Справа № 461/5770/16-к
Провадження № 1-кс/461/4400/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника скаржниці ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернулась в суд зі скаргою на бездіяльність прокурора, в якій просить зобов`язати керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 внести кримінальну справу №181-0192 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.167 КК України, порушену 16.03.1999 року відносно ОСОБА_5 , в ЄРДР, провести досудове розслідування та прийняти процесуальне рішення згідно вимог діючого КПК України.

Скаргу мотивує тим, що 22.08.2016 року вона звернулась до керівника Львівської місцевої прокуратури №1 із заявою про внесення кримінальної справи №181-0192 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.167 КК України в ЄРДР на підставі п.10 Перехідних положень КПК України. Однак, зазначена кримінальна справа не внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, всупереч нормам КПК України.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просить скаргу задоволити.

Прокурор в судовому засіданні скаргу заперечив та додатково пояснив, що відсутні підстави для внесення кримінальної справи №181-0192 в ЄРДР, оскільки така при ліквідації Галицької районної прокуратури м.Львова не передавалась до Львівської місцевої прокуратури №1.

Заслухавши пояснення представника скаржника на підтримання доводів, викладених у скарзі, думку прокурора, який скаргу заперечив, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що в задоволенні поданої скарги слід відмовити, виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

В судовому засіданні встановлено, що 22.08.2016 року ОСОБА_5 подала керівнику Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 заяву, згідно якої, на підставі п.10 Перехідних положень КПК України та ст.214 КПК України, просила внести кримінальну справу №181-0192 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.167 КК України, порушену 16.03.1999 року відносно ОСОБА_5 в ЄРДР, провести досудове розслідування та прийняти процесуальне рішення.

Листом в.о. першого заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 від 23.08.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про відсутність підстав для внесення кримінальної справи №181-0192 в ЄРДР, оскільки така при ліквідації Галицької районної прокуратури м.Львова не передавалась до Львівської місцевої прокуратури №1.

Відповідно до п.10 Перехідних положень КПК України, кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій і Верховним Судом України згідно з положеннями цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Отож, з аналізу вищенаведених положень Закону випливає, що в порядку ст.214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості за заявами, у яких зазначаються обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Одночасно, на підставі п.10 Перехідних положень КПК України, перереєстровуються кримінальні справи, які знаходяться в провадженні органів досудового розслідування та не направлені до суду.

В судовому засіданні встановлено, що кримінальна справа №181-0192 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.167 КК України, порушена 16.03.1999 року відносно ОСОБА_5 не передавалась до Львівської місцевої прокуратури при ліквідації Галицької районної прокуратури м.Львова, а відтак відсутні підстави для зобов`язання прокурора внести до ЄРДР дану кримінальну.

Крім того, заява ОСОБА_5 не містить об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення відносно неї, тобто не відповідає критеріям, визначеним ч.5 ст.214 КПК України.

Наявність в інформаційному центрі МВС інформації про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_5 не може бути підставою внесення відомостей в ЄРДР.

Разом з тим, скаржниці слід роз`яснити її право на звернення до ГУ МВС та Львівської місцевої прокуратури №1 щодо вжиття ними заходів по приведенню інформації стосовно неї у відповідність до фактичних даних, тобто відображення в ній об`єктивних даних. Крім того, слід роз`яснити право оскарження дій вищенаведених суб`єктів, у разі непогодження з такими, в судовому порядку.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, приходжу до переконання про відсутність підстав для задоволення поданої скарги, оскільки кримінальна справа №181-0192 не передавалась до Львівської місцевої прокуратури №1, а подана ОСОБА_5 заява не відповідає критеріям, визначеним ч.5 ст.214 КПК України.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

у х в а л и в :

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8