Дата документу Справа № 320/5653/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №320/5653/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/921/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2,3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185
В И Р О К
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, працюючого продавцем продовольчих товарів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 17.07.2001 р. Мелітопольським міськрайсудом Запорізької області за ч. 3 ст. 81, ст. 44, ст. 17, ч. 3 ст. 81, ст. 44, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 44, ст. 42 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі; постановою Автозаводського районного суду м. Кременчуга Полтавської області від 18 липня 2002 року звільнений умовно достроково на 9 місяців 5 днів;
2) 20.06.2003 р. Мелітопольським міськрайсудом за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік;
3) 03.03.2005 р. Мелітопольським міськрайсудом за ч. 1 ст. 396 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно визначено покарання у виді 2 років 10 місяців позбавлення волі, звільненого 03.06.2006 р.;
4) 22.10.2009 р. Якимівським райсудом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки;
5) 04.11.2011 р. Мелітопольським міськрайсудом за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі; ухвалою Вільнянського райсуду Запорізької області від 09.09. 2013 року на підставі ст. 82 КК України не відбута частина покарання замінена більш м`яким покаранням у вигляді виправних робіт строком на 1 рік 19 днів з відрахуванням на користь держави 15% заробітної плати; ухвалою Мелітопольського міськрайсуду Запорізької області від 25.07.2014 р. звільненого від відбування покарання умовно достроково на 2 місяці 15 днів;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник - адвокат ОСОБА_9 ,
обвинувачений ОСОБА_7 ,
В апеляційній скарзі:
-заступник прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, просить даний вирок в частині призначеного покарання скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості. Вказує на те, що судом першої інстанції при призначенні покарання належним чином не вмотивоване рішення про застосування вимог ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Також безпідставно враховано в якості пом`якшуючих покарання обставин щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих потерпілим збитків, оскільки викрадене майно було повернуто потерпілим працівниками міліції, а ОСОБА_7 було затримано з викраденим на місці злочину. Крім того, вважає, що судом не дано належної оцінки довідкам, наданим стороною захисту та долучених судом матеріалів кримінального провадження, які взяті судом до уваги, як обставини, які характеризують особу винного, а саме довідки відділу ДРАЦС і довідки з лікарні, з яких вбачається, що обвинувачений звернувся до відділу ДРАЦС з заявою про реєстрацію шлюбу між ним та громадянкою ОСОБА_10 , де дату весілля призначено майже через 6 місяців, при цьому ОСОБА_10 у свою чергу на час надання довідки знаходиться на ранньому терміні вагітності. Просить вирок суду скасувати та постановити новий, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за сукупністю злочинів остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі; за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. У відповідності ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуваним строком на 3 роки, та покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід - застава у розмірі 30 000 грн. залишена до набрання вироком законної сили.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави розмір витрат на залучення експерта для проведення судової дактилоскопічної експертизи № 246 від 08 червня 2016 року 613, 80 грн.; проведення судової дактилоскопічної експертизи № 247 від 09 червня 2016 року 613, 80 грн.
Питання речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.
Згідно вироку ОСОБА_7 засуджено за те, що 25 травня 2015 року приблизно о 21 юдині 50 хвилин він, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, цеглиною розбив заднє скло автомобіля «Hyundae Santa Fe». реєстраційний номер НОМЕР_1 , припаркованого ОСОБА_11 біля стадіону «ім.О.Олексенко» по вул.Шмідта у м.Мелітополі Запорізької області, та таємно викрав жіночу сумку вартістю 800 гривень, яка належить потерпілій ОСОБА_12 , в якій знаходилось: гаманець, грошові кошти у розмірі 400 гривень, водійське посвідчення ВВХ НОМЕР_2 , ідентифікаційний код платника податків № НОМЕР_3 та паспорт громадянина України НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_12 ; 2 ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 та іншими речами потерпілої, спричинивши їй майнову шкоду на загальну суму 1400 гривень.
В судовому засіданні апеляційної інстанції:
- прокурор ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, за зазначених в ній підстав;
- обвинувачений ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просять вирок районного суду залишити без змін, при цьому надали апеляційній інстанції ксерокопію свідоцтва про шлюб ОСОБА_7 .
Заслухав доповідь судді; прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 ; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія судів вважає апеляцію прокурора законною та обґрунтованою, а вирок - підлягаючим скасуванню в частині призначеного покарання з постановленням нового вироку за таких підстав.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні зазначених у вироку злочинів засновані на показаннях самого обвинуваченого, та ніким не оспорюються. Кримінальне провадження розглянуто на підставі ч.3 ст.349 КПК України, при цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений розуміє положення ч.3 ст.349 КПК України та добровільність його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити фактичні обставини скоєного в апеляційному порядку.
Порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.
Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.ч.2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Разом з тим, при застосуванні до ОСОБА_7 ст.ст.75, 76 КК України і звільненні його від покарання із випробуванням терміном 3 роки суд не взяв до уваги, що ОСОБА_7 неодноразово судимий, в тому числі і за крадіжки, скоїв зазначені середньої тяжкості та тяжкий злочини через 10 місяців після звільнення від покарання за попереднім вироком.
Посилання суду на визнання в якості пом`якшуючих обставин покарання щирого каяття ОСОБА_7 та відшкодування ним завданої злочинами матеріальної шкоди, судова колегія вважає безпідставним, оскільки ОСОБА_7 було затримано на місці вчиненого злочину з усім викраденим майном, тому це посилання підлягає виключенню із вироку.
Незважаючи на те, що ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем проживання, працює, після скоєння зазначених злочинів став прихожанином Храму, уклав шляб, приймаючи до уваги, що судами області двічі застосовувалась до ОСОБА_16 ст.75 КК України, але він на путь виправлення не вставав, судова колегія не вбачає підстав для застосування втретє щодо ОСОБА_7 зазначеної статті.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 414, 420 КПК України, колегія суддів
Апеляційну скаргу прокурора, Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, задовольнити.
Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2016 року у відношенні ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

В інший частині даний вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на вирок може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий

Судді