Провадження № 1-кс/520/2212/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.09.2016 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , слідчого СУ ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця р-п Отрадний Державинського району Тургайської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого водієм ТОВ «Роздільнатранссервіс», одруженого, маючого на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
30.09.2016 року до суду надійшло клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як вбачається з клопотання, 28.09.2016, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілих ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , потерпілі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, з якими госпіталізовані до КУ «Роздільнянська ЦРЛ».
Вказане виразилось у тому, що він, у зазначений день, приблизно о 12.10 год. перебуваючи на посаді водія маршрутного автобусу міського маршруту «Роздільна - Лиманське», працюючи на технічно справному автобусі «БАЗ А 079.23», р/н НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Роздільнатранссервіс», у денний час доби, в умовах необмеженої видимості, здійснював рух по асфальтному сухому дорожньому покриттю вул. П.Каплуна в смт. Кучургани Роздільнянського району Одеської області, на якій організовано двосторонній однорядний рух у кожному напрямку, напрямки якого розділені суцільною лінією дорожньої розмітки 1.1, з боку автодороги «Одеса - Кучургани» в напрямку м. Роздільна Одеської області, з невстановленою органами слідства швидкістю руху.
Здійснюючи подальший рух та наближаючись до розташованого зліва будинку № 2-А по вул. П.Каплуна, ОСОБА_5 був неуважним, рух керованого автобусу постійно не контролював, діючи самовпевнено, обрав швидкісний режим без врахування дорожньої обстановки, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, відповідно не відреагував на її зміну.
Діючи з необережності, гарантоване не забезпечив рух керованого автобусу в межах своєї смуги, із забезпеченням безпеки собі та іншим учасникам руху, та на закругленні проїзної частини вправо по ходу його руху, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, перетнувши горизонтальну суцільну лінію дорожньої розмітки, допустив виїзд транспортного засобу на смугу зустрічного руху.
При цьому ОСОБА_5 , перед виїздом на смугу зустрічного напрямку не переконався, що вона вільна від транспортних засобів на достатній відстані, не переконався у тому, що це буде безпечним та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.
Своїми необережними діями ОСОБА_5 грубо порушив вимоги вимог п. 1.5, п/п «б» п. 2.3, п.п. 12.1, 12.3 та дорожньої розмітки п/п 1.1) п. 34 «Правил дорожнього руху» України.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років та яким спричинено смерть кількох осіб, може зникнути та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та достатніми для застосування найбільш суворого заходу до підозрюваного.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зазначив, що вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим, підозрюваний не має на меті уникати відповідальності, має постійне місце проживання та роботи, проживає з дружиною, двома неповнолітніми дітьми, та матір`ю пенсіонеркою, в скоєному щиро кається та сприяє слідству.
Підозрюваний ОСОБА_5 під час розгляду клопотання був ознайомлений з правами, з обставинами викладеними у клопотання погодився та просив обрати йому інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зобов`язався надавати потерпілим матеріальну допомогу.
З боку підозрюваного скарг на незаконні дії відносно нього з боку працівників органів МВС не надходило, інших заяв та клопотань не було.
29.09.2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ст.286 ч.3 КК України.
28.09.2016 року о 16 год. 00 хв. підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
Розглянувши подане клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного його захисника, які заперечили проти задоволення клопотання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Приймаючи до уваги зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протокол огляду місця події від 28.09.2016 зі схемою до нього; протоколи огляду транспортних засобів від 28.09.2016., вважаю доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри в скоєнні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.
Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Зі змісту ст.194 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які передбачені пунктами 1-3 частини першої даної статті.
Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою («Єчус проти Литви»).
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року у справі № 1-23/2003, згідно якого запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (статті 29, 62 Конституції України).
Так, з наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років. Разом з тим, ні в клопотанні, ні в суді прокурором не доведені обставини про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тяжкість злочину в якому підозрюється ОСОБА_5 , не може бути підставами для тримання його під вартою на досудовому розслідуванні.
Так, ОСОБА_5 є несудимою особою, підозрюється у скоєні ненавмисного злочину, позитивно характеризується, має постійне місце проживання та роботи, одружений, проживає з дружиною, дітьми та матір`ю.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Наведене вказує на можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на підозрюваного, такі обов`язки:
- не залишати місце постійного проживання яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22:00 до 06:00 год.
- прибувати до слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , прокурора, за першою вимогою.
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному що відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвалу направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали становить два місяці і обчислюється з моменту проголошення ухвали, тобто з 17 годин 40 хвилин 30.09.2016 року і припиняє свою дію об 17 годині 40 хвилин 30.11.2016 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1