Ухвала 07 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 21 червня 2016 року щодо вказаної особи,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.

Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Також, положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених положень кримінального процесуального закону. Так, у скарзі ОСОБА_4 не міститься обґрунтування необхідності скасування чи зміни судових рішень щодо нього на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України з огляду на положення статей 412?414 цього Кодексу.

Також, засуджений ОСОБА_4 даючи власну оцінку доказам, наводить доводи, що за своїм змістом стосуються невідповідності висновків судів, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, засуджений вказуючи на незаконність вироку суду не зазначає порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції при постановленні ухвали за результатами розгляду апеляційної скарги, з огляду на положення статей 404, 419, 438 КПК України, а також не вказує, які саме доводи його апеляційної скарги залишилися поза увагою цього суду.

Разом з тим, ОСОБА_4 не зазначено у скарзі прохання до касаційного суду, яке має узгоджуватися з вимогами ст. 436 КПК України, якою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити її без руху і встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 21 червня 2016 року щодо вказаної особи, залишити без руху.
Встановити засудженому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги десять днів з дня отримання ним копії даної ухвали.

У разі не усунення в установлений строкнедоліків касаційної скарги, її буде повернутоособі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3