Справа № 333/9205/15-к

Пр. №1-кп/333/144/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.03.2016 р. м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
- 07.09.2012 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, -
- за обвинуваченням за ч.1 ст. 185; ч.3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
30.11.2015 р. у денний час ОСОБА_6 , знаходячись разом із Ді- ОСОБА_7 у гостях у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де мешкає мати останньої - ОСОБА_8 , в одній із кімнат побачив банківську карту № НОМЕР_1 «А-Банк», що належить ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_6 розробив злочинний план по викраденню грошових коштів із зазначеної банківської карти.
З цією метою, ОСОБА_6 , у цей же день, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів, знаходячись за вищевказаною адресою, таємно викрав вказану банківську карту, разом із фрагментом паперу, на якому був зазначений ПІН-код до неї, після чого направився до магазину «Апельмон», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 19, де запевнив ОСОБА_9 , що зазначена карта та грошові кошти на рахунку належать йому, попрохав останню зняти грошові кошти у сумі 1000 гривень, при цьому сказав їй ПІН-код від банківської карти. В свою чергу Ді- ОСОБА_7 , знявши грошові кошти у сумі 1000 гривень передала ОСОБА_6 зазначену суму, якою останній розпорядився на власний розсуд разом.
Крім того, 02.12.2015, у денний час, ОСОБА_6 , не зупиняючись на досягнутому, знаходячись у магазині «Апельмон», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 19, продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів, знову попрохав ОСОБА_9 зняти грошові кошти у сумі 1000 гривень із вищевказаної раніше викраденої банківської карти, запевнивши останню, що карта належить йому. В свою чергу ОСОБА_9 , знявши грошові кошти у сумі 1000 грн., передала ОСОБА_6 вказану суму, якою останній розпорядився на власний розсуд разом.
Крім того, 04.12.2015 р., у денний час, ОСОБА_6 , не зупиняючись на досягнутому, знаходячись у магазині «Комп`ютерний всесвіт», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 44, продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів, використовуючи раніше викрадену банківську карту, що належить потерпілій ОСОБА_8 та фрагмент паперу із ПІН-кодом, зняв грошові кошти у сумі 500 гривень, після чого, у цей же день направився до магазину «Апельмон», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна. 19. де знову зняв грошові кошти у сумі 100 гривень.
Крім того, 05.12.2015, у денний час, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів, знаходячись у магазині «Апельмон», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна. 19, використовуючи раніше викрадену банківську картку та ПІН-код від неї, зняв грошові кошти у сумі 300 гривень.
Після цього, в той же день у вечірній час, ОСОБА_6 , з метою приховування скоєного злочину, знаходячись в черговий раз у гостях у потерпілої ОСОБА_8 , непомітно для останньої поклав її банківську картку на місце.
У результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 2900 гривень.
28.12.2015 приблизно о 09 годині 30 хвилин. ОСОБА_10 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні торгівельного залу ТЦ «Варус», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, 10-а, а саме в одному з його відділів, будучи впевненим в тому, що його злочинні дії залишаються непоміченими для оточуючих, діючи таємно, шляхом вільною доступу взяв зі стелажу торгівельної полиці 8 плиток Шоколаду «Мілка зі смаком полуниці» вагою 90 г кожна на загальну суму 163 гривні 77 копійок, а також 6 плиток молочного шоколаду «Мілка з цільним горіхом» вагою 90 г кожна на загальну суму 164 гривні 11 копійок, після чого, з метою їх приховання від оточуючих та охорони супермаркету, поклав до внутрішньої кишені своєї куртки та направився на вихід через касову зону торгового залу.
Однак, ОСОБА_6 не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки після перетину касової зони він був затриманий охоронцем супермаркету, тим самим не давши ОСОБА_6 можливості вчинити усіх дій, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Таким чином, ОСОБА_6 намагався завдати матеріальної шкоди СТ «Омега» на загальну суму 327 гривень 88 копійок.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав вину, пояснив суду про обставини скоєння злочинів, у скоєному щиро покаявся.
Докази по справі судом на підставі ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися.
Суд вважає вину обвинуваченого доведеною та кваліфікує його дії:
- за епізодом викрадення грошових коштів, належних потерпілій ОСОБА_8 (з 30.11.2015р. 05.12.2015р.) - за ч. 1 ст.185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);
- за епізодом від 28.12.2015р. за ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, під час якої особа, з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше засуджений, повністю визнав вину, у скоєному щиро покаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, проживає з матір*ю інвалідом третьої групи та батьком інвалідом другої групи, повністю відшкодував потерпілій матеріальну шкоду.
Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого можливо без позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185; ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст.185 КК України один рік чотири місяця позбавлення волі;
-за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України один рік шість місяців позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого остаточно призначити покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку один рік шість місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця роботи, проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1