Справа № 1-кс/331/3111/2016
331/6307/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2016 року м. Запоріжжя
В обґрунтування клопотання зазначено, що відповідно до вимог Закону України «Про боротьбу з тероризмом» терористична організація - це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснюється розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з 11 структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.
Терористичні організації створюються для вчинення діянь, передбачених частинами 1-3 ст. 258 КК України, а також інших злочинів терористичної спрямованості, тобто діянь, спрямованих на залякування населення з метою спонукання держави, міжнародної організації, фізичної чи юридичної особи до прийняття чи відмови від прийняття будь-якого рішення. При цьому саме фактором цілеспрямованого залякування населення як засобу досягнення поставленої мети злочини терористичної спрямованості відрізняються від інших споріднених злочинів.
Роз`ясненням п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями» за 23.12.2005 року № 13, вказано, що утворення (створення) організованої групи чи злочинної організації слід розуміти як сукупність дій з організації (формування, заснування) стійкого злочинного об`єднання для заняття злочинною діяльністю. В частині ж участі у злочинній чи терористичній організації - то відповідно до п. 13 вказаної Постанови вступ особи до організованої групи чи злочинної організації (участь у ній) означає надання цією особою згоди на участь у такому об`єднанні за умови, що вона усвідомлювала факт його існування і підтвердила певними діями реальність своїх намірів.
У зверненні Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затверджене Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року «ДНР» та «ЛНР» визначено терористичними організаціями.
Окрім цього, на підставі Указу Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» на території Луганської області триває антитерористична операція, спрямована на припинення діяльності терористичної організації «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР»).
Вказана терористична організація створена на території Луганської області на початку квітня 2014 року та має стійку, організовану структуру військового типу, єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність, дисципліну, члени цієї організації мають у своєму розпорядженні сукупність технічних пристроїв та засобів, що застосовуються для ураження живої сили, техніки, споруджень та інших цілей, у тому числі вогнепальну зброю, важке військове озброєння та техніку. Основною метою її діяльності є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України шляхом створення незаконного державного утворення «ЛНР», встановлення своєю терористичної псевдо влади, вчинення терористичних актів, диверсій, військове протистояння правоохоронним органам та Збройним силам України, органам державної влади, фізичне знищення їх особового складу, залякування населення, захоплення адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування та вчинення інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі. Вказані формування дислокувались та дислокуються у різних населених пунктах та місцевостях Луганської області, мають загальне керівництво та координацію діяльності.
ОСОБА_5 , усвідомлюючи розуміючи, що «ЛНР» діє на території України саме як терористична організація, діє на території України незаконно, та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушенню громадської безпеки, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції, будучи радикально налаштованою особою, що не сприймає державну владу в Україні, діючи умисно з метою зміни меж території України шляхом захоплення окремих її територій учасниками терористичних груп самопроголошеного незаконного утворення «ДНР», для дестабілізації суспільно-політичної обстановки в Україні, порушення громадської безпеки та залякування населення, усвідомлюючи злочинність своїх дій, приблизно у травні 2014 року, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, з метою дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, для організаційного, адміністративно-господарського, військового та територіального забезпечення діяльності зазначеної терористичної організації у Луганській області став учасником одного з незаконних озброєних воєнізованих структурних підрозділів терористичної організації «ЛНР» та здійснює керівництво 1 мотострілкової роти НОМЕР_1 Батальйону територіальної оборони 2 Армійського корпусу Міністерства оборони «Луганської народної республіки», який має позивний « ОСОБА_6 », починаючи з травня 2014 року, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, та на даний час приймає активну участь у знищенні живої сили та броньованої техніки сил Збройних сил України на території проведення антитерористичної операції в Луганській області.
Таким чином, досудовим розслідуванням встановлена наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, а саме, створення терористичної організації.
Окрім того, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 належить на праві власності наступне рухоме майно: автомобіль Mitsubishi Colt, легковий універсал, синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_5 що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Разом із тим, за повідомленням Бердянським МВ УСБУ в Запорізькій області від 26.09.2016 року № 27/520 н/т отримано інформацію щодо протиправного відчуження майна - автомобілю Mitsubishi Colt, легковий універсал, синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_5 із використанням підроблених документів без присутності власника майна.
На підставі вищевикладеного, просить суд накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме наступного рухомого майна: автомобіль Mitsubishi Colt, легковий універсал, синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_5 що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Прокурор та слідчий, кожен в окремості, у судовому засіданні клопотання підтримали та просили суд його задовольнити.
Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи зазначену вимогу КПК України, суд вважає за необхідне розглянути клопотання без виклику власника майна.
Заслухавши пояснення слідчого, взявши до уваги думку прокурора, дослідивши клопотання, додані до нього матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя приходить висновку про необхідність його задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. ( ч.2 ст. 170 КПК).
Матеріалами справи встановлено, що автомобіль Mitsubishi Colt, легковий універсал, синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи, що забезпечення можливої конфіскації майна ОСОБА_5 у інший спосіб неможливо, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт майна підозрюваного.
Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 171-173 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: автомобіль Mitsubishi Colt, легковий універсал, синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1
27.09.2016