Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/518/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.2016 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0002292 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.03.2016 року яким,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, який не одружений, не працює, проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 21 серпня 2004 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, 13 квітня 2005 року іспитовий строк скасовано, засудженого направлено в місця позбавлення волі для відбуття покарання,

- 20 травня 2005 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 187, ст.ст. 69, 71 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

- 7 березня 2011 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ухвали Устинівського районного суду Кіровоградської області від 04 червня 2014 року звільненого умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 7 днів,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду від 17 березня 2011 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 670 грн. 32 коп. майнової шкоди.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України .

Кримінальне правопорушення вчиненне за наступних обставин:

20 жовтня 2014 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 185 КК України, діючи повторно, з метою крадіжки шляхом пошкодження віконного скла та зриву навісного замка проник в будинок та літню кухню будинковолодіння АДРЕСА_2 , який належить потерпілій ОСОБА_9 , і таємно викрав належне потерпілій майно, а саме: 10 кг картоплі на суму 27 грн., металевий швелер довжиною 1 метр вартістю 12 грн. 39 коп., двоконфорочну плиту пічного опалення вартістю 290 грн., підкладку під чавунну плиту 26 грн. 88 коп., колісник-решітку вартістю 45 грн., ручну м`ясорубку вартістю 50 грн. та інші металеві речі, а всього викрав майна на суму 768 грн. 65 коп.

Не погоджуючись з вироком суду обвинуваченим ОСОБА_8 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок змінити та застосувати до нього положення ст.ст. 69,75 КК України.

Зазначає, що вину визнає повністю, та вказує що суд при винесенні вироку не врахував, що знаходячись під домашнім арештом, активно спряв слідству, не ухилявся від дачі показів, не чинив тиску учасників провадження, а головне те, що він вчинив злочин не пов`язаний з насильством.

Просить суд врахувати, що він має інвалідність ІІІ групи, а також те, що на його піклуванні знаходяться двоє неповнолітніх дітей 13 років і 10 років, до того ж має батька похилого віку, який дуже потребуй його піклування та уваги.

Заслухавши доповідача, прокурора у кримінальному провадженні, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження розгляд справи проведений з дотриманням вимог ст. 22 КПК України.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження, досудове слідство і судовий розгляд у ньому проведені з дотриманням вимог кримінально процесуального законодавства, спрямованого на всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення ґрунтується на достовірних та узгоджуваних між собою доказах, які зібрані у передбаченому кримінально-процесуальним законом порядку, досліджені та оцінені судом, наведені у вироку, та ніким не оспорювались.
Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані районним судом за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, будь-яких порушень вимог кримінального процесуального законодавства під час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, які б давали підстави для скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не встановила.

Виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, метою покарання засудженого є його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Суд І інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_8 виходив з вимог ст.ст. 50, 65 КК України, в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання та належним чином врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.
Так, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_8 , відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.
Обставинам, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, визнаний інвалідом 3-ї групи, потерпілий частково повернуте викрадене майно, за місцем проживання дані негативного характеру відсутні.
Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.
З урахуванням того, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, утримувався в місцях позбавлення волі. ОСОБА_8 , хоча і допомагав у розкритті та щиро розкаявся, що суд врахував як пом`якшуючі обставини, але новий вчинений злочин, в свою чергу свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення та схильність до вчинення кримінальних правопорушень, колегія суддів погоджується з висновком районного суду, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, можливе виключно в умовах ізоляції її від суспільства в призначений судом строк.
Виходячи з обставин кримінального правопорушення суд першої інстанції призначив мінімальне покарання, визначене санкцією, за якою визнаний винним ОСОБА_8 .
Посилання обвинуваченого ОСОБА_8 на ті, обставини, що судом при призначені покарання не враховано, що ОСОБА_8 ряд пом`якшуючих обставин, є необґрунтованими, оскільки дані факти належним чином оцінені судом першої інстанції та саме вони послугували основою призначення мінімального покарання за санкцією даної статті.
Таким чином, підстав, які б давали можливість пом`якшити призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання колегія суддів не вбачає, а тому вирок суду першої інстанції залишає без змін.
У відповідності до ч.5 ст. 72 КК України, суд першої інстанції зарахував ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення, однак не визначив граничний термін відбування покарання.

Зважаючи, що у відповідності до оскаржуваного вироку, обвинувачений ОСОБА_8 перебуває під вартою з 24.11.2014 року, що на день постановлення ухвали апеляційного суду становить 1 рік 7 місяців 18 днів, що у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України становить 3 роки 3 місяці 6 днів, тому колегія суддів вважає, що обвинувачений ОСОБА_8 повинен бути негайно звільнений з-під варти, оскільки на день постановлення ухвали судом апеляційної інстанції він повністю відбув покарання, призначене на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 березня 2016 року - змінити.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два позбавлення волі, тобто з 24 листопада 2014 року по 12 липня 2016 року та звільнити ОСОБА_8 з-під варти в залі суду, по відбуттю строку покарання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою - в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2