Справа № 492/686/16-к
Провадження № 1-кп/515/1356/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2016 року м.Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі колегії суддів:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
31 березня 2016 року приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , на ґрунті раніше виниклих неприязних особистих стосунків зі своїм пасинком ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, направленим на умисне вбивство, достовірно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, а також передбачаючи настання особливо небезпечних наслідків у вигляді смерті, дочекавшись поки ОСОБА_9 засне в одній із спальних кімнат та пересвідчившись у цьому, направився до гаражу, розташованого у дворі зазначеного будинку, де з вказаного приміщення взяв металеву цільноштамповану сокиру фабричного виготовлення з дерев`яним сокирищем та направився до кімнати, де знаходився пасинок. Далі, ОСОБА_7 , тримаючи сокиру у правій руці, умисно наніс ОСОБА_9 обухом цієї сокири не менше двох ударів в область голови, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рани волосяної ділянки голови справа, багатоуламкового перелому кісток склепіння і основи черепа з пошкодженням оболонок і речовини головного мозку, розвинутий травматичний шок, внаслідок яких ОСОБА_9 помер, при цьому пошкодження речовини мозку є безпосередньою причиною його смерті.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, щиро розкаявся та надав показання, що тривалий час перебував із ОСОБА_10 у неприязних стосунках, оскільки пасинок жив разом з обвинуваченим та його дружиною ОСОБА_6 , постійно пиячив, застосовував відносно ОСОБА_7 фізичну силу, погрожував фізичною розправою матері та неповажно до неї ставився. Пояснив також, що 30 березня 2016 року увечорі з ОСОБА_10 знову посварився. Вранці 31 березня 2016 року обвинувачений почув, як ОСОБА_11 , який вже був у стані сильного алкогольного сп`яніння, грубо та нецензурно відреагував на зауваження матері з приводу допомоги у побуті. Зазначив, що пасинок примусив випити разом з ним 200 грамовий стакан вина, після чого ОСОБА_7 направився до сусідки наточити сапку. Сусідка також пригостила його стаканом вина. Повернувшись додому, усвідомив, що вони залишилися з пасинком наодинці, оскільки дружину забрала до себе донька ОСОБА_12 . Вирішивши трохи налякати ОСОБА_9 , зайшов до гаражу, в якому зберігаються інструменти, узяв сокиру, перейшов до кімнати в будинку, де пасинок засинав, та мовчки наніс йому два удари обухом сокири в район голови, після чого вийшов та перебував у дворі. В подальшому попросив односельчанку ОСОБА_13 , яка проходила поруч, зайти до кімнати та подивитися, в якому стані був ОСОБА_9 , після чого викликали фельдшера, яка, у свою чергу, зателефонувала до швидкої допомоги.
Допитана у судовому засіданні потерпіла пояснила, що багато років перебуває з обвинуваченим у другому шлюбі. Пояснила також, що померлий ОСОБА_11 був її сином від першого шлюбу. Зазначила, що син не мав своєї сім`ї, постійно не працював, багато пиячив з друзями. Зазначила також, що ОСОБА_9 намагався працевлаштуватися в м.Одеса, однак ці спроби виявилися невдалими, і він повернувся в село та став проживати разом з подружжям ОСОБА_14 , при цьому жодним чином їй з чоловіком не допомагав, періодично бив обвинуваченого, принижував потерпілу та погрожував застосувати фізичну силу, однак подружжя в органи поліції з відповідними заявами не зверталися, оскільки жаліли сина. В день подій потерпілу близько опівдня забрала до себе донька від другого шлюбу ОСОБА_12 , від якої вона увечорі дізналася, що сина вбито. Пояснила, що є інвалідом, може пересуватися лише у кріслі-каталці, і ОСОБА_7 був єдиним, хто доглядав за потерпілою та допомагав їй. Зазначила, що вибачила чоловіка та просила суд не позбавляти його волі.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхніх позицій немає, суд, роз`яснивши положення ст.349 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК) України, визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, пов`язаних з визначенням долі речових доказів, а також тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особистість ОСОБА_7 .
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце суспільно небезпечне діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , це діяння містить склад злочину, який підлягає кваліфікації за ч.1 ст.115 Кримінального кодексу (далі - КК) України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, обвинувачений винний у вчиненні цього злочину, і тому підлягає покаранню за його вчинення.
При призначенні покарання ОСОБА_7 колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України, слід визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України слід визнати вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь вчиненого злочину, який є умисним особливо тяжким злочином, особу винного, який є раніше не судимим, позитивно характеризується за місцем мешкання (а.с.а.с.49,50), на обліку лікаря психіатра не перебуває (а.с.46), перебуває на диспансерному обліку лікаря нарколога як особа, що має поведінкові розлади внаслідок зловживання алкоголю (а.с.47), бере до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховує думку потерпілої, яка просила не призначати обвинуваченому суворе покарання, та доходить висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 й попередження вчинення нових злочинів буде призначення йому покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі в межах санкції ч.1 ст.115 КК України.
Суд не погоджується з доводами сторони захисту щодо можливості призначення ОСОБА_7 покарання нижче, ніж передбачено законом, оскільки при розгляді справи не встановлено обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості умисного особливо тяжкого злочину, що мало наслідком смерть іншої людини.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_7 призначено покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, враховуючи, що існують ризики його переховування від відбуття призначеного покарання, при цьому ОСОБА_7 є особою, яка схильна до зловживання алкогольними напоями, що створює ризики вчинення ним інших кримінальних правопорушень, на думку колегії суддів, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено, докази на підтвердження понесення сторонами провадження процесуальних витрат відсутні.
Відповідно до ст.100 КПК України, визнане речовими доказами майно, виявлене та вилучене під час огляду будинку АДРЕСА_1 , підлягає поверненню володільцю ОСОБА_7 , цифровий носій - диск DVD-R із записом проведення слідчого експерименту - залишенню при матеріалах кримінального провадження (а.с.а.с.63-65, 67).
Згідно з п.4 ч.9 ст.100 КПК України, за відсутності прохань заінтересованих осіб, інші речові докази у справі (а.с.а.с.66, 68-71) слід знищити як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його затримання з 31 березня 2016 року.
В строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення - з 31 березня 2016 року - до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Обраний відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речовий доказ сокиру, вилучену при огляді будинку АДРЕСА_1 передану до камери зберігання речових доказів Арцизького ВП ГУНП в Одеській області - знищити як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане.
Речові докази куртку, сорочку, носову хустинку, брюки, шкарпетки, калоші, куртку, вилучені при огляді будинку АДРЕСА_1 та передані до камери зберігання речових доказів Арцизького ВП ГУНП в Одеській області повернути ОСОБА_7 .
Речові докази дві тканинні наволочки, покривало, вилучені при огляді будинку АДРЕСА_1 , марлеву пов`язку, брюки, футболку, светр, шкарпетки, труси з трупа ОСОБА_9 , вилучені при огляді місця події в приміщенні моргу та передані до камери зберігання речових доказів Арцизького ВП ГУНП в Одеській області - знищити як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане.
Речові докази - шість паперових конвертів з біологічними зразками (піднігтьового вмісту разом з нігтем обох рук, волосся з голови) трупу ОСОБА_9 , елементи схожі на стрижні темно-русявого волосся, - знищити як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане.
Речовий доказ - цифровий носій диск DVD-R - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Апеляційна скарга на вирок подається Апеляційному суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий суддя: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3