Номер провадження: 11-сс/785/719/16
Номер справи місцевого суду: 522/3286/16-к
Головуючий у першій інстанції Крикливий
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судому засіданні в залі суду в м. Одесі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.05.2016 року про задоволення клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_8 та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, курсанта 3-го курсу ОМУ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ст. 185 ч.5 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.03.2015 року за № 0002153, -

В С Т А Н О В И Л А:

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 5 КК України, за наступних обставин.

В період часу з 19.12.2014 року по 23.03.2015 року (більш точний час в ході досудового слідства встановити не вдалося) ОСОБА_7 спільно із раніше судимим ОСОБА_10 неодноразово перебували у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , куди їх запрошували брати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 для спільного проведення часу та відпочинку.

Під час відвідування будинку у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, про що він повідомив ОСОБА_7 , який, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, погодився на спільне вчинення кримінального правопорушення. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 розподілили ролі між собою, згідно яких ОСОБА_7 залишився в коридорі будинку для спостереження за навколишнім оточенням, щоб у випадку виникнення небезпеки попередити ОСОБА_10 , який в цей час піднявся на другий поверх будинку, де, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, впевнившись, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, проник до кімнати ОСОБА_13 .

Знаходячись у кімнаті, ОСОБА_10 звернув увагу на шафу, розташовану зліва від вхідних дверей до кімнати, звідки таємно, діючи спільно і за попередньою змовою з ОСОБА_7 , викрали майно (грошові кошти та ювелірні коштовності) на загальну суму 1 008 500 гривень, яке належить ОСОБА_13 .

16.05.2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

17.05.2016 року розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси своєю ухвалою клопотання слідчого задовольнив, застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 964 600 гривень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить зазначену ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що ухвала про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою постановлена за відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, обставини справи досліджено неповно, а висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав апеляцію, прокурора, який заперечував проти апеляції, розглянувши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція захисника підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як видно з матеріалів судового провадження, до клопотання слідчого долучено:

- витяг із кримінального провадження від 23.03.2015 року;

- копію протоколу огляду місця події від 23.03.2015 року, відповідно до якого в ході огляду підвального приміщення будинку потерпілої та наявної там комори в одному із відділень шафи виявлений сейф в закритому положенні, на поверхні якого виявлено та вилучено 7 слідів пальців рук та три сліди тканинних структур, які були вилучені, з приводу чого прокурор в судовому засіданні пояснив, що до цього часу ці сліди не досліджені та не встановлено, кому вони належали;

- пояснення потерпілої ОСОБА_13 від 23.03.2015 року, які вона дала в день внесення відповідних відомостей до ЄРДР та вказала на те, що всі грошові кошти, а також ювелірні вироби: каблучку з білого золота з діамантами, вартістю 20 000 доларів США, браслет з білого золота з діамантами, вартістю 11000 доларів США, сережки з білого золота з перлинами та діамантами 1000 доларів США, були викрадені із сейфу в період з 19.12.2014 року по 23.03.2013 року, коли вона з чоловіком були відсутні в будинку. На сейфі був код, який знала вона, чоловік та, як з`ясувалось потім, син підібрав код до сейфу. Вважає, що всі дорогоцінності та гроші були викрадені шляхом вільного доступу. При цьому в сейфі залишились інші цінності, в тому числі гроші, золото, часи, ключі від автомобіля;

- пояснення свідка ОСОБА_14 від 13.05.2016 року (пояснення, які він давав на початку розслідування відсутні), які він дав більше ніж через рік після виявлення крадіжки та які частково суперечать поясненням потерпілої, оскільки свідок стверджує, що ювелірні вироби знаходились не в сейфі, а в шкатулці в шафі, яка знаходиться в їхній з жінкою спальні та звідти зникли, а також вказав, що на його запитання сини, які залишались в будинку у їх відсутність, пояснили, що не брали ні дорогоцінності, ні гроші, що не відповідає поясненням потерпілої про те, що все знаходилось в сейфі і саме син підібрав код до нього;
- пояснення свідка ОСОБА_15 , працівника ломбарду, із яких випливає, що 10.01.2015 року в період можливого здійснення крадіжки в ломбард, де вона працює, підозрюваний ОСОБА_7 здав пару сережок, вартістю 3 520 грн. та стверджувала, що вона цю особу не пам`ятає, але якщо документ оформлений на ОСОБА_7 , то саме він здавав сережки в ломбард.

З приводу повідомленої підозри ОСОБА_7 прокурор в судовому засіданні пояснив, що раніше судимий за крадіжки ОСОБА_10 стверджує, що саме ОСОБА_7 вкрав цінності зі спальні.

Виходячи з наведених даних, не має підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_7 за ст.185 ч.5 КК України, оскільки на даний момент розслідування наявні дані тільки про те, що він може бути причетний до крадіжки сережок, а тому є підстави його підозрювати у вчиненні крадіжки, але менш тяжкого злочину, ніж передбачено ч.5 ст.185 КК України.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

З огляду на викладене, висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри саме за ст. 185 ч.5 КК України є необґрунтованим. Проте є підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки, що підлягає кваліфікації за менш тяжкий злочин за ст. 185 КК України.

Також не відповідає фактичним обставинам провадження твердження слідчого судді про відсутність у ОСОБА_7 постійного місця роботи, оскільки він є студентом денної форми навчання.

Разом з тим апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 навчається в Морехідному училищі Одеської національної морської академії, 17.03.2016 року отримав послужну книжку моряка, видану Інспекцією з питань підготовки та дипломування моряків, що дає йому можливість піти в рейс, залишивши територію України, що перешкодить проведенню розслідування та він може переховуватись від органів розслідування.

Разом з тим такому ризику можливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме шляхом застосування домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний час та з покладенням на нього певних обов`язків, що дасть можливість підозрюваному продовжувати навчання, але не дасть можливості зашити м. Одесу та піти у рейс.

Висновок слідчого судді про наявність ризиків, яким неможливо запобігти застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не ґрунтується на конкретних даних та не відповідає фактичним обставинам цього провадження, а тому ухвала слідчого судді як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 419, 422, 176-178, 193-194, 181 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію захисника задовольнити частково, ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.05.2016 року про обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Відповідно до ст. 194 ч. 5 КПК України обрати стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло з 21:00 години до 07:00 години наступного дня строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 ч. 5 КПК України:

1) зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання, навчання;

4) здати на зберігання слідчому паспорт моряка № 894/2016/24, виданий 17.03.2016 року у м. Одесі на ім`я ОСОБА_7 Інспекцією з питань підготовки та дипломування моряків.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти.

Строк дії ухвали складає 2 місяці до 25.07.2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3