Справа № 640/6970/16-к
н/п 1-кс/640/3742/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
власників майна - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
Слідчий на обґрунтування клопотання зазначає, щоОСОБА_11 діючи умисно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення злочинним шляхом, навесні 2015 року, вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 , з метою скоєння системного вимагання грошових коштів, під загрозою фізичного насильства або пошкодження та знищення майна, з приватних підприємців та осіб, працюючих за наймом без належно оформлених документів, які здійснюють господарську діяльність на території Харківської області, яка полягає у здійснені пасажирських автоперевезень осіб з парковки супермаркету «Клас» розташованої за адресою: м. Харків, пр. Московський, 295, де знаходиться «стихійна» зупинка автотранспорту. Після чого ОСОБА_11 діючи умисно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_7 дійшли згоди, що досягнення їх злочинної мети можливо лише за допомогою залучення осіб, у тому числі з раніше засуджених, маючих досвід і навички здійснення корисливих злочинів, які шляхом психологічного впливу у вигляді погроз та, при отриманні категоричної відмови, шляхом подавлення фізичного опору, повинні були збирати грошові кошти із перевізників у розмірі 100 грн. з автотранспортного засобу, що має не більше десяти посадочних місць, та 200 грн. з транспортних засобів, які мають більше 10 посадочних місць. В подальшому у цей же проміжок часу звернулись до раніше судимих ОСОБА_12 , ОСОБА_12 , а також ОСОБА_13 та запропонували їм разом з ними шляхом систематичних вимагань поєднаних з погрозою застосування фізичної сили або погрозами пошкодження чи знищення майна, а саме автотранспортних засобів, заволодівати грошовими коштами перевізників. На вказану пропозицію ОСОБА_12 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 погодились та висловили свою згоду прийняти участь у скоєнні вимагання за попередньою змовою в групі з ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , а грошові кошти виручені від їх злочинних дії звернути на свою користь, розподіливши їх між собою в попередньо визначених частинах, розмір яких в ході слідства не встановлено.
Так, приблизно з початку квітня 2015 року по теперішній час вказані особи психологічно впливали на водіїв транспортних засобів, які сприймали погрозу, як реальну та дізнавшись від інших перевізників, що пошкодження транспортних засобів має місце бути, побоюючись за збереження свого майна передавали вказаним особам грошові кошти.
20.04.2016 отримано ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова щодо надання дозволу на проведення обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично мешкає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та 20.04.2016 отримано ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова щодо надання дозволу на проведення обшуку автомобілю «Mitsubishi Pajero» державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
27.04.2016 проведено обшук квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично мешкає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та обшук автомобілю «Mitsubishi Pajero» державний номерний знак НОМЕР_1 чорного кольору під час яких виявлені та вилучені предмети та документи, вказані в клопотанні про арешт майна.
Орган досудового розслідування має підстави вважати, що вилучене майно, відповідає вимогам ст.170 КПК України, з наведених нижче підстав.
Вилучені документи є доказами вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, їх необхідно використати під час проведення документальних перевірок, проведення судово-почеркознавчих та судових документо-технічних експертиз, для яких відповідно до методики проведення судових експертиз необхідно надати оригінали вказаних документів, у зв`язку із чим вони мають доказове значення у кримінальному провадженні.
Вилучені мобільний телефон «Nokia» IMEI: НОМЕР_4 з сім картою № НОМЕР_5 ; мобільний телефон «Nokia» IMEI: НОМЕР_6 з сім картою № НОМЕР_7 ; мобільний телефон «Nokia» IMEI: НОМЕР_8 з сім картою № НОМЕР_9 ; мобільний телефон «Nokia» IMEI: НОМЕР_10 з сім картою № НОМЕР_11 ; картка мобільного оператору «Київстар» для сім-карти з № НОМЕР_3 без сім-картки; містить в собі інформацію про контакти та телефонні з`єднання ОСОБА_7 в період вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим він є доказом кримінального правопорушення.
Вилучення вказаних предметів та документів було метою проведення обшуку згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_14 від 20.04.2016, у зв`язку з чим із відшуканням вказаних речей і документів досягнуто мету проведення обшуку та вони повинні бути використані під час досудового розслідування, так як є доказами вчинення злочину. Вилучені під час обшуку предмети та документи, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, переліченого в клопотанні.
В судовому засіданні захисники власника тимчасово вилученого майна підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи на безпідставність та необґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, за винятком накладення арешту на службове посвідчення лейтенанта міліції ОСОБА_10 . Щодо вилучених грошових коштів, зазначили про їх належність ОСОБА_15 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , де проводився обшук.
Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав в судовому засіданні думку захисників.
Власник майна ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на належний йому автомобіль «Mitsubishi Pajero» державний номерний знак НОМЕР_1 , ключі від цього автомобілю та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, вказуючи, що це майна належить йому. Пояснив, що службове посвідчення лейтенанта міліції ОСОБА_10 він знайшов та збирався здати його до поліції, крім того, строк його дії скінчився.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.04.2016 надано дозвіл на проведення обшукуавтомобілю «Mitsubishi Pajero» державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.04.2016 надано дозвіл на проведення обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично мешкає ОСОБА_7 (а.с. 11).
