Справа № 755/7437/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2016 за № 0000670 за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною середньою - спеціальною освітою, не одруженого, працюючого продавцем консультантом у ТОВ «Текстиль Контакт», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним що ОСОБА_11 17.01.2016 приблизно о 04:30 перебував у нічному розважальному закладі «Башня Мерліна», що розташований по вул. Андрія Малишка, 3, в м. Києві, де відпочивав разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та вони вживали алкогольні напої.

Під час відпочинку у ОСОБА_12 виник словесний конфлікт з ОСОБА_8 , з приводу того, що остання, як ведуча караоке в даному закладі, відповідно до встановленого порядку надання послуг з караоке, на усне прохання отримала від ОСОБА_11 мікрофон.

В ході словесного конфлікту ОСОБА_12 нанесла ОСОБА_8 один удар в обличчя, свідком чого був ОСОБА_11 .

У цей самий час, у ОСОБА_11 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій відносно потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які на той момент також перебували у приміщенні вище вказаного закладу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх намірів і дій, при цьому, свідомо допускаючи їх наслідки та маючи на меті їх настання, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну зневагу до існуючих елементарних правил і норм поведінки в суспільстві, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, моральності та добропристойності, розпочав свої хуліганські дії, в ході яких, останній схопив за голову ОСОБА_9 та відштовхнув її в бік, а потім наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя потерпілої ОСОБА_8 , від чого остання втратила рівновагу та впала на підлогу, закривши долонями рук обличчя.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 , з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну зневагу до існуючих елементарних правил і норм поведінки в суспільстві, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, моральності та добропристойності, усвідомлюючи, що потерпіла ОСОБА_8 перебуває у безпорадному стані, так як остання знаходилась на підлозі та не чинила опору діям ОСОБА_11 , висловлюючись брутальною нецензурною лайкою, ОСОБА_11 продовжив свої хуліганські дії, які намагалась стримати ОСОБА_12 , наніс один удар в область голови ОСОБА_9 , та розпочавши безперервно наносити удари кулаками правої руки в голову потерпілої ОСОБА_8 та всього наніс 4 (чотири) удари в голову.

При цьому, ОСОБА_11 , наносячи удари кулаком правої руки в область обличчя потерпілої ОСОБА_8 , з метою прицільності та ефективності ударів, притримував вільною лівою рукою руку потерпілої ОСОБА_8 , яка намагалася таким чином прикритись від ударів, в чому проявляється особлива зухвалість в діях ОСОБА_11 .

Продовжуючи свої хуліганські дії ОСОБА_11 наніс один удар лівою ногою в голову потерпілої ОСОБА_8 та один удар лівою ногою в область грудей останньої, внаслідок чого остання отримала, згідно висновку СМЕ №109/Ж від 19.01.2016, за критерієм тривалості розладу здоров`я легкі тілесні ушкодження.

Надалі, ОСОБА_11 продовжуючи свій злочинний умисел, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну зневагу до існуючих елементарних правил і норм поведінки в суспільстві та громадських місцях, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, моральності та добропристойності продовжував ходити по приміщенню вище вказаного закладу, висловлюючись брутальною нецензурною лайкою, зачіпляючи, перекидаючи меблі та обладнання, при цьому, намагався з агресивними намірами наблизитися до потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , попри те, що його намагалась стримувати ОСОБА_12 .

В цей момент, до ОСОБА_11 підійшов потерпілий ОСОБА_7 , який забезпечував охорону громадського порядку в даному закладі та намагався словесно заспокоїти та припинити хуліганські дії ОСОБА_11 , але останній проігнорував прохання ОСОБА_7 та з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну зневагу до існуючих елементарних правил і норм поведінки в суспільстві та громадських місцях, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, моральності та добропристойності почав висловлюючись брутальною нецензурною лайкою в бік ОСОБА_7 , кидатись на нього, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_7 , тим самим вчинив опір ОСОБА_7 , який намагався припинити хуліганські дії ОСОБА_11 .

Тобто, ОСОБА_11 , з хуліганських мотивів грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну зневагу до існуючих елементарних правил і норм поведінки в суспільстві та громадських місцях, перешкоджав нормальному функціонуванню розважального закладу «Башня Мерліна», що розташований по вул. Андрія Малишка, 3, в м. Києві.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Так, обвинувачений ОСОБА_11 будучи допитаним у судовому засіданні пояснив, що 17.01.2016 разом з цивільною дружиною ОСОБА_12 та її давньою знайомою ОСОБА_14 з метою спільного відпочинку, вирішили піти у нічний розважальний заклад «Башня Мерліна», за адресою: м. Київ, вул. А. Малишка, 3, де сіли за один із вільних столиків та зробили замовлення. Перебуваючи у нічному розважальному закладі співали у караоке та він замовив собі 100 грамів горілки, але зважаючи на те, що пералельно з алкоголем замовили багато страв, то він почував себе добре і адекватно оцінював обстановку.
У певний момент він з ОСОБА_14 перебували за столиком вище вказаного нічного розважального закладу, а ОСОБА_12 , пішла до діджея щоб замовити пісню. В цей самий момент, він обернувся та побачив, як цивільна дружина розмовляє з потерпілою ОСОБА_8 при цьому розмахуючи одна перед одною руками. Так як, в залі гучно грала музика, не чув про що саме вони розмовляли, але судячи по емоціям і жестам останніх, він зрозумів, що між ними виник конфлікт. Коли побачив, що конфлікт між цівільною дружиною та ОСОБА_8 набирає обертів, підбіг до останніх, та став поряд з ними. Через декілька секунд, цивільна дружина дала ляпаса ОСОБА_8 , а він в свою чергу, відтягнув свою дружину. Паралельно з тим, ОСОБА_8 продовжувала лаятися та провокувати конфлікт, тож він не зтримався, і наніс кулаком правої руки удар їй в область обличчя. Після цього, ще декілька разів намагався нанести удар, але промахнувся. Також під час всього конфлікту біля ОСОБА_8 , якій він наніс удар, перебувала ОСОБА_9 , яка стояла поряд.
Надалі, відразу ж після даного інциденту, до нього підійшов невідомий чоловік одягнений в повсякденний одяг, як виявилося потім, потерпілий ОСОБА_7 та почав виражатися нецензурною лайкою в його сторону, у зв`язку чим між ними виник конфлікт та він захищаючи себе наніс йому удар. Того, що він є охоронцем у момент конфлікту він не знав.
А тому, свою вину обвинувачений визнає тільки в частині конфлікту з потерпілими ОСОБА_15 .
Вказані показання обвинуваченого суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

В свою чергу, будучи допитаною з дотриманням правил, передбачених частиною другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятою статті 352 КПК України, у судовому засіданні та попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання потерпіла ОСОБА_8 надала суду показання в яких підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини вчинення кримінального правопорушення в частині його, часу, місця, способу вчинення, зокрема зазначивши, що вона 17.01.2016 близько 02:00 разом зі своїм сином перебувала вдома за місцем проживання. Приблизно о 02:15 на її мобільний номер телефону зателефонувала донька ОСОБА_9 , та в ході телефонної розмови повідомила, що разом з друзями перебуває у нічному розважальному закладі «Башня Мерліна», по вул. А. Малишка, 3 у м. Києві та попросила забрати її з вище вказаного закладу, тому, що була вже пізня година. Так як син ще не спав, вона не могла залишити його самого вдома, а тому повідомила доньці, що забере її пізніше, як тільки засне син.

Надалі, цього ж дня близько 03:15 донька знову зателефонувала їй та в ході телефонної розмови повідомила, що вже виїжджає за нею та буде десь через 30 хв.

Близько 03:50 вона приїхала у вказаний нічний розважальний заклад, де її чекала донька, та пішла в середину, а зайшовши направилася до пульту діджея, де знаходилася її донька та відразу ж звернула увагу на компанію людей, а саме 2 дівчат, які були за столиком, та обвинуваченого, який знаходився на танцювальному майданчику.

Проходячи повз обвинуваченого, останній промовив: «Ох какая!», на що вона не звернула уваги, так як бачила, що він у стані алкогольного сп`яніння. Зробивши ще декілька кроків, почула як позаду неї останній роздумував у голос з ким вступити у бійку, на що вона знову не звернула свою увагу.

Після цього вона підійшла до пульту діджея.

Також вказала, що працює у цьому закладі.

Приблизно о 04:00 побачила, як її колега ОСОБА_16 підійшов до компанії ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та обвинуваченого і поросив віддати мікрофон, так як вони вели себе зухвало, агресивно та нецензурно виражалися в бік обслуговуючого персоналу, адже відповідно до локальних правил поведінки закладу, діджей може відмовити у користуванні апаратурою та послугами даного закладу, у разі порушень правил поведінки відпочиваючим, але на його прохання віддати мікрофон, вони ніяк не відреагували, а тільки нецензурно висловилися в бік ОСОБА_16 , після чого, останній повернувся до пульту діджея, вимкнув музику та пішов за межі залу за охоронцем.

В цей момент, одна з дівчат передала мікрофон обвинуваченому, а він тримаючи у руці мікрофон, підійшов та сів на сцену, і демонстративно почав стукати мікрофоном по сцені.

Вона побачила це та підійшла до нього, і у ввічливій манері попросила віддати їй мікрофон, на що останній без заперечень передав його, але в цей самий момент вона побачила на собі погляд ОСОБА_12 , яка знаходилася за столиком по діагоналі від неї. Після цього, поклала мікрофон у коробку на пульті діджея, налила собі чаю, і разом з донькою спостерігала за поведінкою вище вказаної компанії, так як вели вони себе не прийнятно.

В цей самий момент, вона побачила, що до неї підходить ОСОБА_12 і обвинувачений та підійшовши майже в притул остання почала нецензурно виражатися, погрожувати фізичною розправою, якщо вона не увімкне музику та не віддасть мікрофон.

Вона у свою чергу, намагалась пояснити ОСОБА_12 , що діджей відійшов, і по його поверненню вирішиться їхнє питання. В цей момент, свідок кулаком руки вдарила її в обличчя від чого вона похитнулася, та на декілька секунд втратила рівновагу. Відразу після цього обвинувачений, який стояв поруч, наніс їй сильний удар в голову від якого вона втратила рівновагу та впала на підлогу та став наносити серію сильних ударів руками та ногами в основному в область обличчя та грудної клітки.

Також, будучи допитаною з дотриманням правил, передбачених частиною другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятою статті 352 КПК України, у судовому засіданні та попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання потерпіла ОСОБА_9 надала суду показання в яких підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини вчинення кримінального правопорушення в частині його, часу, місця, способу вчинення, зокрема надала показання аналогічні показам потерпілої ОСОБА_8 , а також додала, що після того, як ОСОБА_12 вдарила ОСОБА_8 в обличчя від чого остання похитнулася та на декілька секунд втратила рівновагу, вона відразу ж після цього, з метою припинення конфлікту, стала між свідком та потерпілою, але обвинувачений, який стояв поруч, різким рухом відкинув її в куток між диваном та стіною, в наслідок чого вона відчула різкий біль в області шиї та відразу після цього, ОСОБА_11 наніс ОСОБА_8 сильний удар в голову від якого вона втратила рівновагу та впала на підлогу в куток між диваном та стіною. Після чого вона побачила, як обвинувачений не зупинився, а ще наніс серію ударів руками і ногами її матері та їй. Надалі, охоронець вивів його за межі зали караоке. При цьому, останній, в ході суперечки з охоронцем, також наніс йому удар в обличчя.
Крім того потерпіла вказала, що у той вечір тривалий час відпочила в цьому розважальному закладі і бачила, що обвинувачений, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вживали спиртні напої та увесь період знаходження у закладі вели себе зухвало, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну зневагу до існуючих елементарних правил і норм поведінки в суспільстві та громадських місцях, перешкоджали нормальному функціонуванню вище вказаного закладу.

