АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1640/16 Справа № 183/6668/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2016 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
захисника-адвоката ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2016 року щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Знаменівка, Новомосковського району, громадянина України, пенсіонера, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
виправданого за відсутністю в його діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
В С Т А Н О В И Л А:
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується за вчинення кримінального правопорушення за таких обставин.
10.06.2014 року, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_9 проходила біля буд. АДРЕСА_2 , на зустріч їй йшов ОСОБА_8 . Він підійшов до ОСОБА_9 , розпочав висловлюватися нецензурною лайкою в бік ОСОБА_9 . В ході сварки у нього виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Підійшовши до ОСОБА_9 він став висловлюватися нецензурною лайкою. Реалізовуючи свій злочинний умисел, 10.06.2014 року, близько 21 годин 10 хвилин, біля буд. АДРЕСА_2 ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, наніс один удар лівою рукою в область лівої сторони обличчя ОСОБА_9 , після чого дістав залізний прут, що знаходився в сумці та наніс один удар в область правої сторони животу, один удар в область носа, два удари по голові, від яких ОСОБА_9 впала на землю. ОСОБА_8 продовжив наносити удари ногами по тулубу ОСОБА_9 , а саме два удари в область живота, та два удари в область ніг. Побачивши, що ОСОБА_9 лежить на землі без руху, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік. В наслідок його умисних дій потерпілій ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, садна на нижній повіці правого ока, саден на правому ліктьовому суглобі, лівому колінному суглобі, синця навколо правого ока , які згідно висновку експерта № 641/Е від 23.07.2014 р. відносяться до легкого ступеню тяжкості, з короткочасним розладом здоров`я.
В апеляційній скарзі:
-прокурор, що приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 1700 гривень.
В запереченнях обвинувачений ОСОБА_8 вказує на те, що звинувачення у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України є безпідставним і надуманим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що він потерпілу не бив і не мав такого наміру. Саме ОСОБА_9 завідомо неправомірно, з метою помсти та нанесення його здоров`ю шкоди, несподівано, з агресією напала на нього і приснула йому в обличчя суміш з газового балончика. У зв`язку з цим він, захищаючись відмахнувся лівою рукою від балончика і можливо міг попасти потерпілій в обличчя, але це був не удар. В акті обстеження стану здоров`я ОСОБА_9 вказано, що у неї немає характерних ушкоджень носа, голови тулуба тощо. Тому, вважає, що в його діях немає жодних ознак кримінального правопорушення та взагалі відсутня сама подія злочину.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду залишити без змін, пояснення потерпілої ОСОБА_9 , яка просила вирок суду скасувати, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст.404 КПК суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора обґрунтованими, а вирок суду незаконним і невмотивованим.
Відповідно до положень ст.370 КПК вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ст.409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.
Згідно ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд неповно дослідив фактичні обставини кримінального провадження, не дав належної оцінки доказам по справі. Зокрема, суд першої інстанції обмежившись перевіркою висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, всупереч встановленим під час досудового слідства та у суді першої інстанції обставинам справи, в своєму рішенні посилається на те, що в судовому засіданні ОСОБА_8 не заперечував факту того, що він дійсно захищаючись від дій ОСОБА_9 відштовхнув її рукою, у якій була господарська сумка, з якої виглядали складені рибальські вудки.
Однак, покази обвинуваченого повністю спростовуються показами потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_11 , протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої, висновками судово-медичних експертиз та іншими доказами по справі.
Так, з показів потерпілої ОСОБА_9 у суді першої інстанції вбачається, що 10.06.2014 року, близько 21 години 00 хвилин, вона знаходилась біля будинку АДРЕСА_2 , їй на зустріч йшов ОСОБА_8 який зненацька її вдарив прутом, який був у його в руці по голові та животі. Після чого він пішов далі, але повернувся через дві хвилини та почав з нею розмовляти, а потім вдарив лівою рукою в обличчя, а вона бризнула чому в обличчя речовину з балончика, який був у неї, після чого ОСОБА_8 вдарив її чотири рази прутом і вона втратила свідомість.
Проведеним 14.08.2014 року слідчим експериментом за участю потерпілої ОСОБА_9 встановлено, що потерпіла показала місце де до неї підійшов ОСОБА_8 , де між ним виникла сварка, і ОСОБА_8 наніс один удар лівою рукою їй в обличчя, після чого дістав залізний прут, та вдарив ним її в живіт, один раз в ніс, два рази по голові, від чого вона впала на землю, а ОСОБА_8 вдарив ногою два рази в живіт, два рази по ногам.
