Справа № 573/1115/14-к
Провадження № 1-в/610/366/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Балаклія клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Опитна Станція Майнського району Ульянівського району Росії, засудженого вироком Білопільського районного суду Сумської області 29.01.2015р.и за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна, відбуваючого покарання в Жовтневській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №17,

початок строку відбування покарання 27.03.2015 р., кінець 27.03.2018 р.,

в с т а н о в и в:

Засуджений просить суд про: врахування обставин, які пом`якшують покарання; призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом; звільнення від покарання за хворобою; застосування Закону України «Про амністію у 2014 році»; застосування Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд».

Засуджений та представник Жовтневської ВК (№17) в судове засідання не з"явились, надали заяви, в яких просили розглянути клопотання за їхньої відсутності.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання за його безпідставністю.

Фіксування процесу технічними засобами не здійснювалось у відповідності до положень ст.ст.3, 27, 107, 412, 537 КПК України, згідно з якими фіксування процесуальних дій щодо розгляду питань, які вирішуються судом під час виконання вироків не є обовязковим. Клопотання про фіксування процесу до суду не надходили.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 66 Кримінального кодексу України передбачений перелік обставин, які пом`якшують покарання при його призначенні, а також право суду визнати такими, що пом`якшують покарання і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Статтею 69 КК України передбачено право суду на призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

ОСОБА_4 відбуває покарання призначене за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 29 січня 2015 року, який на відміну від цього суду мав право вирішувати порушене засудженим питання при призначенні покарання, на відміну від цього суду, який за законом такого права позбавлений.

Частина друга статті 84 КК України передбачає можливість звільнення засудженого від покарання або від подальшого його відбування за сукупності таких умов, зокрема:

- особа захворіла на іншу тяжку хворобу, крім психічної;

- така тяжка хвороба об`єктивно перешкоджає подальшому відбуванню покарання.

Такі захворювання передбачені Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572 (далі Перелік).

Медичний огляд таких хворих засуджених проводять спеціальні лікарські комісії (далі - комісія) територіальних органів ДПтС України після обов`язкового лікування і ретельного обстеження хворого в стаціонарних умовах лікарняних закладів або закладів охорони здоров`я.

З урахуванням результатів медичного огляду засудженого комісія складає висновок спеціальної лікарської комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком.

З наданої Жовтневською ВК (№17) від 09.02.2016р. убачається про те, що у засудженого ОСОБА_4 на даний час не встановлено хвороби, передбаченої Переліком, висновку спеціальної лікарської комісії на підтвердження доводів засудженого суду не надано.

Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд» не передбачає повноважень у цього суду і підстав для вирішення питань під час виконання вироку.

Вчинені ОСОБА_4 злочини є середньої тяжкості і тяжким, ч. 2 ст. 309 і ч. 2 ст. 307 КК України відповідно.

ОСОБА_4 злочини вчинив протягом 3 декади листопада 2013 року, 2 квітня 2014 року, Закон України «Про амністію у 2014 році» набрав чинності з 19 квітня 2014 року, на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнаний інвалідом II групи.

Засуджений посилається на наявність у нього інвалідності II групи, як на підставу застосування Закону України «Про амністію у 2014 році».

Однак, згідно до п. «б» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» зі змінами, внесеними згідно із Законом№ 1246-VII від 06.05.2014р., амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Як убачається з особової справи засудженого, за постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2007 року від відбування покарання він був звільнений 18.10.2007р. умовно-достроково, однак знову вчинив умисний тяжкий злочин, за який зараз відбуває покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537-539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2014 році»,

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1