Будучи допитаним з дотриманням правил, передбачених частиною другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятою статті 352 КПК України, у судовому засіданні та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання потерпілий ОСОБА_17 надав суду показання в яких підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчинення кримінального правопорушення в частині його, часу, місця, способу вчинення, зокрема вказав, що працює не офіційно охоронцем паралельно в приміщенні нічних розважальних закладів «Башня Мерліна» та «Ескалібур», що розташовані поруч. В ніч з 16.01.2016 на 17.01.2016 перебував на робочому місці у цьому розважальному закладі «Башня Мерліна», де займався робочими справами, час від часу переходячи з однієї зали в іншу. Відвідувачів було не багато.
16.01.2016 близько 23:00 у вище вказаний заклад прийшли відвідувачі, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та обвинувачений, сіли за стіл, що розташований ліворуч від входу (в кутку). На протязі ночі, вище вказані відвідувачі спільно розпивали спиртні напої та співали в караоке.
17.01.2016 ближче до 03:00, як йому стало відомо зі слів працівників розважального закладу, що вказані відвідувачі почали порушувати громадський порядок у приміщені закладу так, як перебували у стані алкогольного сп`яніння та неодноразово отримували зауваження з боку адміністрації та обслуговуючого персоналу. Близько 03:15 приїхала ОСОБА_8 , яка працює в цьому закладі, аби забрати свою доньку ОСОБА_9 , яка в цей вечір відпочивала у даному закладі. Він провів ОСОБА_18 до пульту діджея, а сам пішов в інший зал («Ескалібур»).
Близько 04:00, в той час, як він перебував у приміщенні зали «Ескалібур» , до нього підійшов офіціант ОСОБА_19 із зали караоке («Башня Мерліна») та повідомив, що компанія ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та обвинувачений, порушують порядок та провокують конфлікт з ОСОБА_8 . Відразу після цього, він прибув у зал караоке «Башня Мерліна» та побачив, що по центру зали стояв обвинувачений та нецензурно виражався в бік обслуговуючого персоналу, розкидав стільці. Побачивши порушення з його боку підійшов до нього та запитав, що трапилося, запропонував не порушував порядку, на що у відповідь почув нецензурну лайку від обвинуваченого на свою адресу.
Після чого ОСОБА_11 раптово наніс йому удар в обличчя, від чого він похитнувся і відійшов назад та сказав йому, щоб той йшов за ним на вулицю. Перебуваючи на вулиці, біля входу у даний заклад, обвинувачений продовжував нецензурно виражатися в його бік та знову, повторно наніс йому удар кулаком в обличчя, від якого той похитнувся, на декілька секунд втратив рівновагу та відчув потемніння в очах, тому відійшов від нього та пішов в убиральню та, після того, як привів себе в порядок, знову вийшов на вулицю та побачив там працівників поліції, які й затримали обвинуваченого.
Також потерпілий вказав, що моменту того, як обвинувачений конфліктував з потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не бачив, але йому відомо з їх слів, що тілесні ушкодження їм наніс ОСОБА_11 до моменту виникнення конфліктної ситуації безпосередньо з ним.
Вказані показання потерпілих суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Тобто, цими показаннями, які є процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджується час, місце та спосіб вчинення даного кримінального правопорушення.

Будучи допитаними, у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_20 , кожен окремо, надали показання аналогічні за змістом з показаннями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , щодо місця, часу, способу вчинення злочину та інших обставин, що мали місце у цьому кримінальному провадженні, тож суд, аналізуючи зміст показань вказаних свідків, визнає їх належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Також, судом було допитано, у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджено про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання свідка ОСОБА_12 , яка надала суду показання, які є аналогічні з показами обвинуваченого.

Тобто, цими показаннями, які є процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджується саме настання події злочину, її орієнтовний час, місце та спосіб вчинення, а саме безпосереднє нанесення обвинуваченим ударів потерпілим, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, пов`язане з опором громадянину, який припиняв хуліганські дії.

При цьому, обставин регламентованих ст. 87, ч. 7 ст. 97 КПК України в ході судового розгляду встановлено не було та сторонами не доведено.

Даних передбачених ч. 2 ст. 96 КПК України відносно допитаних судом свідків для доведення недостовірності їх показань, як то показання, документи, які підтверджують їх репутацію, зокрема, щодо засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність останніх в ході судового розгляду встановлено не було.

В свою чергу, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

З протоколу перегляду відеозапису від 17.02.2016 здійсненого слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_21 за участю потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,, ОСОБА_7 та понятих ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , в період часу з 10:00 по 11:00 (а.п. 138-142) слідує, що було переглянуто відео-спостереження у приміщенні нічного розважального закладу «Башня Мерліна», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Андрія Малишка, буд. 3 та встановлено, що в правому нижньому куті вікна відеозапису мається зображення дати і часу у відповідності «день/місяць» і відповідно «год./хв./сек.» а саме зображення «17/01 05:18:59» та у лівому нижньому куті інтерфейсу відео-плеєра «стоп/медленно/быстро».

Відео запис ведеться з камери відео спостереження, що вмонтована на стелі приміщення залу караоке, над столом з обладнанням ді-джея, з ракурсом відео-зйомки з кута по діагоналі до протилежного кута залу.

Зображення відео запису - чорно-біле, чітке, в режимі без звуку.

З відео видно, що ліворуч від столу ді-джея мається вільний простір прохід для відвідувачів між столом ді-джея та столами відвідувачів, ширина якого біля 2-3х метрів. У вказаному проході під стіною розташований круглий столик з протилежних боків від якого спинками до стіни розміщено стільці. Вище до діагоналі на екрані, мається зображення двох круглих столів більшого діаметру для відвідувачів закладу, навколо яких у формі на пів-кола знаходяться дивани.

