АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/790/1512/16 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
потерпілої - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2016 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді вищевказаного суду від 15 09 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000052 про накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 .

З таким рішенням слідчого судді не погодився прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2016 року, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНГТ в Харківській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000052 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що існує сукупність підстав вважати, що зазначена квартира є доказом злочину та з метою запобігання можливості його пошкодження, знищення, використання, передачі, відчуження вважає за необхідне накладення арешту на зазначену квартиру.

Заслухавши доповідь судді, визначивши думку прокурора та потерпілої ОСОБА_7 про необхідність скасування рішення суду першої інстанції, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи із наступного.

Органом досудового розслідування встановлено, що 23.10.2013 року до Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області звернулась ОСОБА_7 з заявою про скоєння відносно неї шахрайства при укладенні договору купівлі-продажу належних її донці ОСОБА_10 1/3 квартири АДРЕСА_2 між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 10.11.2011 року та належних їй 2/3 квартири АДРЕСА_2 між нею та ОСОБА_11 від 21.11.2011 року.

За даним фактом СВ Дзержиснького РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області розпочало досудове розслідування, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001313 від 21.03.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

31.08.2016 року до СУ ГУНП в Харківській області від потерпілої ОСОБА_7 надійшло клопотання, в якому вона просить слідчого звернутися до слідчого суді з клопотанням про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 .

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №№0000052, внесеному 22.11.2012 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України суд першої інстанції послався на те, що, оскільки вищезазначена квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , а матеріали клопотання слідчого про її арешт не містять відомостей щодо пред`явлення останньому цивільного позову та в межах кримінального провадження жодній особі в тому числі і ОСОБА_8 не пред`явлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, відсутні підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на вищезазначену квартиру.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та

або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Колегія суддів погоджується з думкою слідчого судді про те, що слідчим не було доведено того факту, що ОСОБА_12 при укладенні договору купівлі-продажу квартири, за адресою: АДРЕСА_1 був обізнаний, що вказане нерухоме майно здобуте внаслідок вчинення злочину, а надані рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.04.2016 року та ухвала Апеляційного суду Харківської області від 30.08.2016 року не спростовують цього факту.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що слідчий суддя достатньо ретельно перевірив доводи, які були викладені в клопотанні слідчого та прийняв мотивовану, обґрунтовану та законну ухвалу, підстав для скасування якої, за доводами апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНГТ в Харківській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000052 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді