Справа № 644/4224/16-к
н/п 1-кс/644/1129/16
У Х В А Л А
Іменем України
12 липня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

представника Харківської виправної колонії № 43 - ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова з клопотанням про застосування до нього ст. 81 КК України, в обгрунтування своїх вимог посилався на те, що комісією колонії йому було відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення, з даним рішенням він не згоден, оскільки не має стягнень та заохочень, працював у зварочному цеху.

В судовому засіданні ОСОБА_3 своє клопотання підтримав та просив задовольнити, при цьому пояснив, що він не має стягнень та заохочень, отже, характеристика, яка є в матеріалах особової справи щодо нього не відповідає дійсності, протягом січня-лютого 2016 року він працював на посаді сверловщика у зварочному цеху, проте заробітну плату не отримав та заохочень йому не записали. Отже, на підставі викладено, він має усі підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання.

Представник адміністрації установи виконання покарань проти задоволення клопотання заперечував, пояснивши, що 05.07.2016р. стосовно ОСОБА_3 було винесено стягнення, але оскільки матеріали особової справи знаходились у суді, воно не приєднано до матеріалів особової справи засудженого, крім того, останній не довів своєю поведінкою, що став на шлях виправлення.

Прокурор вважав заяву не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, засудженого, представника колонії, і приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання виходячи з наступного:

Вироком Київського районного суду м.Харкова від 06.02.2014р. ОСОБА_3 було визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, з урахуванням ст.71 КК України до даного покарання приєднано частково покарання за вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22.07.2013р. та остаточно визначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09.09.2014р. вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Згідно ст. 81 КК України - до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 81 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Згідно наданої Харківською виправною колонією № 43 Управління Державної пенітенціарної служби у Харківській області особової справи ОСОБА_3 , засуджений за час відбуття строку покарання характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має, до робіт з благоустрою установи ставиться безвідповідально, не вбачає суспільної необхідності у їх виконання, підтримує рівні стосунки з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу, участі у підвищені рівня загальної освіти та вдосконалення професійно-технічних навичок, організації виховних заходів, що проводяться в установі та самодіяльних організаціях не приймає. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу, проте, зацікавленості в реалізації програми не виявляє.

Рішенням комісії Харківської виправної колонії № 43 від 13.03.2015 р. засудженому відмовлено у застосуванні ст.ст. 100, 101 КВК України, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Рішенням цієї ж комісії від 02.09.2015р. засудженому відмовлено у застосуванні ст.82 КК України як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-

дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому суд зазначає, що відсутність заохочень та стягнень у засудженого на час звернення до суду з клопотанням не є тією обставиною, якої достатньо для висновку про те, що засуджений довів своє виправлення, цей факт лише підтверджує обставину звичайного додержання ОСОБА_3 режиму відбування покарання.

Доводи засудженого про можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є непереконливими, оскільки з урахуванням перевірених матеріалів справи, суд не вбачає підстави для задоволення заяви засудженого.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя:

12.07.2016