Перед вказаним столами відпочинку та столом ді-джея мається вільний простір танцювальний майданчик, який за площею біля 5х5 м.

Вбачається, що в проході між столом ді-джея та столом відвідувачів з тильного боку дивана, стоїть 4 (чотири) особи: особа №1 ОСОБА_8

(жінка, лівим боком тіла в притул до дивану); особа №2 ОСОБА_9 (жінка, по заду ОСОБА_8 праворуч від неї, на відстані до 1-го м.); особа №3 ОСОБА_11 (чоловік, одягнений у світлу футболку та штани, навпроти і правим боком тіла до особи №1 і №2 та обличчям до них, на відстані до 1-го м. та праворуч від особи № ОСОБА_12 ); особа №4 ОСОБА_12 (жінка одягнена у верхній одяг із зображенням темної горизонтальної полоси на ньому по лінії талії навпроти особи №1- ОСОБА_8 , обличчям до обличчя останньої на відстані до 1-го м.)

Спотерігається як особа №4 емоційно жестикулюючи та розмахує головою, повідомляє відомості у обличчя особі №1.

Після цього особа №1 розвертається тілом, займаючи положення спиною до особи №4, роблячи крок вперед до маленького круглого столика передає в руки особі №2 предмет схожий на чашку, який остання ставить на круглий столик позаду себе та вона знімає верхній одяг кладучи його на спинку стільця перед собою. В ході цього особа №1 знову повертається обличчям до особи №4 займаючи попереднє положення в півоберта правим боком до останньої.

Далі особа №4 продовжує емоційно повідомляти відомості особі №1, остання при цьому підіймає руки перед собою та розводить їх в сторони долонями до гори.

О 05:19:26, як позначено на відеозаписі, зображено як особа №4 ОСОБА_12 , піднімає перед собою на рівень обличчя особи №1 праву руку, потім розмахуючись, різко наносить кулаком своєї правої руки два удари в область обличчя особи №1- потерпілої ОСОБА_8 .

Відразу після цього, о 05:19:26, як позначено на відеозаписі, зображено, як особа №3 ОСОБА_11 обхопивши рукою шию потерпілої особи № ОСОБА_9 , відкидає останню в бік, після чого відразу наносить один удар кулаком правої руки в область обличчя потерпілої ОСОБА_8 , від якого остання падає на підлогу та не підводиться. Відразу після цього, ОСОБА_11 безперервно наносить серію ударів у кількості приблизно 8 (вісім) разів кулаками правої, лівої руки та лівої ноги в область обличчя та тулуба потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після чого йде в бік виходу з вище вказаного закладу, і зникає з поля зору ділянки фіксації відео нагляду. О 05 год. 20 хв. 08 с., як позначено на відеозаписі, на зображенні знову з`являється ОСОБА_11 та йде в бік потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які знаходяться на підлозі, але останнього стримує ОСОБА_12 . Через декілька секунд, а саме, о 05 год. 20 хв. 14 с., як позначено на відеозаписі, на зображенні видно, як потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_20 підходять до ОСОБА_11 , а останній, в свою чергу, наносить один удар кулаком правої руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_7 , від чого останній похитнувся назад, і почав відходити в бік виходу, а ОСОБА_11 продовжував іти на нього. О 05 год. 20 хв. 30 с., як позначено на відеозаписі, на зображенні знову з`являється ОСОБА_11 , який знову швидко йде в бік потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_20 які знаходяться у кутку між стіною та диваном, але ОСОБА_11 стримує ОСОБА_12 , і не дає йому наблизитись до потерпілих. Після цього, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 йдуть в бік виходу та зникають з поля зору ділянки фіксації відео нагляду.

З протоколу перегляду відеозапису від 01.04.2016 здійсненого слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_21 за участю обвинуваченого та захисника в період часу з 11:00 по 12:00 (а.п. 150-153) слідує, що було переглянуто відео-спостереження у приміщенні нічного розважального закладу «Башня Мерліна», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Андрія Малишка, буд. 3 та встановлено ті ж самі обставини, як і з протоколу перегляду відеозапису від 17.02.2016 здійсненого слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_21 .

За наслідками перегляду обвинувачений заявив, що відображені на відео обставини відповідають дійсності.

