Справа № 333/5930/16-к
Пр. №1-кп/333/554/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.11.2016 р. м. Запоріжжя
1)26.10.1988 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст. 17, ч. 1 ст. 140 КК України до 1 року позбавлення волі. В силу ст. 25-1 КК України засуджений умовно з обов`язковим залученням до праці;
2)24.11.1989 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців з конфіскацією майна;
3)20.06.1991 р. Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 141 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;
4)19.05.1994 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст. 17, ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців з конфіскацією майна;
5)29.04.1996 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 222 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;
6)11.04.2001 р. Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 140, ст. 17, ч. 2 ст. 81, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна;
7)21.07.2004 р. Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
8)19.01.2005 р. Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч.ч. 1, 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
9)05.10.2010 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,-
- за обвинуваченням за ч.3 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засудженим за корисливі злочини, судимість за які, в установленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову скоїв аналогічний умисний злочин проти власності за наступних обставин.
01.10.2016 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись тим, що його дії ніхто не бачить та вони залишаться непоміченими для оточуючих, шляхом вільного доступу через незачинені двері проник до приміщення реєстратури КУ «Міська лікарня № 7», розташованої за адресою: м. Запоріжжя вул. Привокзальна, 9, звідки таємно викрав мобільний телефон «Nokia», модель 105D, у корпусі блакитного кольору, вартістю 499 грн., в якому були встановлені сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_1 , вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходилися грошові кошти у розмірі 10 грн. та «Life» № НОМЕР_2 , вартістю 20 грн., на рахунку якої грошових коштів не було, що належать ОСОБА_5 .
Після цього, ОСОБА_4 покинув місце вчиненого злочину разом з викраденим майном, яким, в подальшому, розпорядився на власний розсуд.
Протиправними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 завдано майнову шкоду на загальну суму 549 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину, пояснив суду про обставини вчинення злочину, у скоєному щиро покаявся.
Докази по справі судом на підставі ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались.
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше засуджений, також суд приймає до уваги повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття у скоєному, відшкодування матеріальної шкоди шляхом повернення викраденого майна потерпілому.
Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого можливо без позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця роботи, проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, обраний 12.10.2016 року строком на 60 днів - залишити без змін до набрання вироком законної сили.
-мобільний телефон «Nokia», модель 105D, у корпусі блакитного кольору, в якому встановлені сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_1 та «Лайф» № НОМЕР_2 , передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити останній за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1