Справа № 201/6042/16-к
Провадження № 1-кс/201/3730/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: заявника ОСОБА_3 ,

прокурора- ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську скаргу представника ПНВП «Ергомера» адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 30 березня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0001820 від 28.08.2015, -

ВСТАНОВИВ:
Представник ПНВП «Ергомера» адвокат ОСОБА_3 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0001820.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що рішення про закриття кримінального провадження про вчинення кримінального правопорушення прийнято фактично без проведення належного досудового розслідування.

Адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її необгрунтованість.

Відповідно до ст. 107 КПК України за заявою учасників судового провадження фіксація судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалася.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, а також безпосередньо дослідивши матеріали скарги та матеріали досудового розслідування №0001820, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постановою слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 30 березня 2016 року було закрито кримінальне провадження № 0001820, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 серпня 2015 року за фактом вчинення прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 кримінального правопорушення, із попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження від 30 березня 2016 року не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

За змістом постанови про закриття кримінального провадження від 30 березня 2016 року, висновок про встановлення відсутності в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, слідчий обґрунтував тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження не було встановлено будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про скоєння даного кримінального правопорушення прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 . Проте суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст.ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві представника ПНВП «Ергомера» та не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування у всій їх сукупності, не дослідив і не перевірив тих обставин, про які вказувала заявник, і не надав оцінки з посиланням на відповідні приписи законодавства щодо наявності або відсутності в діях ознак злочину.

До того ж, слідчий суддя звертає увагу органу досудового розслідування на те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 01.03.2016 було скасовано попередню постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Проте слідчим не проведено жодних слідчих дій після скасування постанови про закриття кримінального провадження та не надано оцінки доводам заявника, викладеним у поданих слідчому клопотаннях про необхідність здійснення ряду слідчих дій, що вказує на те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001820, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, не були дотримані вимоги чинного кримінально процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову від 30 березня 2016 року, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 30 березня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0001820, скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 001820, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 серпня 2015 року, направити до прокуратури Дніпропетровської області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1