Справа № 727/5872/16-к
Провадження № 1-кп/727/307/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю учасників судового процесу

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001803 від 02.07.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шипинці Кіцманського району Чернівецької області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, працюючого по найму в приватного підприємця на Калинівському ринку м. Чернівців, без постійного місця проживання, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 28.06. 2016 року о 07.00 год. протиправно таємно, діючи умисно з корисливих мотивів, маючи на меті викрадення чужого майна, перебуваючи в м. Чернівцях площі Філармонії, побачивши, що на лавиці спить ОСОБА_6 тримаючи в руці мобільний телефон марки Леново А2010 Імей НОМЕР_1 вартістю 2700 грн., в якому знаходилася сім карта оператора МТС, вартістю 25 грн., на рахунку грошей не було з стартовим пакетом оператора Київстар, вартістю 15 грн. на рахунку якого грошей не було, картою пам`яті 32 Гб вартістю 700 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3440 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення визнав повністю та суду в порядку вимог 351 КПК України надав показання про те, що він, як особа, яка не має постійного місця проживання, спить на лавочках, що розміщені на площі Філармонії в м. Чернівцях. 28.06. 2015 року вранці, він проснувшись, побачив, як на одній з лавиць спить чоловік, як згодом йому стало відомо це був потерпілий ОСОБА_6 і в руці в нього знаходився мобільний телефон. Він взяв телефон і пішов; телефон здав за 450 грн. біля ресторану Черемош в м. Чернівцях своєму знайомому дяді ОСОБА_7 , прізвища якого він не знає за 450 грн. так як йому потрібні були гроші. Просить його суворо не карати; у вчиненому щиросердечно розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 не оспорював фактичних обставин справи, повністю визнав свою вину, в скоєному розкаявся і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позицій, заслухавши думку прокурора, інших учасників судового процесу та роз`яснивши їм зміст та правові наслідки застосування ст. 349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Потерпілий ОСОБА_6 свою позицію відносно скоєного кримінального правопорушення щодо викрадення ОСОБА_5 в нього мобільного телефону марки Леново А2010 висловив в письмовій заяві, в якій просив справу розглянути в його відсутність.

Таким чином, суд дії ОСОБА_5 вірно кваліфікує за ст. 185 ч.1 КК України, так як в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що обвинувачений вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує, у відповідності до вимог ст. 65 ч.3 КК України ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують його покарання.

Згідно ст. 12 ч.3 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення не відноситься до категорії тяжких злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд бере до уваги, що останній вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро сердечно розкаявся, частково відшкодував завдану злочином потерпілому матеріальну шкоди; раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, запевнив суд що подібного більше не повториться.

Крім наведеного, судом враховується і те, що обвинувачений фактично працевлаштувався на роботу по найму вантажником на Калинівському ринку м. Чернівців у приватних підприємцях; не має постійного зареєстрованого місця проживання, відповідно на обліку в психіатричній лікарні перебуває і згідно висновку лікарів експертів психіатрів від 20.06. 2016р. № 206 є обмежено осудною людиною, значиться на обліку з 2007 року в наркологічному диспансері.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданих збитків потерпілому.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, обставини які обтяжують і пом`якшують покарання ОСОБА_5 , дані про винну особу, із врахуванням думки потерпілого, суд вважає, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 є можливим без ізоляції від суспільства і обвинуваченому можливо призначити покарання достатнє й необхідне для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції передбаченої ст. 185 ч. 1 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням вимог ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання із випробуванням та покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 76 пунктами 2 та 4 КК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Призначення покарання, співмірного зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, особою винного та обставинами, що впливають на визначення його виду і розміру, є завершальним етапом розгляду кримінальної справи. Призначене покарання має на меті не тільки покарати, а й сприяти виправленню засуджених, а також запобігти вчиненню нових злочинів. (ч.2 ст.50 КК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, засуджені особи можуть звільнятися від відбування основного покарання з випробуваням.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 не обиралися. Речові докази, судові витрати та цивільний позов потерпілого в рамках кримінального провадження відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шипинці Кіцманського району Чернівецької області визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і призначити йому покарання за даною статтею один рік позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені пунктами 2 та 4 ст. 76 КК України, зокрема: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці (в порядку п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України). Вирок суду підлягає врученню, в порядку ч. 6, ч.7 ст. 376 КПК України, прокурору та засудженому та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1