Справа № 496/2167/16-к
Провадження № 1-кп/496/168/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2016 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, який має вищу освіту, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014р. «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу. ОСОБА_4 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 12 від 14 жовтня 2014 року ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду старшого розвідника-далекомірника батареї реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», пункт постійної дислокації, якої знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно положень ч. 1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

З 14 жовтня 2014 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.12.2015 р. №355 матроса ОСОБА_4 призначено на посаду старшого навідника 2 розрахунку 2 гарматного артилерійського взводу 1 гарматної артилерійської батареї 2 гарматного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до вимог п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проте, військослужбовець військової частини НОМЕР_1 за контрактом матрос ОСОБА_4 , з метою тимчасового ухилення від військової служби, діючи у порушення вищевказаних вимог закону, 10 січня 2016 р. близько 21-00 годин вчинив самовільне залишення місце служби розташування базового табору військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , обов`язки з військової служби за посадою не виконував та незаконно був відсутній за місцем служби до 11 годин 15 хвилин 21 червня 2016 р., проводячи час на власний розсуд, не пов`язаний з виконання обов`язків військової служби.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Також пояснив, що у зв`язку з тяжкими сімейними обставинами, то є смерть сина, тяжка хвороба матері та необхідність догляду за батьком, не з`явився до місця служби.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, ту обставину, що тяжких наслідків від скоєного не настало, особу обвинуваченого, а саме: що до кримінальної відповідальності він притягується вперше, відношення обвинуваченого до скоєного ним злочину, який усвідомив негідність вчиненого ним злочину і критично оцінює вчинене, готовий нести за вчинене відповідальність.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 являється щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання. Суд, зокрема, враховує що ОСОБА_4 задовільно характеризується за останнім місцем служби, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Суд також враховує конкретні обставини справи, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненому злочині, щиро розкаявся у цьому, раніше не судимий, наявність обставин, що пом`якшують покарання і вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання з врахуванням ч.1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 407 ч.4 КК України у виді арешту, передбаченого ст. 60 КК України, яке військовослужбовці відбувають на гауптвахті.

Відомості про цивільний позов, речові докази по справі та наявність судових витрат суду не надавались.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 371-373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання, застосувавши ст. 69, ст. 60 КК України, у виді арешту строком на 6 (шість) місяці, з відбуванням покарання на гауптвахті.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1

24 жовтня 2016 року