11-сс/775/73/2016(м)
263/3701/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі кримінальне провадження №0001003 від 17.10.2015 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 березня 2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Шебекіно Бєлгородської області, громадянину України, раніше не судимому, працюючому на посаді директора ТОВ «Маріупольський морський центр підготовки плавсоставу», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-3 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні СУ ГУНП в Донецької області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0001003 від 17 жовтня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-3 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, скоєного ним за наступних обставин:

ОСОБА_7 , обіймаючи посаду директора ТОВ «Маріупольский морський центр підготовки плавсоставу», використовуючи своє службове становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою протизаконного особистого збагачення, порушуючи вимоги вказані в п.2 та п.16 посадовій інструкції директора ТОВ «Маріупольский морський центр підготовки плавсоставу» 24.03.2016 року об 11 годині, під контролем працівників правоохоронних органів, у своєму службовому кабінеті, розташованому за адресою: м. Маріуполь, пр. Нахімова, 124, отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 1700 гривень та 250 доларів США за вирішення питання щодо отримання учбового диплому моряка та робочого диплому моряка 2-го класу на його ім`я.

24.03.2016 року, о 12год. 30 хв., під контролем працівників правоохоронних органів, у службовому кабінеті, розташованому за адресою: м. Маріуполь, пр. Нахімова, 124, отримав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в сумі 1000 гривень та 200 доларів США за вирішення питання щодо отримання учбового диплому моряка та робочого диплому моряка 2-го класу на його ім`я.

24 березня 2016 року ОСОБА_7 затриманий в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-3 КК України.

25 березня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-3 КК України.

25 березня 2016 року старший слідчий СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Донецької області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 березня 2016 року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22 травня 2016 року. Визначена застава в розмірі 360 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 496080 гривень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала є незаконною та підлягає скасуванню, бо прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права; підозрюваний жодного разу не вчиняв дій, які свідчили би про його намір переховуватись від органів слідства чи суду, а інші дані відсутні, їх не наводить і прокурор, навпаки підозрюваний, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, перебуваючи на волі, не буде вчиняти спроб втечі. Визначивши заставу, яка перевищує максимальний її розмір, суд послався на те, що батьки підозрюваного проживають на тимчасово непідконтрольній Україні території, та менший розмір застави не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, але на думку захисту це лише припущення.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив ухвалу скасувати, думку прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги та законність судового рішення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Органами досудового слідства ОСОБА_7 пред`явлено звинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368-3 КК України та згідно зі ст.12 КК України є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна та зі спеціальною конфіскацією.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обираючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходив з тяжкості інкримінованого йому злочину та з огляду на забезпечення в подальшому належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі.

З цим не може не погодитись і апеляційний суд Донецької області.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 пред`явлено підозру та наявність достатньо ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, та для забезпечення в подальшому належної процесуальної поведінки підозрюваного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно прийшов до висновку про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Що стосується розміру застави, встановленому слідчим суддею, то на думку колегії суддів такий розмір застави здатен забезпечити особою, що підозрюється покладених на нього обов`язків, а слідчий суддя мав всі підстави встановити такий розмір застави, оскільки відповідно до вимог ч.5 ст.182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 березня 2016 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області