2 о 21 год. 25 хв. ОСОБА_14 перебуваючи в Новгородківської ЦРЛ від отриманих тілесних ушкоджень помер. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 3758 від 24.05.2016 року причиною смерті ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є: травматичний шок, тупа травма грудної клітки, множині переломи ребер, закритий перелом лівого стегна, які знаходяться в прямому причино наслідковому зв`язку з тілесними ушкодженнями, що спричинили йому ОСОБА_17 та ОСОБА_15 .

Задовольняючи клопотання слідчого, погоджене прокурором і застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя районного суду своє рішення мотивував тим, що матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Також наявні ризики, передбачені п. 1,3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя районного суду не визначив розмір застави ОСОБА_8 , вмотивувавши тим, що він підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляції з урахуванням змін, просили ухвалу слідчого судді районного суду скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 інший менш суворий запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Заслухавши прокурора, який просив апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді районного суду без змін, допитавши свідка ОСОБА_10 , дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи зміненої апеляції в межах, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що змінена апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Дослідженням матеріалів клопотання встановлено, що слідчим суддею районного суду вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону України не дотримано.

Так, відповідно до протоколу затримання особи, складеного 24.05.2016 року, ОСОБА_8 затримано о 18 год. 24.05.2016 року. Саме з цього часу повинен рахуватися строк дії ухвали слідчого судді (60 днів), тобто він закінчується о 18 год. 22.07.2016 року.

Однак, задовольняючи клопотання та обираючи підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що строк запобіжного заходу закінчується о 18 год. 23.07.2016 року, що складає 61 день, чим порушив вимоги ст. 197 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що виявлені порушення вимог кримінального процесуального закону України є істотними, так як порушують права та інтереси підозрюваного, а тому ухвала слідчого судді районного суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Допитавши свідка ОСОБА_10 , дослідивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів дійшла переконливого висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_8 підтверджується: - показаннями свідка ОСОБА_10 , згідно яких потерпілому ОСОБА_14 наносили тілесні ушкодження як ОСОБА_8 , так і ОСОБА_15 , при цьому останній наніс потерпілому за кількістю більше тілесних ушкоджень; - протоколом огляду місця події від 24.05.2016 року, згідно якого в приміщенні Новгородківської ЦРЛ оглянуто труп ОСОБА_14 та виявлено тілесні ушкодження; - лікарським свідоцтвом про смерть № 3758 від 24.05.2016 року, яким встановлена причина смерті потерпілого ОСОБА_14 ; - показаннями матері підозрюваного свідка ОСОБА_18 , згідно яких повернувшись додому ОСОБА_8 розповів, що «дав по соплям» одному чоловіку; - показаннями свідків ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , згідно яких перед смертю ОСОБА_14 їм розказав, що його побили ОСОБА_8 та ОСОБА_15 .

В матеріалах клопотання є поясненнях ОСОБА_14 від 23.05.2016 року, де перед смертю він показав, що тілесні ушкодження йому спричинили ОСОБА_8 та ОСОБА_15 ,

Наявні в матеріалах клопотання об`єктивні дані, які вказують на обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а сторона захисту в своїй апеляції, не ставить під сумнів їх належність, достовірність, допустимість та достатність.

За таких обставин, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляції про необґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

До того ж колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Ионкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

У змінах до апеляції захисник ОСОБА_7 цілком обґрунтовано послався на зазначене рішення ЄСПЛ, однак вказав, що повідомлення ОСОБА_8 про підозру є необгрунтованим.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Таким чином, у колегії суддів немає жодного сумніву, що у кримінальному провадженні існують докази, які можуть переконати суд та об`єктивного спостерігача у тому, ОСОБА_8 міг вчинити кримінальне правопорушення, за обставин, зазначених в повідомленні про підозру.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження, захисник ОСОБА_7 поставив під сумнів обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, при цьому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Така позиція захисника явно суперечить вимогам ч. 3 ст.132 КПК України, так як у разі якщо не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, то застосування заходів забезпечення кримінального провадження є не допустимим.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 є тяжким, санкцією частини даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Колегія суддів вважає, що будучи підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину проти життя особи, за який передбачено кримінальне покарання виключно у виді позбавлення волі строком до десяти років, ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка, у зв`язку з незначним проміжком часу, що минув з моменту вчинення злочину, перешкоджати кримінальному провадженню, а тому не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а отже існують ризики, передбачені п. 1,3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Не може погодитися колегія суддів з доводами клопотання, що підозрюваний ОСОБА_8 може повернутися до зони АТО з метою уникнути покарання, а також, що підозрюваний буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як будь-яких об`єктивних даних на підтвердження цих доводів стороною обвинувачення не надано.

При цьому колегія суддів зазначає, що в даному етапі розслідування кримінального провадження свідок ОСОБА_10 змінила свої показання, дані слідчому, показала, що на неї здійснює тиск слідча органу досудового розслідування, а захисник ОСОБА_7 стверджує, що слідча намагається пом`якшити становище ОСОБА_15 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою із ОСОБА_8 . Однак, будь-яких об`єктивних даних на підтвердження своїх тверджень, колегії суддів ні свідок ні захисник не надали, навпаки, свідок ОСОБА_10 показала, що не оскаржувала дії слідчого .

Таким чином, колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні з боку захисту між співучасниками злочину, які обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України здійснюються заходи на перешкоджання у встановленні істини у кримінальному провадженні.

Отже, встановивши у даному кримінальному провадженні обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Також, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, дотримуючись практики ЄСПЛ, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого, погоджене прокурором і застосувати до ОСОБА_8 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, в тому числі й домашній арешт, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, і запобігти встановленим ризикам, передбаченими п.1, 3, 4, ч. 1 ст. 171 КПК України.

Обґрунтованість зазначеного висновку, не спростовують доводи апеляції захисника ОСОБА_6 та змін до неї захисника ОСОБА_7 , що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та позитивно характеризується, має хвору

матір, проходив лікування в психіатричній лікарні, до кримінальної відповідальності притягується вперше, брав участь в бойових діях в зоні АТО.

За таких обставин, колегія суддів визнає безпідставними доводи апеляційної скарги про відсутність і недоведеність ризиків, передбачених п. 1,3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

До того ж, колегія суддів ураховує, що у разі наявності ризиків, ЄСПЛ допускає можливість застосування до особи виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Так, у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, ЄСПЛ вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи ОСОБА_8 .

Отже, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин цього кримінального провадження та серйозністю висунутої проти нього підозри з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії, не є надмірним та таким, що принижує його гідність в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, доводи апеляційних скарг про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, спростовуються викладеним.

При постановленні ухвали про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, колегія суддів не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, так як ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину проти життя особи.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги захисників підлягають частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленої нової ухвали, якою задовольнити клопотання слідчого, погодженого прокурором та застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто з 18 год. 24.05.2016 року до 18 год. 22.07.2016 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 376,422 КПК України, колегія суддів.
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 з урахуванням змін захисника ОСОБА_21 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 27.05.2016 року щодо ОСОБА_8 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання в.о. начальника СВ Новгородківського ВП Долинського ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 , погоджене з начальником Новгородківського відділу Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_12 .
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 18 год. 24.05.2016 року до 18 год. 22.07.2016 року.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_22 Ремез