Метою проведення обшуків у зазначених ухвалах слідчого судді зазначено відшукання і вилучення речей та документів, які мають значення для досудового розслідування, а саме: грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, мобільних телефонів, які використовувалися під час вчинення злочинів, для ведення телефонних переговорів та переписки, чернеток, що містять інформацію щодо грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, а також інших предметів й засобів комунікації, що мають значення для досудового розслідування та можуть бути доказами під час судового розгляду (а.с. 7, 11).
27.04.2016 на підставі вказаних ухвал Київського районного суду м. Харкова від 20.04.2016 в транспортному засобі «Mitsubishi Pajero» державний номерний знак НОМЕР_1 , та в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , та присутнього ОСОБА_7 проведені обшуки, в ході яких, згідно протоколів обшуків від 27.04.2016 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні слідчого (а.с. 7, 12-14).
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна подано протягом 48 годин після вилучення майна, як того вимагає абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України ( а.с. 2).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, грошові кошти, вилучені під час проведення обшуків, за винятком автомобілю «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 , ключі від цього автомобілю та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вилучені відповідно до протоколів обшуків від 27.04.2016 документи, предмети, речі, мобільні телефони, грошові кошти, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна у вказаній частині підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедура та завданням кримінального провадження.
Стороною обвинувачення на теперішній час доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора в цій частині, доведено значення вилучених предметів для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню.
Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Однак, не підлягає задоволенню клопотання сторони обвинувачення в частині накладення арешту на автомобіль «Mitsubishi Pajero» державний номерний знак НОМЕР_1 чорного кольору, який належить на праві власності ОСОБА_8 , ключі від цього автомобілю та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, виходячи з наступного.
Як вказано вище, вказаний транспортний засіб 27.04.2016 було обшукано на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.04.2016, в ході якого виявлено та вилучено: службове посвідчення ГУ МВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_10 , УХК НОМЕР_2 , строком дії до 30.01.2011; щоденник зеленого кольору з рукописними записами; зошит в клітку на 96 аркушах з рукописними записами; аркуш формату А-4 з друкованим текстом; три аркуші формату А-4 з рукописними записами, де зазначені цифрами дати та суми грошових коштів; фрагмент аркушу з рукописними записами (а.с. 6, 7). На вилучене в транспортному засобі майно накладається арешт згідно даної ухвали. Крім того, в подальшому, 28.04.2016, старшим слідчим СУ ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_16 проведено огляд вказаного, зокрема, автомобілю «Mitsubishi Pajero» державний номерний знак НОМЕР_1 , під час проведення огляду проводилась фотозйомка фотоапаратом, нічого вилучено не було (а.с. 8).
27.04.2016 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, тобто, вимога передачі чужого майна, права на майно та вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою пошкодження майна потерпілого або майна, що перебувало в його віданні (вимагання), вчинене за попередньої змовою групою осіб.
Згідно повідомленої ОСОБА_7 підозри, на початку квітня 2015 року, точна дата під час досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_12 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи умисно із корисливих спонукань и за попередньою змовою, на автомобілі « Рено Меган», державний реєстраційний знак транспортного засобу НОМЕР_12 , під керуванням ОСОБА_12 , та на автомобілі ВАЗ-2114, державний реєстраційний знак транспортного засобу НОМЕР_13 , який належить на праві власності ОСОБА_13 та під керуванням останнього, з метою реалізації злочинну плану, розробленого разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_7 щодо заволодіння грошовими коштами приватних підприємців, в ранковий час прибули на паркову супермаркету «Клас», розташовану за адресою: м. Харків, пр.Московський, 295.
Даних, що вказаний в клопотанні автомобіль «Mitsubishi Pajero» державний номерний знак НОМЕР_1 чорного кольору, який належить на праві власності ОСОБА_8 , є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого повідомлену підозру ОСОБА_7 або іншим особам в межах даного кримінального провадження, та, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом - знаряддям вчинення кримінального правопорушення, слідчому судді не надано, а тому правові підстави до арешту цього автомобілю, ключів до нього та свідоцтва про його реєстрацію з метою забезпечення збереження речових доказів відсутні.
Вцій частині слідчим, прокурором не доведено що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в цій частині клопотанні слідчого, прокурора, не доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а тому клопотання в частині арешту автомобілю «Mitsubishi Pajero» державний номерний знак НОМЕР_1 чорного кольору, який належить на праві власності ОСОБА_8 , ключів від автомобіля «Mitsubishi Pajero» державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Mitsubishi Pajero» державний номерний знак НОМЕР_1 задоволенню не підлягає.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
Однак, так само відсутні правові підстави до арешту цього транспортного засобу з метою забезпечення цивільного позову, оскільки слідчому судді не надано даних про наявність такого позову у даному кримінальному провадженні станом на час розгляду цього клопотання. При цьому, посилання сторони обвинувачення, що вказаний автомобіль є майном підозрюваного, є помилковим, оскільки, як встановлено вище, транспортний засіб належить ОСОБА_8 , а не підозрюваному ОСОБА_7 .
Крім того, санкція ч. 2 ст. 189 КК України, за якою ОСОБА_7 повідомлено підозру, не передбачає додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ ГУ НП у Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
В іншій частині в задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_7 в той же строк, але з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1