Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 499/318/16-к
Номер провадження: 1-кп/511/99/16

01.06.2016 року Роздільнянський районий суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 ОСОБА_3
прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

представника потерпілих та цивільних позивачів ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна клопотання представника потерпілих та цивільних позивачів адвоката ОСОБА_6 про арешт майна обвинуваченого,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

30 травня 2016 року через канцелярію суду представник потерпілих та цивільних позивачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 подав клопотання, в якому просив накласти арешт на належне ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нерухоме майно у вигляді одноповерхового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 1762,3 кв.м., житловою площею 75,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про право власності внесені до Реєстру прав власності на нерухоме майно 07 листопада 2008 року, підстава виникнення права власності дублікат договору дарування, ВКТ 758600, 07 листопада 2008 року, приватний нотаріус Іванівського районного нотаріального округу, р.№3393, у вигляді заборони ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або іншим особам від його імені розпоряджатися та відчужувати вказане нерухоме майно. Також просив. з метою забезпечення арешту, розглянути дане клопотання без повідомлення обвинуваченого ОСОБА_7 ..

В судовому засіданні представник потерпілих та цивільних позивачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 , якій діяв на підставі Ордеру серії ОД№223208 від 23.05.2016 року та угод №№ 14, 15 від 23.05.2016 року підтримав своє клопотання, просив суд його задовольнити та пояснив суду, що потерпілими, цивільними позивачами по справі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в ході підготовчого судового засідання були подані позовні заяви на загальну суму 4 000 000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Обвинувачений ОСОБА_7 в ході судового розгляду свою вину у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України визнав в повному обсязі. Зазначений будинок належить на праві власності обвинуваченому і іншого майна у власності не має, отже може відшкодувати шкоду, завдану скоєнням кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (вбивство дружини ОСОБА_9 та матері ОСОБА_8 ОСОБА_10 , тільки за рахунок вищевказаного належного йому нерухомого майна.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання.

Захисник проти зазначеного клопотання заперечував, просив в його задоволені відмовити, зазначивши, що клопотання заявлено передчасно, оскільки ціна позову не доведена, результатів експертизи на даний час не має, позиція обвинуваченого не відома.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання представника потерпілих та цивільних позивачів - адвоката ОСОБА_6 є обґрунтованим і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 27.05.2016 за № 60069621 за ОСОБА_7 зареєстровано право власності на нерухоме майно одноповерховий кам`яний будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 1762,3 кв.м., житловою площею 75,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відомості про право власності внесені до Реєстру прав власності на нерухоме майно 07 листопада 2008 року, підстава виникнення права власності дублікат договору дарування, ВКТ 758600, 07 листопада 2008 року, приватний нотаріус Іванівського районного нотаріального округу, р.№3393.

Потерпілими, цивільними позивачами по справі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в ході підготовчого судового засідання були подані позовні заяви на загальну суму 4 000 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно зі ст.173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги положення кримінального процесуального законодавства, а саме ст.170 ч.1, 3 КПК України, відповідно до якого арешт майна - є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає в тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку; а також те, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову, суд приходить до висновку про необхідність накладення вищезазначеного арешту з метою забезпечення можливих заявлених цивільних позовів.
Судом враховується, що необхідність арешту майна зумовлюється пред`явленим обвинуваченням, незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, що в подальшому може призвести до неможливості вирішення питання щодо відшкодування заявленої моральної шкоди.
Отже, дослідивши клопотання про арешт майна обвинуваченого та матеріали кримінального провадження, приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, враховуючи необхідність забезпечення цивільних позовів, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170-175,372,392 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання представника потерпілих та цивільних позивачів адвоката ОСОБА_6 про арешт майна обвинуваченого, - задовольнити.

Накласти арешт на належне ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нерухоме майно у вигляді одноповерхового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 1762,3 кв.м., житловою площею 75,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про право власності внесені до Реєстру прав власності на нерухоме майно 07 листопада 2008 року, підстава виникнення права власності дублікат договору дарування, ВКТ 758600, 07 листопада 2008 року, приватний нотаріус Іванівського районного нотаріального округу, р.№3393, у вигляді заборони ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або іншим особам від його імені розпоряджатися та відчужувати вказане нерухоме майно.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на вирок суду.
Головуючий суддя: ОСОБА_1
судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3