Справа № 314/5153/16-к Провадження № 1-в/314/2836/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.09.2016 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
представника адміністрації колонії ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у дистанційному судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мала Токмачка, Оріхівського району, Запорізької області, не одруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,
Раніше судимого:
-27.07.2006 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
-31.10.2006 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
-22.01.2009 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.309 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
-18.05.2009 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 17.04.2012 року умовно-достроково звільнений з Біленківської ВК№99 на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 13 днів;
-05.12.2013 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
По даній справі засуджений: 07.04.2014 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ст.185 ч.2,71 КК України до 4 років позбавлення волі. Знов засуджений: 28.08.2014 року Оріхівським районним судом за ст.185 ч.2,70 ч.4 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.03.2016 року на підставі ст.72 ч.5 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06.02.2014 року по 30.10.2014 рік.
Початок строку: 28.08.2014 року Кінець строку: 12.06.2017 року
про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення,
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№101), надійшло клопотання про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.
Засуджений ОСОБА_5 просив суд задовольнити своє клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, відповідних висновків для себе не зробив.
Представник адміністрації заперечив проти задоволення клопотання засудженого, оскільки останній не довів свого виправлення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.
Так, при вивченні матеріалів особової справи засудженого встановлено, що засуджений ОСОБА_5 з 25.02.2014 року відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області №101.
За час відбування покарання характеризується негативно, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання має 10 стягнень з них 2 рази поміщувався до дисциплінарного ізолятору. Також 2 стягнення не зняті та не погашені в установленому законом порядку.
Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
З матеріалів справи встановлено, що під час відбування покарання у Кам`янській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№101) засуджений ОСОБА_5 , за весь час відбування взагалі не був працевлаштований та не приймав участі у суспільно-корисній праці згідно ст.118 КВК України.
Особа засудженого та його поведінка за весь час відбування ним покарання у вигляді позбавлення волі у своїй сукупності, не дають підстав вважати, що ОСОБА_5 довів своє виправлення.
За таких обставин на теперішній час суд не знаходить досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 , оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , щодо його умовно-дострокового звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

27.09.2016