Справа № 128/4081/15-к
Провадження №11-кп/772/589/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2016 року м. Вінниця

Апеляційного суду Вінницької області в складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

засудженого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції із Стрижавською ВК № 81 УДПтС України у Вінницької області, апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 25 березня 2016 року про задоволення заяви засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання за хворобою,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із заявою про звільнення від відбування покарання за хворобою, згідно ч. 2 ст. 84 КК України, зазначивши, що він хворіє на невиліковні хвороби такі як ОСОБА_9 та СНІД ІV стадії.
Ухвалою Вінницького районного суду від 25.03.2016 дана заява була задоволена. В апеляційній скарзі прокурор Вінницької місцевої прокуратури просить ухвалу суду скасувати та винести нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання за хворобою, посилаючись на те, що ухвала суду не відповідає вимогам ст.ст. 410, 411 КПК України, через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення засудженого, який просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд повинен обов`язково врахувати тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особи засудженого та інші обставини справи, але судом першої інстанції при розгляді даного клопотання цього виконано не було. Відповідно до переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання затвердженого Наказом МОЗ України від 15.08.2014 № 1348/5/572 (далі - Перелік), у разі виникнення такого захворювання, як СНІД, що потребує спеціальних і складних методів обстеження, діагнози установлюються комісією з обов`язковим залученням фахівців відповідного профілю лікарняних закладів Державної кримінально-виконавчої служби України і державних та комунальних закладів охорони здоров`я. Отже, перевіряючи викладенні в апеляційній скарзі прокурора обставини та матеріали справи встановлено, що при постановленні рішення судом першої інстанції не було взято до уваги висновок спеціальної лікарської комісії № 4 від 20.01.2016 року, згідно з яким наявне у засудженого ОСОБА_7 захворювання (В 23.2. Інфекція вірусу імунодефіциту людини. Клінічна стадія IV (СД-4+12,7% - 19 кл/мкл від 25.09.2015). Персистуюча генералізована лімфаденопатія. Хронічний вірусний гепатит С з мінімальною активністю запального процесу) входить до Переліку, однак, відбуванню покарання не перешкоджає. Не було враховано також те, що засуджений відмовляється приймати відповідне лікування, що призвело до зменшення кількості СД-4 у його крові. Про відмову засудженого приймати лікування, лікарями МОБЛ було складено відповідний акт, який наявний в матеріалах справи.
Крім того, в ході судового засіданні в режимі відео-конференції у якості свідка було допитаного лікаря-інфекціоніста МОБЛ ОСОБА_10 , який повідомив, що наявне у засудженого захворювання не перешкоджає відбуванню ним покарання, стан здоров`я засудженого стабільний, приймати відповідне лікування відмовляється.
Отже, враховуючи вищевикладені обставини та те, що засуджений ОСОБА_7 хворіє на хворобу, яка входить до Переліку, але не перешкоджає йому відбувати покарання, як того вимагає ч. 2 ст. 84 КК України, засуджений ОСОБА_7 характеризується негативно, двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання, заохочень не мав, апеляційний суд вважає, що рішення Вінницького районного суду від 25.03.2016 року є таким, що не ґрунтується на законі і підлягає скасуванню, а сама заява засудженого є безпідставною та такою, що не знаходить свого підтвердження, а тому у її задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд-
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити. Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 25 березня 2016 року про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання за хворобою - скасувати. В задоволенні клопотання ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання за хворобою - відмовити. Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення.
Судді: