Справа №: 705/7567/13-к
1-кп/705/8/16
У Х В А Л А

18 березня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

Головуючий у суді присяжних суддя ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000413 від 21.06.2013, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, та ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Судове провадження здійснюється судом присяжних. Щодо обвинуваченого ОСОБА_5 застосований запобіжний захід тримання під вартою, з 21.06.2013.

У зв`язку із закінченням 19.03.2016 строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого та неможливістю до вказаного часу завершити судовий розгляд через хворобу судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_6 , який входить до складу суду присяжних, суд відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України поставив на обговорення питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до норм ч. 3 ст. 383, ч. 3 ст. 331 КПК України під час здійснення судового провадження судом присяжних питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого двомісячного строку дії запобіжного заходу, зміни чи скасування запобіжного заходу вирішується головуючим.

Прокурор ОСОБА_3 просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на строк 60 днів, посилаючись на наявність вагомих доказів, вже досліджених судом, які обґрунтовують обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні двох злочинів, один з яких є особливо тяжким і за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати і на цей час навіть збільшились, зокрема: переховування від суду, оскільки докази у справі вже досліджені, суд має перейти до стадії дебатів, тому до ухвалення вироку обвинувачений може спробувати уникнути покарання, яке йому загрожує; на те, що стан здоров`я обвинуваченого дозволяє його утримання в слідчому ізоляторі, та необхідна медична допомога повинна бути надана йому і в умовах тримання під вартою, у тому числі шляхом залучення лікарів із закладів охорони здоров`я. Враховуючи також особу обвинуваченого, вважає, що запобігти наявним ризикам і забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків шляхом застосуванням іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не можливо.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти продовження строку тримання під вартою. Подав суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу щодо нього на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, зазначивши, що таким заходом може бути цілодобовий домашній арешт. Послався на те, що прокурор не довів у встановленому КПК України порядку наявність ризиків, передбачених частиною 1 ст. 177 КПК України; що обвинувачення грунтується на доказах, частина яких є сумнівною з точки зору допустимості; що на цей час для продовження тримання його під вартою немає достатніх підстав. Наголосив, що в умовах СІЗО він не може отримати необхідної медичної допомоги щодо хірургічного видалення кісти щелепи, а для вивозу йог до лікарні необхідні кошти для оплати медичних матеріалів і придбання бензину, яких в нього немає. Зазначив, що вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу прокурор і суд повинні неухильно дотримуватися вимог КПК України та враховувати положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини. Тривале тримання під вартою в умовах слідчого ізолятора розцінює як порушення його прав, зокрема, на отримання медичної допомоги.

Захисник ОСОБА_4 підтримав позицію свого підзахисного і просив задовольнити подане останнім клопотання про зміну запобіжного заходу.

При вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та можливості зміни запобіжного заходу на більш м`який, суд враховує такі мотиви.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України, які за ступенем тяжкості належать, відповідно, до особливо тяжких злочинів проти життя та злочинів середньої тяжкості проти власності.

Згідно з матеріалами судового провадження під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід тримання під вартою, строк дії якого неодноразово був продовжений ухвалами Уманського міськрайонного суду Черкаської області, останній раз ухвалою суду від 20.01.2016 на шістдесят днів до 19.03.2016.

При обранні та продовженні строку запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 суд вважав, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та враховував: тяжкість злочинів, в яких він підозрювався (обвинувачується) і можливе покарання, у разі визнання його винуватим в їх вчиненні; його особу; що раніше він притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у виді позбавлення волі та підозрюється (обвинувачується) у вчиненні нових умисних кримінальних правопорушень протягом невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі після умовно-дострокового звільнення. У зв`язку з тим, що один з вчинених злочинів спричинив загибель людини, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначав розмір застави у кримінальному провадженні. Обвинувачений має постійне місце проживання в м. Умані; з повнолітніх родичів має батька, який є пенсіонером, та бабу ОСОБА_7 . До затримання офіційно не працював. Згідно з відповіддю Черкаського слідчого ізолятора УДПтСУ в Черкаській області від 17.11.2015 (т.2 а.п. 159-160) за результатами медичного обстеження ОСОБА_5 потребує оперативного лікування кісти трьох зубів; стан його здоров`я на той час був задовільний. На цей час відомості про погіршення стану здоров`я чи про не можливість з певних причин забезпечити надання ОСОБА_5 необхідної медичної допомоги, у тому числі, доставку до спеціалізованої лікарні для проведення лікування, суду слідчим ізолятором не надані. Під час судового розгляду суд дослідив всі докази, про які заявили сторони, і повинне вирішуватися питання про завершення судового розгляду і перехід до судових дебатів.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, перелічені в пунктах 1-5 цієї частини.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що існують ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинення ним іншого кримінального правопорушення, що підстави, які були на час обрання запобіжного заходу і продовження строку його дії, продовжують існувати, а інший, менш суворий, запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що строк дії запобіжного заходу тримання під вартою, застосованого щодо обвинуваченого, підлягає продовженню на строк шістдесят днів. Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більш м`який задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 331, ч. 3 ст. 383 КПК України,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 від 18.03.2016 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який відмовити.

Дію запобіжного заходу тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 продовжити на шістдесят днів до 16 травня 2016 року.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, направити начальнику Черкаського слідчого ізолятора УДПтС України в Черкаській області.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає; заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя: ОСОБА_1