йСправа № 304/737/16-к Провадження № 1-кс/304/117/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 серпня 2016 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури - ОСОБА_3 , слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , законного представника підозрюваного ОСОБА_6 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 1-го курсу Закарпатського обласного ліцею інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою Закарпатської обласної ради, раніше не судимого;
про продовження строку тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Перечинського районного суду надійшло вищезазначене клопотання, яке мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 07 червня 2016 року, близько 14год.00хв. ОСОБА_5 , знаходячись в квартирі по місцю свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , під час сімейної сварки між ним та його мамою ОСОБА_7 , що виникла у вітальній кімнаті квартири, маючи умисел на позбавлення життя останньої, взяв в праву руку металеву арматуру, довжиною близько 30 см., та наніс нею один удар в область голови своєї матері ОСОБА_7 , яка в той час перебувала у положенні стоячи обличчям до нього. Від вказаного удару ОСОБА_7 впала на підлогу. Після цього, ОСОБА_5 , маючи умисел на позбавлення життя ОСОБА_7 , тримаючи в руці вищевказану металеву арматуру, наніс ще два удари в область голови ОСОБА_7 , від чого остання померла. В подальшому ОСОБА_5 , з метою інсценування вчинення вбивства своєї матері іншою особою, підняв верхню частину дивана, який знаходиться у вітальній кімнаті квартири, в нішу якого заховав тіло матері та застелив диван. Після чого, залишив місце вчинення злочину. Через деякий час, близько 17.00 год., ОСОБА_5 з метою відведення від себе підозри у вчиненні вбивства своєї матері, повернувся по місцю свого проживання, зайшов у вітальну кімнату, розстелив диван, підняв верхню його частину,а потім зателефонував своїй хресній матері та повідомив про те, що нібито він виявив мертвою свою маму ОСОБА_7 . Таким чином своїми умисними діями неповнолітній ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом інспектора - чергового Перечинського ВП, протоколом огляду місця події від 07 червня 2016 року, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, показами свідка ОСОБА_8 , протоколом проведення слідчого експерименту та іншими доказами по кримінальному провадженні. 07 червня 2016 року ОСОБА_5 було оголошено повідомлення про підозру про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано 08 червня 2016 року і такий закінчується 07 серпня 2016 року. 23 червня 2016 року по даній справі було призначено комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручено лікарям Львівської обласної державної клінічної психіатричної лікарні. Для виконання вищевказаної експертизи необхідне тривале спостереження та дослідження особи у відповідному медичному закладі на строк не більше двох місяців, а тому в органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні терміну запобіжного заходу стосовно неповнолітнього ОСОБА_5 у виді тримання під вартою. Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин, за який передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, тобто злочин особливої тяжкості, а тому він може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, а також може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та враховуючи те, що підстав для скасування чи заміни запобіжного заходу на більш м`який у слідства не має, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків, які на даний час не зменшились, тому слідчий просить продовжити строк тримання під вартою на місяць .

У судовому засіданні слідчий та прокурор подане клопотання підтримали повністю та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у ньому.

Підозрюваний та його захисник і законний представник проти заявленого клопотання заперечили та просили у клопотанні відмовити та обрати щодо ОСОБА_5 менш суворий запобіжний захід, а саме домашній арешт, який і зможе забезпечити його нормальну процесуальну поведінку під час досудового розслідування справи. Крім цього, захисник зауважив, що прокурором взагалі не доведено того, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому, на думку захисника одні визнавальні показання його підзахисного не можуть слугувати достатньою підставою для обґрунтованої підозри, будь-які інші докази його винуватості відсутні.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Так, згідно статті 5 п.1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Разом з цим, згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Згідно ч.1 та п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу. Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. 3. До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу до кожної особи потребує внесення окремого клопотання.

Згідно ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 07 червня 2016 року матеріали досудового розслідування за вищевказаним фактом були внесені до ЄРДР за №30000238 та розпочато досудове розслідування.

Також встановлено, що 07 червня 2016 року ОСОБА_5 було оголошено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та того ж дня о 18год.00хв. він був затриманий в порядку ст.208 КПК України в присутності адвоката та свого законного представника.

Разом з цим встановлено, що 08 червня 2016 року ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області щодо підозрюваного ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено дату закінчення 18 год. 00 хв. 07 серпня 2016 року.

Крім цього встановлено, що виконувачем обов`язків керівника Ужгородської місцевої прокуратури строк досудового розслідування по даній справі продовжено до 07вересня 2016 року, оскільки по справі необхідно провести ще ряд слідчих ( розшукових) дій.

Також встановлено, що дійсно по даній кримінальній справі органом досудового розслідування необхідно провести ще ряд слідчих дій, про що свідчить призначена слідчим, однак ще не повністю проведена комплексна психолого - психіатрична експертиза щодо підозрюваного та призначена, але не проведена одорологічна експертиза тощо.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що існування ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України на даний момент ще не зменшилися , при цьому що застосування більш м`яких запобіжних заходів фактично буде недостатніми для запобігання даного ризику, а також того, що по справі необхідно провести ще ряд слідчих дій, які фактично перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід продовжити строк тримання під вартою.

Що стосується посилання адвоката на те, що його підзахисний взагалі не обгруновано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, оскільки відсутні про таке будь-які докази, то слідчий суддя не бере таке твердження адвоката до уваги, так як на даний момент існує достатньо фактів та інформації ( зібраних органом досудового слідства), які обґрунтовано переконують об`єктивного спостерігача в тому, що особа ОСОБА_5 могла вчинити таке правопорушення (злочин) відносно своєї матері.

Тому, керуючись ст. 5 п.1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст.29 Конституції України, ст.ст.177,183,186,193,196,197,199 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 задовольнити.

Підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , продовжити строк тримання під вартою до 18 год. 00 хв. 07 вересня 2016 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1