Справа № 660/419/16-к
Номер провадження 1-кп/660/55/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року

Нововоронцовський районний суд Херсонської області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

З участю прокурора ОСОБА_3

Захисника ОСОБА_4

Потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Нововоронцовського районного суду Херсонської області кримінальне провадження № 0000070 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Нововоронцовка, Нововоронцовського району Херсонської області, українець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 15.08.2012 року Нововоронцовським районним судом Херсонської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнившись 04.03.2015 року умовно-достроково з Ольшанської виправної колонії Миколаївської області № 53, згідно постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24.02.2015 року з не відбутим строком 11 місяців 22 дні, судимість у встановленому в законом порядку не знято і не погашено, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.
Так він, в один із днів кінця січня місяця 2016 року, точнішої дати слідством не встановлено, в нічний час, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, через отвір у решітці проник до замкненої на замок літньої площадки магазину «Асорті-3», що по АДРЕСА_3 , що належить приватному підприємцю ОСОБА_5 , звідки здійснив крадіжку двох аналогічних стільців з металевими ніжками, дерев`яним сидінням та спинкою з логотипом «Львівське 1715», ринкова вартість яких станом на січень 2016 року, згідно висновку товарознавчої експертизи №1432 від 24.02.2016 року становила 200 грн. за один на загальну суму 400 грн., таким чином звернувши їх на свою користь і розпорядився ними на свій розсуд, перенісши у безпечне місце, чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю та пояснив, що точної дати не пам`ятає, але десь у середині лютого 2016 року через отвір у решітці проник до замкненої на замок літньої площадки магазину «Асорті-3», що по вул. Бериславська в смт. Нововоронцовка і викрав звідки два стільці. Після чого запропонував в дарунок стільці ОСОБА_7 , але та відмовилася взяти їх, потім запропонував стільці ОСОБА_8 , але той так само відмовився. В решті він залишив стільці біля смітника і через день їх хтось забрав. Розуміє, що вчинив злочин. Стільці не повернув власнику, оскільки у нього не було достатньо часу, готовий відпрацювати власнику їх вартість.

Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого підтверджується сукупністю таких доказів.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що точної дати не пам`ятає, але десь у кінці січня початку лютого 2016 року його продавці з магазину «Асорті-3», що по вул. Бериславська в смт. Нововоронцовка повідомили, що були викрадені стільці. Під час відтворення відеозапису з камери з магазину він побачив, як стільці викрав чоловік схожий на обвинуваченого, він був у шапці і окулярах. Заяву про злочин у нього прийняли не цього ж дня, а десь через тиждень, чи більше, точно не пам`ятає. Відеозапис у нього не вилучали і він був затертий більш новим записом з камери нагляду.
На уточнююче запитання прокурора щодо дати вчинення злочину і подання заяви про злочин повідомив, що у протоколі прийняття заяви про вчинення злочину ним вказана дата викрадення стільців у кінці січня 2016 року. На час подання заяви він точно пам`ятав дату вчинення злочину, і хоча зараз вже так не пам`ятає наполягає на даті, вказаній у протоколі про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що точної дати не пам`ятає, але десь на початку всередині лютого 2016 року до неї з двома стільцями приходив ОСОБА_6 і пропонував придбати. Вона йому відмовила і сказала повернути до магазину, звідки він їх взяв.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 з приводу вказаних подій пояснив суду, що обвинувачений ОСОБА_6 до нього зі стільцями взагалі не приходив, нічого засвідчити не може. Покази, надані під час досудового розслідування, ним були підписані на прохання дільничного і вони не відповідають дійсності, він їх заперечує.
На уточнююче запитання прокурора з приводу показів свідка ОСОБА_9 , обвинувачений пояснив, що стільці пропонував не ОСОБА_9 , а його сину ОСОБА_10 . На сьогодні працює у ОСОБА_9 по найму, підмітає двір, виконує іншу роботу.
Крім цього, вина обвинуваченого підтверджується також іншими доказами:
-витягом з кримінального провадження № 0000070(а.с. 1);

-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_5 про вчинене у січні 2016 року кримінальне правопорушення від 18.02.2016 року (а.с. 5);
-протоколом огляду місця події від 20.02.2016 року та фототаблицею до нього (а.с.9-11);
-висновком судово-товарознавчої експертизи № 1432 від 24.02.2016 року (а.с. 23-25);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 15.03.2016 року, згідно якого ОСОБА_6 показав місце та спосіб вчинення ним крадіжки (а.с. 33-35);
Всі ці докази суд визнає достовірними, належними та допустимими і кладе в основу вироку в справі.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 22.03.2016 року (а.с. 40-43) ОСОБА_6 психічними захворюваннями не страждав і не страждає. Під час вчинення злочину міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними.

Суд визнає ОСОБА_6 осудним та відповідальним за вчинений злочин.

Суд критично оцінює посилання обвинуваченого і захисника на те, що у судовому засіданні не доведено дату вчинення злочину саме у кінці січня - початку лютого 2016 року, оскільки і покази потерпілого і покази свідка ОСОБА_7 підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення саме в цей період до 14-15 лютого 2016 року.
Обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, просить суворо не карати, погоджується на призначення йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням в інше приміщення, вчинена повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючі покарання обставини судом не встановлені. І з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, раніше судимого, характеризується негативно, враховуючи думку прокурора, суд вважає доцільним призначити покарання у виді позбавлення волі.
15.08.2012 року ОСОБА_6 вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. ОСОБА_6 звільнився 04.03.2015 року умовно-достроково з Ольшанської виправної колонії Миколаївської області № 53, згідно постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24.02.2015 року з не відбутим строком покарання 11 місяців 22 дні.
Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Оскільки ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання, суд за правилами статей 71, 72 КК України частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Керуючись ст.ст. 369-371,374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням призначеного ОСОБА_6 покарання за вироком Нововоронцовського районного суду від 15.08.2012 року шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання призначити остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з часу звернення вироку до виконання.
Стягнути із ОСОБА_6 в дохід держави витрати за проведення товарознавчої експертизи № 1432 від 24.02.2016 року та судово-психіатричної експертизи від 22.03.2016 року у розмірі 693грн.85коп.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Херсонської області через Нововоронцовський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1