Справа № 314/1277/13-к Провадження № 1-кп/314/4/2014
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.07.2016 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого:
судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_3 , за ст.ст. 191 ч. 4, 191 ч.5, 15 ч.2, 191 ч.5, 365 ч.3, 366 ч.2 КК України;
ОСОБА_4 , за ст.ст. 191 ч.4, 191 ч.5, 15 ч.2-191 ч.5, 365 ч.3, 366 ч.2 КК України;
По даній кримінальній справі 07 квітня 2014 року був постановлений вирок.
Згідно ухвали апеляційного суду Запорізької області від 31 березня 2016 року матеріали кримінального провадження були повернуті до Вільнянського районного суду Запорізької області для ознайомлення обвинуваченного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 з матеріалами кримінального провадження, з аудиозаписами судових засідань. .
З 18.04.2016 року засуджений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 навмисно
затягують ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Засуджений ОСОБА_4 звернувася до суду з заявою про надання йому копії дисків з аудиозаписом данного кримінального провадження. 13.06.2016 року 3 ( три) диски з аудиозаписом судового провадження були йому надані.
Згідно ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції Украни, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
У відповідності до п. 5,6 ст. 9 КПК України « кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення Цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першої статті 7 цього Кодексу».
Процедентна практика Європейського суду з прав людини виходять з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава- учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допускати судовий процесс у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах « Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та « Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.
У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У зв`язку з наведенним, суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_5 гранічний термін на ознайомлення з матеріалами криманільного провадження до 22 серпня 2016 року. І це не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
На підставі викладенного, керуючись ст.ст. 42 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Встановити ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_5 гранічний термін на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до 22 серпня 2016 року.
Суддя: ОСОБА_1