Дата документу 24.03.2016

Справа № 334/3399/15-к
Провадження № 1-кп/334/23/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , за участю адвоката ОСОБА_4 розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Козачі Лагері, Цюрупинського району Херсонської області , громадянина України, має середню освіту, непрацюючого який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 і проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, - ,

який обвинувачується у вчиненi кримiнального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,-

У с т а н о в и в:
Наприкiнцi вересня 2014 року, близько 10 години 30 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , знайшов посвiдчення ветерана війни серії В-1 № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , виданого 09.04.1994 року та маючи умисел на його використання з метою безоплатного проїзду в громадському транспортi, змiнив його первiсний змiст шляхом переклеювання фотокартки, що пiдтверджується висновком експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорiзькiй областi № 38 від 23.04.2015 року, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, та яке надає право безоплатного проїзду в громадському транспортi, з метою його подальшого використання.

В подальшому, 17.04.2015 року, близько 10 години 30 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись у громадському транспорті, а саме у салоні маршрутного таксі №84, що знаходився на кінцевій зупинці громадського транспорту «Бородинський ринок», що знаходиться на вул.. Товарській у м. Запорiжжі, продовжуючи реалiзовувати свiй злочинний умисел, направлений на використання завiдомо пiдробленого документа, пред`явив посвiдчення ветерана війни серії В-1 № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , виданого 09.04.1994 року у якому згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорiзькiй областi № 38 від 23.04.2015 року, наявні зміни первісного змiсту у вигляді переклеювання фотокартки, тим самим використав завiдомо пiдроблений документ.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.l ст.358 КК України як пiдроблення посвiдчення, яке видається пiдприємством, установою, органiзацiєю, яка має право видавати такі документи, та яке надає право або звiльняє вiд обов`язкiв, з метою використання йоrо підроблювачем, а також за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завiдомо пiдробленого документу.

28.04.2015 року між прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя та ОСОБА_5 в ході досудового розслідування в порядку передбаченому ст.. 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Згідно даної угоди підозрюваний та прокурор дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчинені даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , а саме: по ч.1 ст. 358 КК України 1 року 6 місяців обмеження волі, по ч.4 ст. 358 КК України 1 рік обмеження волі . На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити підозрюваному узгоджену в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Підозрюваний в судовому засіданні також просив угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що згоден реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив дії, передбачені ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, за якою належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди міру покарання.

Керуючись ст..ст. 314,373,375,474,475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити у кримінальному провадженні угоду про визнання винуватості від 28.04.2015 року між прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя та ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28.04.2015 року покарання, а саме:

по ч.1 ст. 358 КК України 1 рік 6 місяців обмеження волі,

по ч.4 ст. 358 КК України 1 рік обмеження вол .

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази у справі: посвідчення ветерана війни серії В-1 № НОМЕР_1 , передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Ленінського ВП - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1