Справа №345/2090/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.06.2016 року м. Калуш
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.06.2016 року близько 02:00 год. до чергової частини Калуського ВП ГУНП поступило повідомлення від начальника сектору УСБУ ОСОБА_7 про те, що у м. Калуш по вул. Львівська було зупинено автомобіль "ДАФ", д.н.з. НОМЕР_1 , який перевозив нафтопродукти по підроблених документах.
За результатами проведення огляду місця події автомобіль "ДАФ", д.н.з. НОМЕР_1 із причіпом д.н.з. НОМЕР_2 , було вилучено та поміщено на територію арешт майданчика, що в м. Калуш по вул. Івано-Франківська та визнано речовими доказами.
Підставою для накладення арешту на майно є те, що воно є доказом злочину, оскільки за допомогою автомобіля перевозилась нафта, яка не була отримана у ТОВ «Нафтопродукт сервіс», а закачана із законсервованої свердловини в с. Дуба Рожнятівського району.
З метою збереження речових доказів, унеможливлення їх зникнення, втрати чи пошкодження, а також настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженні є необхідність у накладенні арешту на це майно.
Власник транспортного засобу в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, хоча завчасно та належним чином повідомлявся про час та місце проведення судового засідання.
Фактичний володілець майна ОСОБА_5 пояснив, що він працює водієм у приватного підприємця ОСОБА_6 . Вважає, що нема потреби накладати арешт на сідловий тягач, оскільки він може бути від`єднаний від цистерни, в якій знаходиться нафта.
Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, ознайомившись з клопотанням та доданими до нього матеріалами кримінального провадження, вважаю, що клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України - після внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування та проводять слідчі(розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Оскільки в момент затримання автомобіля марки «ДАФ» з напівпричіпом (паливоцистерна) ним кермував ОСОБА_5 , то його слід вважати володільцем нафтопродуктів, які знаходяться в паливоцистерні.
П. 1 ч. 10ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
За таких обставин з метою збереження речових доказів, запобіганню їх знищенню, пиховуванню чи підміни, задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження, на зазначене майно слід накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 236, 309, 395 КПК України,
Клопотання задоволити.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення. Порядок оскарження ухвали визначено ст.ст. 392, 395 КПК України.

Арешт майна може бути скасований слідчим суддею чи судом в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя: