Дата документу 06.04.2016

Справа № 334/1591/16-к
Провадження № 1-кп/334/207/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2016р. Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001599 від 03.03.2016р. у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Вятські Поляни, Кіровської області, Росія, громадянина України, має вищу освіту, одруженого, офіційно не працюючого, інваліда 2 групи, неповнолітніх дітей не має, зареєстрований і проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого, щодо вчинення суспільно-небезпечного діяння за правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 185 КК України,
у с т а н о в и в :

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001599 від 03.03.2016р. відносно ОСОБА_6 , як до особи, яка на час вчинення злочину не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, і вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 19 липня 2015 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисних мотивів, за попередньою змовою зі своїм сином Коновалови ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись біля магазину «товари для дому», який розташований поряд з будинком №9 по віл. Штурмовій в м. Запоріжжя, таємно викрав розташований поряд з будинком, таємно викрав секцію металевих воріт за наступних обставин:
19.07.2015р. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою ножівки по металу, шляхом зрізу з петель, зняли з кріплення секцію воріт розміром 1700мм х 1870мм вартістю 1666грн 67коп. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зникли з місця пригоди, чим спричинили ТОВ «Торговий дім «Феніск ЛТД» матеріальну шкоду на зазначену суму.
Дії ОСОБА_6 кваліфікуються по ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Посилаючись на те, що суспільно небезпечне діяння, вчинено ОСОБА_6 у стані неосудності, прокурор просить застосувати до нього примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Розгляд вказаного клопотання за згодою учасників процесу та за клопотанням прокурора проведено без участі ОСОБА_6 , оскільки він на теперішній час проходить лікування в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня», що відповідає положенням ч. 2 ст. 506 КК України, оскільки характер розладу психічної діяльності особи перешкоджає проведенню процесуальних дій за її участю або участі у судовому засіданні.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, зазначаючи, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 .
Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 , також підтримав клопотання прокурора і зазначив, що матеріалами провадження підтверджується вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, яке вчинено ним у стані неосудності, а відтак, вважає за можливе вказане клопотання задовольнити.
У судовому засіданні шляхом дослідження доказів у кримінальному провадженні, а саме допиту представника потерпілого ОСОБА_5 , дослідження висновку судово-медичної експертизи №91 від 24.02.2016р., дослідження даних про особу підозрюваного, встановлено і знайшло підтвердження, що мало місце суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.185 КК України, які вчинено саме ОСОБА_6 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 91 від 24.02.2016р., ОСОБА_6 виявляє ознаки психічного розладу у формі параноїчної шизофренії, безперервний тип перебігу, змішаний (емоційно-вольовий, параноїчний) тип дефекту. Ступінь наявних порушень така, що на момент інкримінованого йому йому діяння, він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом.
Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
В силу ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно із ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі та лікування у примусовому порядку.
Відповідно до ст.512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.
Суд при визначенні виду і міри медичного характеру, враховує не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, але й те, що ОСОБА_6 вчинив злочин, який законодавцем віднесено до злочинів середньої тяжкості. Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що на даний час ОСОБА_6 страждає хронічним душевним захворюванням у формі параноїчної шизофренії, безперервний тип перебігу, змішаний (емоційно-вольовий, параноїчний) тип дефекту. Ступінь наявних порушень така, що на момент інкримінованого йому діяння, він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Заслухавши думку прокурора, який вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, думку захисника ОСОБА_6 , думку представника потерпілого ОСОБА_5 , які думку прокурора підтримали, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про те, що оскільки в діях ОСОБА_6 , вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що підтверджується дослідженими у суді доказами, зазначені дії вчинені ним у стані неосудності, оскільки на період вчинення суспільно-небезпечного діяння він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними внаслідок психічного захворювання та на даний час не видужав і до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із загальним наглядом.
Керуючись ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.93,94 КК України, ст.ст. ч.2 ст. 292, 503, 512, 513 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001599 від 03.03.2016р. відносно ОСОБА_6 , щодо вчинення суспільно-небезпечного діяння за правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 185 КК України - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1