З протоколу перегляду відеозапису від 01.04.2016 здійсненого слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_21 за участю обвинуваченого, захисника та понятих в період часу з 13:00 по 13:30 з долученим відеозаписом його проведення (а.п. 145-148, 149) слідує, що сам експеримент було проведено у приміщенні розважального закладу «Башня Мерліна» та за його наслідками встановлено алгоритм та механізм вчинення злочину, який кореспондується з показаннями наданими потерпілими у суді, та даними відображеними на відеозаписі з місця події, тобто з обставинами вчинення кримінального правопорушення визнаними судом доведеними та передбаченими ст. 91 КПК України.

Порушень вимог ст.ст. 104-106, 223, 240 КПК України судом не встановлено та сторонами не доведено.

Тобто, цими процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджується саме настання події злочину, її орієнтовний час, місце та спосіб вчинення, зокрема безпосереднє нанесення обвинуваченим ударів потерпілим ОСОБА_15 .

Вказані документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.

Та звертає увагу на той факт, що ними в їх сукупності підтверджуються, як дата, час, місце, так і спосіб вчинення злочину.

При цьому, з досліджених судом, у порядку § 3 Глави 28 КПК України, у судовому засіданні, висновків експертів, тобто докладних описів проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, судовим слідством встановлено наступне.

Згідно висновку експерта № 292 від 03.02.2016 у ОСОБА_9 будь-яких видимих тілесних ушкоджень не виявлено (а.п. 168-169).
Згідно висновку СМЕ №109/Ж від 19.01.2016 при проведенні судово-медичної експертизи громадянки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в останньої були виявлені ушкодження у вигляді синців та садна утворились від дії тупого (тупих) предмета (предметів), за давністю утворення можуть відповідати вказаному терміну, тобто, 17.01.2016 та відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Порушень положень § 5 Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.

Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Таким чином, зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні містять в собі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та, які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто в повній мірі відповідають вимогам КПК України.

В свою чергу, згідно положень ст. 22 КПК України , кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом . Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тож, у судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про відмову від допиту свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , яке ухвалою суду, постановленою у порядку ч. 4 ст. 371 та ч. 2 ст. 372 КПК України, за згодою сторін кримінального провадження, а саме з боку обвинувачення та захисту, з урахуванням положень ст.ст. 22, 26 КПК України, задоволено.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Тож суд, враховуючи вищевикладені докази, які були надані суду у ході розгляду провадження та визнанні належними і допустимими, вважає висловлені стороною захисту доводи та докази в частині перебігу подій за участю обвинуваченого та ОСОБА_17 , враховуючи зокрема надані показання потерпілих та свідків у суді, сумнівними з вищезазначених у судовому рішенні підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При цьому, суд в черговий раз наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, за обставин, встановлених судом.

Так, з Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року N 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» (надалі Постанова) слідує, що хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.
Як опір представникові влади, представникові громадськості або іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, слід розуміти активну протидію особи, котра вчиняє хуліганство (відштовхування, завдання побоїв, заподіяння тілесних ушкоджень тощо), з метою позбавити зазначених осіб можливості виконати службовий чи громадський обов`язок з охорони громадського порядку.
Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 296 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, пов`язане з опором громадянину, який припиняв хуліганські дії.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину у стані сп`яніння.

Також суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, стан здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (працює, раніше не судимий, не одружений), позитивну характеристику за місцем роботи, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, положення статей 3 і 27 Конституції України, які регламентують, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 296 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, враховуючи відсутність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину,з урахуванням того, що згідно п. 14 Постанови суди мають призначати суворі міри покарання особам, які вчинили хуліганство із заподіянням потерпілим значної фізичної шкоди та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 3 ст. 296 КК України, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому в період судового провадження не застосовувався, однак, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України та дані про його особу слід визначити йому останній у вигляді домашнього арешту з 20:00 до 07:00 наступного дня з покладенням обов`язків з числа регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України до набрання вироком законної сили.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено згідно положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_11 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 296 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Застосувати до ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло, за адресою: АДРЕСА_2 з 20:00 до 07:00 наступного дня до набрання вироком законної сили та зобов`язавши його негайно прибути до місця свого проживання, прибувати за кожною вимогою до суду та поклавши обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися за межі місця проживання м. Київ без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати при наявності на зберігання до відповідних ОДВ свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну з роз`ясненням того, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 відраховувати з моменту затримання, тобто приведення вироку до виконання.

Речові докази: диск з відеозаписом залишити в матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні для відома, а прокурору також і контролю в частині застосування заходу забезпечення кримінального провадження та в частині обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_11 для виконання та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

С у д д я: ОСОБА_1