Справа № 202/8899/15-к
УХВАЛА
Іменем України
08 вересня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську подання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 про заміну призначеного судом покарання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України.

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2016 року в провадження судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про заміну покарання у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_4 у зв`язку з несплатою призначеного вироком суду штрафу. Вироком суду Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.12.2015 р. ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 гривень.

В судове засідання з`явився прокурор, підтримав подання та просив суд його задовольнити, замінивши призначене покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень на покарання у виді громадських робіт строком на 50 годин.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність заміни призначеного судом покарання виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 10 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст.53 КК України.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 26 КВК України, засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу, призначеного як основне покарання, штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Згідно ч. 5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років. В судовому засіданні встановлено, що засуджений призначений йому вироком суду штраф не сплатив.

Із заявою про розстрочку сплати штрафу ОСОБА_4 не звертався. Матеріали кримінального провадження не містять даних, що ОСОБА_4 є особою, до якого відповідно до положень ч. 3 ст. 56 КК України не можуть бути застосовані громадські роботи.

Таким чином, засудженому ОСОБА_4 необхідно замінити призначене основне покарання у виді штрафу покаранням у виді громадських робіт.

На підставі викладеного, керуючись ст. 53 КК України, ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначене вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року основне покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, покаранням у виді громадських робіт строком на 50 годин.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення. У разі постановлення її без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1