Справа №505/1277/16-к
Пр. №1-кп/505/117/16 р.
ВИРОК
19.04.2016 р. Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого по найму, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-21.10.2010 року Котовським міськрайсудом, Одеської області за ст. 307 ч. 2 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
- звільнений 04.07.2014 року згідно ухвали Малиновського райсуду, м. Одеси від 25.06.2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» в 2014 році,
-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 02.03.2016 року, близько 12 годин перебуваючи біля будівлі поста електричної централізації Котовської дистанції сигналізації та зв`язку Одеської залізниці, розташованої за адресою: Одеська область, м. Котовськ, бул. Заслонова, 66а, вирішив викрасти чавунну обойму каналізаційного люка, яка належить КВЕП «Котовськводоканал» та розміщена за вищевказаною адресою.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 в той же день та час, перебуваючи за адресою: Одеська область, м. Котовськ, бул. Заслонова, 66а, впевнившись в тому, що його злочині дії ніким не будуть поміченими, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, таємно викрав розташовану неподалік чавунну обойму каналізаційного люку, балансова вартість якої, згідно довідки КВЕП «Котовськводоканал» станом на 02.03.2016 року становить 680 гривень.
Після цього, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заподіявши матеріальний збиток потерпілому КВЕП «Котовськводоканал» на загальну суму 680 гривень.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
На підставі ч. 1 ст. 474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про примирення від 31.03.2016 року, укладена між представником потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 згідно з умовами якої:
- підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнавав свою вину у зазначеному діянні і до моменту оголошення про підозру сприяв розслідуванню кримінального провадження;
- сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 гривень.
Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбаченні ст. 476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор надав суду матеріали кримінального провадження, що мають значення для кримінального провадження.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження підсудне Котовському міськрайсуду, Одеської області.
Обставини, викладенні в обвинувальному акті, не вимагають судового розгляду в закритому судовому засіданні, судом колегіально або судом присяжних.
Сторони кримінального провадження просять затвердити вказану угоду.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 просив затвердити угоду, в якій він беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, просив вказану угоду з представником потерпілого затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.
Представник потерпілого ОСОБА_6 також просив затвердити угоду про примирення з підозрюваним ОСОБА_5 і розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, підтвердив суду, що не має до підозрюваного матеріальних претензій. Матеріальну шкоду йому відшкодовано в повному обсязі.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між представником потерпілого та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винним, згідно із вимогами ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди, наявність на утриманні малолітнього сина, згідно ст. 66 КК України судом визнається, як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 .
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст.471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиїх прав, свобод та інтересів, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених кримінальним законом.
Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Питання відносно речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід в ході досудового розслідування ОСОБА_5 не обирався.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 469, 471. 474, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
На підставі угоди про примирення призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.
Речовий доказ у кримінальному провадженні: чавунна обойма каналізаційного люка, яка була передана представнику потерпілого ОСОБА_6 на відповідальне зберігання, згідно з розпискою, - залишити ОСОБА_6 за належністю.
Запобіжний захід в ході досудового розслідування ОСОБА_5 не обирався.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; укладення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 ст. 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7