Код суду 233 Справа № 233/5362/16-к
Вирок
Іменем України
24 листопада 2016 року м. Костянтинівка
ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Артема Костянтинівського району Донецької області, громадянки України, має вищу освіту, пенсіонерка, розлучена, неповнолітніх дітей не має, раніше не судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
ОСОБА_5 на початку вересня 2016 року, більш точної дати та часу не встановлено, знаходилась на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , і біля вказаного домоволодіння побачила кущі дикорослої коноплі, після чого у неї виник злочинний умисел, спрямований на придбання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, без мети збуту. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 зірвала декілька кущів рослини роду коноплі, тим самим здійснила незаконне, умисне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, у великих розмірах без мети збуту. В цей же день ОСОБА_5 зірвані за вищевикладених обставин кущі рослини роду коноплі повісила сушитись у кімнаті будинку АДРЕСА_2 , тим самим стала умисно незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, у великих розмірах без мети збуту.
16.09.2016 року з 06-50 год. до 07-50 год. під час проведення у встановленому законом порядку обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою (в перерахунку на суху речовину) 521,56 г, який ОСОБА_6 незаконно умисно придбала та зберігала за вищевикладених обставин.
В судовому засіданні ОСОБА_7 повністю визнала свою вину у скоєнні інкримінованого злочину, пояснила, що вона дійсно зірвала та висушила кущі коноплі з метою використання її у сільському господарстві, оскільки прочитала в мережі Інтернет, що відваром коноплі можна відлякувати комах-шкідників. В теперішній час усвідомила, що порушила закон, щиро розкаялась.
Крім повного визнання вини обвинуваченою, її вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
Відповідно до протоколу обшуку від 16.09.2016 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.09.2016 року, в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено 39 гілок сухої рослини зеленого кольору з характерним запахом коноплі.
Відповідно до висновку експертизи №3/10-1071 від 22.09.2016 року надані на експертизу ламані гілки і частини рослин у кількості 39 (тридцять дев`ять), загальною масою 1052,0 г, містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 884,0 г та речовину масою 168,0 г, яка до наркотичних засобів не відноситься. Маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 521,56 г.
Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_8 пояснила, що зазначена в примітці до висновку експертизи маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) 520,56 г відповідає тій масі наркотичної речовини, яка була повернута ініціатору проведення експертизи, а різниця між масою, зазначеною у висновку 521,56 г пояснюється тим, що 1 г речовини був використаний при проведенні дослідження, що відображено в описовій частині висновку.
Проаналізувавши зібрані докази в сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину при встановлених судом обставинах доведена повністю, і її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах.
Під час судового провадження між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 24.11.2016 року була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою обвинувачена ОСОБА_5 вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнала повністю.
За умовами угоди обвинувачена ОСОБА_7 зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченій ОСОБА_7 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Обвинувачена ОСОБА_7 погоджується на призначення узгодженого покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченою відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченої.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
При дослідженні особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліках в диспансерах за місцем проживання не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, є пенсіонером.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченої за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі на строк в межах санкції відповідної частини статті кримінального закону, є достатньою для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Крім того, суд погоджується з тим, що виправлення ОСОБА_7 можливо без реального відбування призначеного покарання і її варто звільнити від відбування цього покарання з випробуванням, оскільки відсутні відомості щодо неї, які б давали підстави стверджувати про її підвищену суспільну небезпеку, як особистості.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченою.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_7 від 24.11.2016 року.
ОСОБА_7 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: повідомляти до уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Контроль за поведінкою ОСОБА_7 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем її проживання.
Речові докази: поліетиленову упаковку з канабісом та поліетиленовий пакет з двома частинами ПЕТ пляшки, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №397 від 25.10.2016 року знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя