АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 663/2243/16-к
Номер провадження: 11-сс/791/388/16 Головуючий в І-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія : обрання запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року жовтня місяця 18 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання : ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Підозрюваного: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 23 вересня 2016 року щодо :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біленьке Скадовського району Херсонської області, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 23.09.2016 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України та обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор Новокаховської місцевої прокуратури не погоджується з висновками суду та вважає, що суд не врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який віднесено до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, а застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою вважає неможливим у зв`язку із їх невідповідністю тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ОСОБА_7 за місцем проживання був помічений у зловживанні спиртними напоями, має коло друзів сумнівної репутації, інкримінований йому злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння під малозначним приводом, застосовуючи до постраждалого фізичне насилля, необхідність в якому в обстановці що склалась, була відсутньою, що дає підстави стверджувати про наявність в поведінці підозрюваного ризиків, передбачених п.3, 5, ч.1 ст.177 КПК України, а саме, ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків, ризику вчинення іншого злочину, пов`язаного із застосуванням фізичної сили. Враховуючи вагомість злочину та тяжкість покарання підозрюваний, з метою його уникнення, може покинути постійне місце проживання не маючи встановлених законом обмежень.

Просить ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 23.09.2016 року стосовно ОСОБА_7 скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляції, думку прокурора, який підтримав апеляцію, підозрюваного, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вислухавши сторони у судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя послався на вимоги п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, зокрема справу «Харченко проти України» від 10.02.2011, справу «Комарова проти України» від 16.05.2013, в яких Європейським судом з прав людини вкладено принципи, що їх дотримується суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме тримання під вартою до вирішення питання про винуватість особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Крім того, судом було враховано те, що ОСОБА_7 має на утриманні двохмісячну дитину та дружину, працює по найму, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При цьому слідчий суддя, суд повинен врахувати підстави, які вказані в ч. 2 ст. 177 КПК України.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» № 4 від 25 квітня 2003 року, запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Однак, ні в клопотанні слідчого, ні в апеляційній скарзі прокурора не вмотивовано на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного.
Як убачається з клопотання слідчого, основною підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 є тяжкість злочину.
Чинним КПК не передбачено, що при підозрі або обвинуваченні особи у вчиненні злочину за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, єдино-можливим запобіжним заходом може бути лише тримання під вартою.
Згідно п. 3 Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2003 від 8 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу вбачається, що тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.
Відповідно до зібраних даних, які характеризують особу підозрюваного, ОСОБА_8 має постійне місце проживання, де проживає разом з дружиною та малолітньою дитиною, працює по найму, має міцні соціальні зв`язки, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався. Даних про перешкоджання ОСОБА_8 слідству за цей період, чи намагання сховатися від органів досудового розслідування чи суду в матеріалах клопотання слідчого не надано.
Аналізуючи сукупність наведених вище обставин, з урахуванням даних про особу підозрюваного, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді суду першої інстанції законною, обґрунтованою і вмотивованою, а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків у даній справі.
За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, оскільки у справі відсутні докази, які б підтверджували викладені у клопотанні слідчого та апеляційній скарзі прокурора доводи про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р., ст. ст. 407 ч. 3 п.1, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Новокаховської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 23 вересня 2016 року якою ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту залишити без зміни.
Ухвала набуває законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)