У Х В А Л А

Іменем України

19.10.2016 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: слідчого - ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання заступника начальника слідчого відділу СУ прокуратури Закарпатської області старшого радника юстиції ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Олексіївка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, колишнього головного інспектора митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, на даний час тимчасово не працюючого,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , працюючи на посаді головного державного інспектора митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, будучи службовою особою та представником влади, 16.06.2016 року вчинив умисний, корупційний злочин, передбачений ч.2 ст.364 КК України зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.
Так, головний державний інспектор митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_5 , будучи службовою особою державного органу Закарпатської митниці Державної фіскальної служби та представником влади, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб громадянина ОСОБА_7 , у вигляді незаконного звільнення від декларування товарів, їх митного оформлення та сплати митних платежів у порядку, встановленому законодавством України з питань державної митної справи; усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи такі суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, в порушення вимог посадової інструкції та чинних законодавчих та нормативних актів вчинив зазначене кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, згідно з інформацією наявною в АСМО «Інспектор», о 22 год. 34 хв. 17 с. 16.06.2016 по смузі руху «зелений коридор» у напрямку «в`їзд на митну територію України» заїхав транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Sprinter 312D» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_7 (закордонний паспорт НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ), який слідував із Словаччини в Україну один.
Вказаний транспортний засіб виїхав із зони митного контролю митного поста «Ужгород» о 22 год. 37 хв. 30 с. 16.06.16 року, тобто митний контроль та митне оформлення було здійснено протягом трьох хвилин.

Відповідно до наявного на контрольному талоні для проходження по «зеленому коридору», відбитку ОНП № 579 та відповідної інформації з АСМО «Інспектор», митний контроль та митне оформлення вказаного вище мікроавтобуса було завершено, а акт митного огляду не складався.

Згідно з інформацією з ЄАІС ДФС, особиста номерна печатка № 579, закріплена за головним державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного поста «Ужгород» ОСОБА_5 .

При виїзді із пункту пропуску вказаний транспортний засіб був зупинений та повернутий в зону митного контролю заступником начальника 1-го відділу 1-го управління ГУ ВКОЗ УСБ України.
На виконання листа УВБ ГУ ДФС у Закарпатській області від 16.06.2016 № 1263/10/07-16-22-02-10 працівниками аналітично-пошукового відділу № 2 управління боротьби з митними правопорушеннями в боксі поглибленого огляду було проведено переогляд товарів, що переміщувалися транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter 312D» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .
В результаті проведеного переогляду встановлено, що у вказаному транспортному засобі, зокрема - багажному відсіку та кабіні водія, знаходилися картонні коробки з продуктами харчування для спортсменів, зальною вагою 2026,91 кг згідно із переліком, що міститься у акті переогляду від 17.06.2016.
Досудовим розслідування встановлено, що мікроавтобуси, які переміщувалися по каналу руху для автобусів, дипломатів у період часу з 22 год. 31 хв. по 22 год. 41 хв., зупинялися не доїжджаючи до кабіни паспортного контролю, в декількох метрах від зони митного контролю. На цьому місці, в порушення вимог нормативно-правових актів, митні формальності відносно них здійснював ОСОБА_5 .

За таких обставин громадянин України ОСОБА_7 перемістив товари - продукти харчування для спортсменів, зальною вагою 2026,91 кг, поза митним контролем, тобто з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами органу доходів і зборів та порушив порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю. За виявленими ознаками порушень митних правил, передбачених статтями 471 та 482 МК України головним державним інспектором аналітично-пошукового відділу № 2 управління боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_8 був складений протокол про порушення митних правил від 17.06.2016 № 1047/30500/16.
Згідно з експертним висновком від 29.06.2016 № 340-06-16 вартість вилученого склала 41598,44 євро, а згідно з розрахунком імовірних митних платежів, які підлягали сплаті у разі здійснення митного оформлення товарів станом на 16.06.2016, загальна сума митних платежів склала б 344 699,59 грн.
При здійсненні митного контролю та пропуску 16.06.2016 на митну територію України транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Sprinter 312D» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_7 , головний державний інспектор відділу митного оформлення № 3 митного посту «Ужгород» ОСОБА_5 свідомо прийняв протиправне рішення щодо проведення митного контролю цього транспортного засобу не в зоні митного контролю, а також визначив й застосував недостатні обсяги та форми митного контролю, внаслідок чого надав дозвіл на пропуск на митну територію України не дозволених товарів продуктів харчування для спортсменів, зальною вагою 2026,91 кг та вартістю 41598,44 євро, що класифікуються в 1-24 групах згідно з УКТ ЗЕД, та ввозилися на митну територію України поза митним контролем громадянином ОСОБА_7 для вільного обігу, що в свою чергу свідчить про умисне незабезпечення ОСОБА_5 додержання останнім законодавства України з питань державної митної справи.
Таким чином, ОСОБА_5 неналежно виконані посадові обов`язки, передбачені пунктами 2.1.1, 2.1.2, 2.1.6., 2.2.1, 2.2.2, 2.2.17, 2.2.20, 2.2.25, 2.2.34, 2.2.44.1, 2.3.8, 2.3.24 та не виконано посадові обов`язки, передбачені пунктами 2.2.5, 2.2.23, 2.3.7 посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, затвердженої 30.07.2015 заступником начальника митниці ОСОБА_9 , що стало наслідком незабезпечення реалізації вимог низки нормативних та законодавчих актів.
Таким чином, головний державний інспектор митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_5 використав свої службові повноваження усупереч інтересам служби та у інтересах третьої особи - в неправомірних особистих інтересах громадянина України ОСОБА_7 , наслідком чого стало заподіяння збитків у вигляді пропуску на митну територію товарів без оподаткування, а сума несплачених митних платежів складає 344 699,59 грн., що являється тяжкими наслідками для державних інтересів.
Вказаними вище злочинними діями ОСОБА_5 спричинено тяжкі наслідки державним інтересам у вигляді незаконного звільнення громадянина ОСОБА_7 від сплати митних платежів у сумі 344699,59 гривень, що являється тяжкими наслідками для державних інтересів.

