Справа № 206/5004/16-к
Провадження № 1-кп/206/240/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" жовтня 2016 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000889 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, не одруженого, офіційно працевлаштованого у ТОВ «Завод монтажних виробів» на посаді слюсаря по ремонту обладнання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого;
-? 23.12.2015 року Самарським р/с м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, до 140 годин громадських робіт,
сторони кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_4
обвинувачений - ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучі засудженим вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2015 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 140 годин громадських робіт, 02.02.2016 року в приміщенні Самарського районного відділу м. Дніпропетровська кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Дніпропетровській області, розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Вознюка, 7-А, став на облік, де був ознайомлений під розписку з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт строком 140 годин, а також попереджений про те, що у разі ухилення від виконання покарання у вигляді громадських робіт, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.
02.02.2016 року ОСОБА_3 , вручено направлення на виконання громадських робіт до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, де останній повинен приступити до виконання покарання з 03.02.2016 року.
05.02.2016 року начальником Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , видано наказ № 31 про прийняття ОСОБА_3 різноробочим, для виконання призначеного судом покарання у виді 140 годин громадських робіт на об`єкті Самарське ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, без оплати з 09.02.2016 року.
08.02.2016 року відповідальною особою інспектором Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , складено графік виходу на роботу ОСОБА_3 в лютому 2016 року, згідно якого останній повинен прибирати територію Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, а саме: 9, 10, 11, 16, 17, 18, 23, 24 та 25 лютого з 16 год. 30 хв. до 18 год. 00 хв., тобто всього 13 годин 30 хвилин. З наказом та графіком ОСОБА_3 ознайомлений під підпис.
09.02.2016 року та 13.02.2016 року ОСОБА_3 відпрацював згідно табелю виходу на роботу 8 годин, а 10.02.2016 року, 11.02.2016 року, 16.02.2016 року, 17.02.2016 року, 18.02.2016 року, 23.02.2016 року, 24.02.2016 року та 25.02.2016 року на відпрацювання громадських робіт без поважних причин не з`являвся, а отже останній не відпрацював 5 годин 30 хвилин в лютому 2016 року.
17.03.2016 року ОСОБА_3 прибув до Самарського районного відділу м. Дніпропетровська кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Дніпропетровській області, де останньому вручено письмове попередження під підпис, про неявку для відпрацювання громадських робіт, а саме: 23, 24 та 25 лютого, а також про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. Під час проведення бесіди з засудженим ОСОБА_3 встановлено, що в нього відсутні документи, які можуть підтвердити його поважність не прибуття для відпрацювання громадських робіт, тобто останній не з`явився для відпрацювання громадських робіт без поважних причин.
Отже, ОСОБА_3 діючи з прямим умислом у формі бездіяльності, направленим на ухилення від відбування покарання, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, в лютому 2016 року, без поважних причин допустив невихід на відпрацювання громадських робіт більше двох разів, про причину не явки нікому не повідомив, тим самим ухилився від відбування громадських робіт.
14.03.2016, відповідальною особою інспектором Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , складено графік виходу на роботу ОСОБА_3 в березні 2016 року, згідно якого останній повинен прибирати територію Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 15, 16, 18, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 28, 29, 30 та 31 березня з 16 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., тобто всього 26 годин. З наказом та графіком ОСОБА_3 ознайомлений під підпис.
15.03.2016 року, 16.03.2016 року, 18.03.2016 року, 23.03.2016 року та 30.03.2016 року ОСОБА_3 відпрацював згідно табелю виходу на роботу 14 годин, а 21.03.2016 року, 22.03.2016 року, 24.03.2016 року, 25.03.2016 року, 26.03.2016 року, 28.03.2016 року, 29.03.2016 року та 31.03.2016 року на відпрацювання громадських робіт без поважних причин не з`являвся, а отже останній не відпрацював 12 годин в березні 2016 року.
07.04.2016 року ОСОБА_3 повторно прибув до Самарського районного відділу м. Дніпропетровська кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Дніпропетровській області, де останньому знову вручено письмове попередження під підпис, про неявку для відпрацювання громадських робіт без поважних причин, а саме: 21, 22, 24, 25, 26, 28, 29 та 31 березня, а також про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. Під час проведення бесіди з засудженим ОСОБА_3 встановлено, що в нього відсутні документи, які можуть підтвердити його поважність не прибуття для відпрацювання громадських робіт, тобто останній не з`явився для відпрацювання громадських робіт без поважних причин.
ОСОБА_3 , незважаючи на проведення з останнім індивідуально-профілактичних робіт персоналом Самарського районного відділу м. Дніпропетровська кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Дніпропетровській області та роз`яснення правових наслідків за порушення порядку і умов відбування покарання, оне зробив для себе позитивних висновків і на шлях виправлення не став та, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на ухилення від відбування покарання, в березні 2016 року знову ухилявся від відбування покарання, а саме: 21, 22, 24, 25, 26, 28, 29 та 31 березня, що виразилося у невиході на громадські роботи протягом місяця більше двох разів без поважних причин.
16.05.2016 року Самарським районним відділом м. Дніпропетровська кримінально-виконавчою інспекцією управління ДПтС України в Дніпропетровській області подано подання про притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. До теперішнього часу засуджений ОСОБА_3 на об`єкті Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області не з`являвся, до відпрацювання залишених годин громадських робіт не приступав.
Таким чином, ОСОБА_3 , будучи в належній формі ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, присуджених йому вироком суду, будучи неодноразово попереджений та достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених, відповідно до ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України порядку і умов відбування покарання, умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків, чим ухилявся від відбування покарання у вигляді громадських робіт та з присуджених йому Самарським районним судом м. Дніпропетровська 140 (ста сорока) годин громадських робіт, відпрацював лише 22 години, невідпрацьований час складає 118 годин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєному злочині визнав в повному обсязі, пояснивши суду, що дійсно був попереджений про наслідки не виконання покарання, не з`являвся на відпрацьовування в зв`язку із зайнятістю на офіційній роботі та по сімейним обставинам, відпрацював громадські роботи всього 22 години.
Просив суд суворо не карати.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суді в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції. Обвинувачений визнав свою провину та щиро розкаявся.

Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразилися в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України.
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Таким чином, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства з обранням йому покарання у вигляді 1 місяця арешту. Також, згідно ст. 71 КК України, за сукупністю вироків з урахуванням вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, де зазначено, що вісім годин громадських робіт відповідають одному дню арешту, до покарання призначеного, ОСОБА_3 за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2015 року, що складає 118 години громадських робіт, та на підставі ч. 1 ст. 72 КК України остаточно визначити йому покарання у виді арешту строком 1 місяць 14 днів.
Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст..ст. 314, 472-475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) місяцю арешту.
Згідно ст. 71 КК України, за сукупністю вироків з урахуванням вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, де зазначено, що вісім годин громадських робіт відповідають одному дню арешту, до покарання призначеного, ОСОБА_3 за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2015 року, що складає 118 години громадських робіт, та остаточно визначити йому покарання у виді арешту строком 1 (один) місяць 14 (чотирнадцять) днів.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України , до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1