Справа № 405/4051/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.06.2016 Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Кіровограді матеріали спільного подання в.о. начальника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) та заступника голови спостережної комісії при Виконавчому комітеті Кіровоградської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відносно засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Моївки Чернівецького району Вінницької області, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, який до арешту не працював та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, який на даний час відбуває покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2014 року за ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 126, ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,
представника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ
в Кіровоградській області (№6) ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
встановив:
У провадження Ленінського районного суду міста Кіровограда надійшли матеріали спільного подання в.о. начальника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) та заступника голови спостережної комісії при Виконавчому комітеті Кіровоградської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі відносно засудженого ОСОБА_4 .
Вказане подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_4 відбув 1/2 частину покарання, за період відбування покарання, сумлінним ставленням до праці та зразковою поведінкою довів своє виправлення, позитивно себе зарекомендував.
В судовому засіданні представник Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) підтримав подання та просив його задовольнити зважаючи на підстави викладені в ньому.
Представник спостережної комісії при Виконавчому комітеті Кіровоградської міської ради, будучі належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився. До суду з спостережної комісії при Виконавчому комітеті Кіровоградської міської ради надійшло клопотання про розгляд вказаного вище подання за відсутності представника спостережної комісії.
Прокурор заперечував проти задоволення подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі відносно засудженого ОСОБА_4 , так як на його думку засуджений не довів своїм ставленням до праці та поведінкою, що він став на шлях виправлення.
Засуджений просив задовольнити подання про заміну невідбутої ним частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали спільного подання та особової справи засудженого № 55-К-16, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Так судом встановлено, що вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів за ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 126 КК України та на підставі ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 10.03.2016 року ОСОБА_4 було зарахоно строк попереднього ув`язнення в строк призначеного покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2014 року - з 20.07.2013 року до набрання вироком законної сили, а саме до 15.05.2014 року, де у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.
На момент розгляду клопотання засуджений відбув 3 роки 8 місяців 18 днів призначеного покарання у виді позбавлення волі, залишилося до відбуття - 02 роки 09 місяців 12 днів.
Відповідно до положень ч. 3, ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі (п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України).
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
При цьому, сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
Згідно зі статтею 6 КВК України під виправленням засуджених розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, а під ресоціалізацією - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Тому виправлення засудженого визначається як ціль, процес, а також - результат застосування покарання і заходів виправлення і ресоціалізації на засуджених.
Згідно наданої суду довідки про наявність заохочень та стягнень засудженого ОСОБА_4 , останній за весь час відбування покарання має 1 заохочення, яке застосовувалось в кінці 2014 року під час його лікування в Кременчуцькій ВК (№69), та не має стягнень. Відповідно до подання щодо застосування до засудженого заходу заохочення підставою заохочення є «зразкова поведінка та ставлення до лікування» (а.о.с.83). В щоденнику індивідуальної роботи із засудженим № 55-к-16 в розділі ІХ на 33 сторінці зазначено, що 18.12.2014 року застосоване заохочення у виді подяки за зразкову поведінку.
Відповідно до ч. 1 ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії.
Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.
Згідно наданих суду довідок засуджений ОСОБА_4 до суспільно корисної оплачуваною праці не залучався, згідно ч. 5 ст. 118 КВК України залучався до двохгодинних відпрацювань без оплати праці по благоустрою місць позбавлення волі та відпрацював 24 години (за період з 17.02.2016 року по теперішній час).
Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_4 , затвердженої 05.05.2016 року начальником Кіровоградської виправної колонії управління ДПтС у Кіровоградській області (№ 6), засуджений в місцях позбавлення волі перебуває з 22.07.2013 року. За час перебування в СІЗО м. Кіровограда порушень встановленого режиму утримання не допускав. Заохочень не мав. З 14.06.2014 року по 14.01.2016 рік даний засуджений перебував на лікуванні в Кременчуцькій ВК (№ 69) Полтавської області. За час відбування покарання в установі характеризувався позитивно, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. З 17.02.2016 року відбуває покарання в Кіровоградській виправній колонії (№ 6). За час відбування покарання в установі характеризується позитивно, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. На профілактичні заходи індивідуально-виховного характеру реагує позитивно, завжди робить належні висновки. Стосовно скоєного злочину розкаюється. Міру покарання призначену судом вважає справедливою. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, виконує ремонтні роботи на відділенні, залучається до робіт без оплати праці, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. Даний засуджений виписує газети, читає літературу. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Даний засуджений відвідує курси з підготовки до звільнення. Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, побачень, отримує посилки-передачі. Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебував.
При цьому, проаналізувавши в сукупності викладені обставини, характеризуючи дані на засудженого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово засуджений, у взаємозв`язку з даними щодо заохочень та стягнень, суд бере до уваги, що засуджений у 2013-2015 роках не працював, протягом 2013-2016 року мав лише одне заохочення за зразкову поведінку в кінці 2014 року, а натомість без оплати праці по благоустрою місць позбавлення волі відпрацював лише 24 години, до суспільно корисною оплачуваною праці не залучався. Суд не має підстав стверджувати, що засуджений мав на протязі більшого часу відбутого покарання не пасивну форму поведінки, а саме сумлінну поведінку, яка б вказувала, що він став на шлях виправлення.
Відповідно до ст.61 КК України, покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.
Також суд зазначає, що в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження та обставина, що засуджений, який відповідно до медичної довідки (а.м.с.10) працездатний з обмеженнями (не рекомендується працювати у холодних умовах, приміщеннях з підвищеною вологістю та запиленістю) може залучатися до праці без негативних наслідків для його здоров`я.
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_4 положень статті 82 КК України, а отже, в задоволенні подання слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -
постановив:
В задоволенні спільного подання Кіровоградської виправної колонії № 6 та спостережної комісії при Кіровоградському міському виконавчому комітеті про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого ОСОБА_4 - відмовити.
Копію ухвали направити до Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) для вручення засудженому ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 діб з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1