13.10.2016 року ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, - копіями документів, допитами свідків та іншими матеріалами в їх сукупності.

Поведінка підозрюваного ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування свідчить про те, що він намагався переховуватися від органу досудового розслідування, зокрема у період з 05 жовтня 2016 року, тобто з моменту винесення повідомлення про підозру, до 13 жовтня 2016 року до моменту вручення повідомлення про підозру, неможливо було встановити місце перебування підозрюваного, ОСОБА_5 може вплинути на свідків у провадженні, чи знищити, сховати чи спотворити документи докази у провадженні, об`єктивно може іншим чином перешкоджати проведенню досудового розслідування.
Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що підозрюваний ОСОБА_5 на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не зважаючи на те, що ОСОБА_5 має хорошу репутацію на попередній роботі та по місцю проживання, по місцю роботи і проживання характеризується позитивно, його вік та соціальний статус не дають підстав вважати, що зазначена особам може вчинити інший злочин чи буде ухилятись від слідства та суду, а тому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належним чином забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням та просить суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні підтримав зазначене клопотання.
Підозрюваний та його захисник заперечили проти зазначеного клопотання, оскільки підозрюваний є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням з дитинства, у час, на який вказує орган досудового розслідування, перебував на лікуванні у м. Києві, не має наміру ухилятися від слідства та суду, вважають що задля забезпечення інтересів слідства достатньо буде обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши докази, додані до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Санкція ч. 2 ст. 364 КК України, у вчиненні злочину за якою підозрюється ОСОБА_5 передбачає відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, якщо воно спричинило тяжкі наслідки у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В обґрунтування клопотання орган досудового розслідування зазначив у якості ризиків наступні обставини: підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати чи спотворити, документи докази у провадженні, об`єктивно може іншим чином перешкоджати проведенню досудового розслідування.
Органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість покарання може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор.
Суд також оцінює в сукупності всі обставини, перелічені у ст. 178 КПК та приймає до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, підозрюваний є молодим за віком має 27 повних років, є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням з дитинства (довідка МСЕК від 15.04.2015 року АВ № 0364333, дійсна до 15.03.2017 року), відповідно до виписки Клініки торакальної хірургії ГВМКЦ МО України за період з 29.09.2016 по 11.10.2016 року йому рекомендовано продовження амбулаторного лікування за місцем проживання; має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом із дружиною ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто має міцні соціальні зв`язки, дітей та інших утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , за попереднім місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судимий (зі слів), йому не повідомлялося про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
З урахуваннями викладеного, та того факту, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, той факт, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та беручи до уваги правові позиції, викладені у рішенні ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" про необхідність при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вирішувати питання про застосування альтернативного запобіжного заходу, з урахуванням даних про особу підозрюваного, та встановлених обставин, передбаченихст.178 КПК України, суд дійшов висновку, що слідчим не доведено суду належними та допустимими доказами недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу задля запобігання наявним ризикам, у даному випадку, обґрунтованим є застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Суд також вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду та органу досудового розслідування і прокурора, а також протягом двох місяців з дня винесення зазначеної ухвали виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Також роз`яснити ОСОБА_5 що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 193, 194, 309 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Строк дії зазначеної ухвали два місяці з дня винесення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1