Справа № 359/1019/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/425/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 06.04.2016

УХВАЛА
Іменем України
06 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2016 року, якою відмовлено в умовно - достроковому звільненні ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання,
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_7 вироком Подільського районного суду м.Києва від 19.10.2012 року засуджений за ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.70 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

03.02.2016 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення його від подальшого відбуття покарання.
Ухвалою суду від 12.02.2016 року в задоволенні клопотання засудженому було відмовлено з тих підстав, що на момент розгляду клопотання ОСОБА_7 фактично не було відбуто 2/3 строку призначеного судом покарання.
Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 просить її скасувати та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтування апеляції вказує, що 2/3 строку призначеного йому судом покарання сплинули 05.05.2015 року, тому судом безпідставно було відмовлено в задоволенні його клопотання, звертає увагу суду, що за час відбуття покарання своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці повністю довів виправлення, тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив судове рішення залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до статті 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За змістом статті 81 КК України та згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», однією з умов для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Сумлінне ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці, систематичним виконанням трудових обов`язків, відсутністю трудових порушень за весь час відбування покарання.

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 19.10.2012 року ОСОБА_7 було засуджено за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, з урахуванням ст. 69, 70 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього йому належного майна.
Постановою Подільського районного суду м. Києва від 05.01.2016 року засудженому ОСОБА_7 було зараховано у строк відбування покарання 341 день попереднього ув`язнення з 10.12.2011 року по 14.11.2012 року включно, як 682 дні позбавлення волі.
Як вбачається з довідки начальника Бориспільської ВК №119 майора внутрішньої служби ОСОБА_8 (а.с.6), станом на 12.02.2016 року невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_7 становить 1 рік 4 місяці 23 дні.
Також з урахуванням того, що постановою Подільського районного суду м. Києва від 05.01.2016 року засудженому було зараховано в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення, ОСОБА_7 на час апеляційного розгляду даного провадження відбув 2/3 строку покарання (5 років 2 місяці 14 днів).
Крім того, за час відбування покарання в Бориспільської ВК №119 мав 4 стягнення, які були зняті та погашені в установленому порядку, після чого отримав 3 заохочення, був переведений до дільниці соціальної реабілітації, за час відбуття покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня на дільниці соціальної реабілітації установи, де має 2 заохочення, на дільниці соціальної реабілітації установи працевлаштований на майстерні по виготовленню дерев`яних пілетів, ввічливо ставиться до персоналу, за характером спокійний, урівноважений.
Цим обставинам суд не дав взагалі оцінки, а висновки суду про те, що на момент розгляду клопотання ОСОБА_7 не відбув 2/3 призначеного покарання не ґрунтуються на матеріалах справи.
Оскільки викладені обставини в даній ухвалі не були предметом оцінки в суді першої інстанції, тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості постановити своє рішення.
Крім того, судом справа розглянута без представника Виправної колонії, а будь-які дані про належне його повідомлення про час та місце розгляду справи в матеріалах справи відсутні
Тому, на підставі викладеного, враховуючи, що при розгляді справи судом було істотно порушено вимоли норм кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів вважає, що судове рішення підлягає скасуванню з поверненням справи на новий судовий розгляд.
Керуючись ст.ст.376, 404, 407, 409, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково
Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2016 року, якою відмовлено в умовно - достроковому звільненні ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Головуючий:

Судді: