Справа № 706/556/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2016 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Христинівки Черкаської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, неодруженої, непрацюючої, яка проживає по АДРЕСА_1 , раніше несудимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за таких обставин.

ОСОБА_5 19.03.2016 р. близько 12 год. 00 хв. в с. Івангороді Христинівського району, правомірно з дозволу власника знаходячись в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, таємно із кишені куртки ОСОБА_4 , яка знаходилась у шафі в одній із кімнат, викрала грошові кошти в сумі 700 грн., чим спричинила ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму .

Тобто, ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

29.03.2016 р. між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 468 КПК України, укладено угоду про примирення.

Відповідно до угоди про примирення потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин і правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України. Обвинувачена ОСОБА_5 в повному обсязі сформульованого обвинувачення визнала свою вину в скоєнні даного злочину, потерпілий ОСОБА_4 жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_5 не має, та в подальшому мати не буде, обвинуваченою ОСОБА_5 на час укладення угоди вжито вичерпних заходів для відшкодування потерпілому матеріальної шкоди, заподіяної злочином, також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинна нести за скоєний злочин, а саме: у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання встановивши іспитовий строк 1 рік.

Обвинувачена ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, дала згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди. Просила затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні висловив думку, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги норм КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити та призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди, суд бере до уваги такі обставини.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості може бути укладено угоду між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосований до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом також з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 394, 473-475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити в кримінальному проваджені № 0000147 від 21.03.2016 року угоду про примирення від 29.03.2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо вона протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду кримінального провадження апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1