З показів свідка ОСОБА_11 вбачається, що 10.06.2014 року, близько 22 години 00 хвилин, вона сиділа на лаві перед будинком АДРЕСА_2 , коли поруч проходив ОСОБА_8 . Він зупинився, а вона з ОСОБА_9 підійшли до нього і почали розмовляти, а потім ОСОБА_9 почала сваритися з ОСОБА_8 , після чого він від них пішов, а ОСОБА_9 пішла за ним. Вона почула крик, та побігла в сторону крику, де знайшла ОСОБА_9 з раною на обличчі, яка лежала не колінах обличчям в низ. ОСОБА_9 розповіла, що її вдарив ОСОБА_8 , вона викликала швидку допомогу та повідомила міліцію. У ОСОБА_8 , в сумці вона бачила якість предмети, що з неї стирчали.
Отже, суд першої інстанції, при постановленні судового рішення проігнорував та не взяв до уваги показання потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_11 , які повністю узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи № 641/Е від 23.07.2014 року, відповідно до якої ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, садна на нижній повіці правого ока, саден на правому ліктьовому суглобі, лівому колінному суглобі, синця навколо правого ока, які відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.
Також, механізм спричинення тілесних ушкоджень, на які вказує потерпіла ОСОБА_9 підтверджений висновком додаткової судово - медичної експертизи № 641 Е/Д від 13.08.2014 року, відповідно до якої виявлені у потерпілої ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, садна на нижній повіці правого ока, саден на правому ліктьовому суглобі, лівому колінному суглобі, синця навколо правого ока, виникли від дії тупих твердих предметів, якими могла бути рука людини зжата в кулак, нога у взутті, або металевий прут, можливо при механізмі, на який вказує потерпіла ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту 14.08.2014 року.
Але, як вбачається з вироку, суд першої інстанції, взяв до уваги лише показання обвинуваченого ОСОБА_8 , не навівши жодного мотиву, з якого він відкинув інші докази обвинувачення у тому числі показання потерпілої.
Незважаючи на такі протиріччя, суд розглянув дане кримінальне провадження й постановив виправдувальний вирок щодо ОСОБА_8 , який не можна визнати таким, що відповідає вимогам ст.370 КПК України.
Висновки суду першої інстанції про невинуватість обвинуваченого не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, так як вони не підтверджуються доказами, дослідженими в ході судового розгляду і містять істотні суперечності. Суд фактично взагалі не взяв до уваги докази обвинувачення, які могли істотно вплинути на його висновки.
Суд однобічно та упереджено дослідив обставини кримінального провадження і зробив висновки на користь обвинуваченого.
Між тим, в ст.94 КПК України, вказано, що суд повинен, керуючись законом оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів з точи зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України у випадках коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального процесу, визначені в ч.1 ст.7 КПК України.
Приймаючи до уваги, що діючим кримінально-процесуальним кодексом України, з одного боку чітко визначені повноваження суду апеляційної інстанції, до яких не входить проведення процесуальних дій, передбачених п.1 ч.1 ст. 91 КПК України, ст.352 КПК України, які покладено саме на суд першої інстанції, з другого боку в перелік істотних порушень кримінального-процесуального законодавства, передбачених ст.412 КПК України та підстав для призначення нового розгляду у суді першої інстанції не входять вищезазначені порушення вимог чинного законодавства, виходячи з загальних засад кримінального права , а саме з вимог ст.7 КПК України, суд апеляційної інстанції в даному випадку позбавлений можливості винести свій вирок по справ у відповідності до вимог ст.420 КПК України, вказаний вирок підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального-процесуального закону, неповноти, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінальних правопорушень, м`якості покарання, з направленням справи на новий розгляд у суд першої інстанції, в іншому складі суддів.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд, під час якого слід врахувати зазначені недоліки, перевірити доводи апеляційної скарги і прийняти законне та обґрунтоване рішення з урахуванням вимог кримінального і кримінального процесуального законів.
На підставі викладеного та керуючись 404, 405, 407, 409, 411, 412, 415, КПК України, колегія суддів, ч.6 ст.9 КПК України, ст.7 КПК України, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково.
ВирокНовомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати, призначивши новий розгляд в кримінальному провадженні в тому ж суді першої інстанції, в іншому складі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді: