Справа № 605/48/16-к
ВИРОК
Іменем України
ОСОБА_4 працюючи на посаді головного бухгалтера Підгаєцького районного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Підгайціагроліс» та будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно- господарськими функціями, яка, згідно п.1 примітки до ст.364 КК України, займає відповідальне становище, і яка згідно посадової інструкції уповноважена складати документи, які носять правовий характер, в кінці червня 2014 року, точної дати досудовим слідством встановити не видалось можливим, перебуваючи в приміщенні службового кабінету, розташованого в приміщенні адміністративного будинку Підгаєцького районного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Підгайціагроліс», що в м. Підгайці по вул.. Федьковича,2, діючи умисно, в інтересах третіх осіб ФОП ОСОБА_5 , в ситуацію щодо необхідності здійснення оформлення документів, а саме в товаро-транспортних накладних № 22 від 19.06.2014 року ; № 23 від 20.06.2014 року та № 24 від 20.06.2014 року, форма № 1-ТН, яких передбачена додатком до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. № 363 « Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» зареєстрованого в Мінюсті України 20.02.1998 р. за № 128/2568, які є офіційними документами, у графі «Здав»( тобто відповідальна особа вантажо відправника) підробила підпис, від імені лісничого ОСОБА_6 , посвідчивши тим самим здавання вантажу ( техсировини дуба) фізичній особі- підприємцю ОСОБА_5 та внесла в ці документи, завідомо неправдиві відомості про пункт призначення вантажу. Обвинувачена ОСОБА_4 у вказаних товаро-транспортних накладних проставила особистий підпис як головний бухгалтер та поставила підпис замість лісничого ОСОБА_6 , хоча їй було достовірно відомо, що за відсутності підпису останнього товаро-транспортні накладні не можуть бути використані.Внаслідок вищевказаних дій , в подальшому вказані товаро-транспортні накладні були подані у Тернопільське обласне управління лісового господарства та мисливського господарства на підставі яких був виданий сертифікат ТР № 837425 від 30.07.2014 р. про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій.
Таким чином ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились в службовому підробленні, тобто у внесенні нею, як службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, скоїла злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України за кваліфікованою ознакою «Службове підроблення, тобто внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей».
Обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та вину визнала повністю та фактичні обставини справи визнав повністю, у вчиненому щиро розкаялася. Зокрема суду пояснила, що точної дати не пам`ятає, але в червні 2014 року фізичній особі підприємцю , при здійсненні ним купівлі лісосировини було видано три товаро-транспортні накладні, в яких були відображені достовірні відомості, щодо пункту призначення та належним чином підписані і завірені всіма посадовими особами, особисто, як того вимагає офіційний документ. В подальшому, в червні 2014 року , повторно до них звернувся цей же самий підприємець ОСОБА_5 і мотивуючи тим що йому не вбалось реалізувати лісосировину, за пунктом призначення зазначеного в раніше виданих товаро-транспортних накладних, просив переписати накладні, але проставити інший пункт призначення. Оскільки в її повноваження як головного бухгалтера входить оформлення бухгалтерських документів, в тому числі товаро- транспортної накладної, в якій вона повинна проставити свій особистий підпис, вона самостійно виписала взамін раніше виданих трьох накладних, інші товаротранспортні накладні та в цих заново виписаних товаро-транспортних накладних , проставила попередні реквізити, стосовно номерів та дати видачі, що видавались ОСОБА_5 раніше, зокрема за № 22 від 19.06.2014 року ; № 23 від 20.06.2014 року та № 24 від 20.06.2014 року, однак пункт призначення, нею було проставлено інший , відмінний від попереднього. Визнає той факт,що в цих товаро -транспортних накладних вона особисто проставила підпис замість лісничого ОСОБА_6 . Обвинувачена пояснила, що такі дії нею вчинено з метою пришвидшення видачі документів. Також в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що товаро-транспортні накладні видаються лише один раз, на підставі фактично проведеної у встановленому порядку угоди по реалізації лісосировини, для подальшого транспортування лісо продукції . Факт невідповідності відомостей відображених у товаро- транспортних накладних в подальшому був виявлений під час перевірки Визнає той факт що внесла в офіційні документи завідомо неправдиві відомості, а також здійснила підроблення підпису. . Просила суд суворо її не карати та не позбавляти її права займати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно- господарськими функціями.
Крім того, обвинувачена просила суд визнати недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які нею не оспорюються. При цьому вказала, що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст. 349 КПК України їй зрозумілий.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що показання обвинуваченої є логічними і послідовними, такими, що знаходяться в об"єктивному взаємозв"язку з обставинами,які наведені в обвинувальному акті , беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. , обмежившись допитом обвинуваченої ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи та доказів, які характеризують особистість обвинуваченої
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 р. № 15 «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень»передбачено, що при вирішенні питання про те, чи є особа службовою, потрібно виходити з положень, що містяться у примітках 1 і 2 до ст. 364 КК. Згідно з приміткою до ст.364 КК України службовими особами є особи, які постійно чи тимчасово здійснюють
функції представника влади, а також обіймають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним повноваженням.
Враховуючи те., що дії ОСОБА_4 були зумовлені її службовим становищем та вона була наділеними правом на їх виконання, зокрема будучиголовним бухгалтером Підгаєцького районного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Підгайціагроліс» виконувала організаційно-розпорядчі обов`язки; та адміністративні-господарські обов`язки, що є підставою для визнання її службовою особою.
В примітці до ст.358 КК України встановлено, що офіційний документ це документ, що містить інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні факти, які породили чи здатні породити наслідки правового характеру. чи може бути використана як документи докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити». Вказане по своїй суті відображає в т.ч. і такий документ, як товарно-транспортна накладна, яка містить всі ознаки офіційного документа.
При цьому підроблення товарно-транспортної накладної, як офіційного документа, передбачає не тільки повне виготовлення фальшивої накладної, схожої на справжню або зміну змісту чи характеру цієї накладної шляхом механічного дописування, підтирання, підчистки, виправлення тексту, а також і внесення у справжню, з точки зору форми, товарно-транспортну накладну, неправдивих відомостей, якими в даному випадку були відомості щодо іншого пункту призначення техсировини- дуба та проставлення підпису за відповідальну особу вантажовідправника, ліника ОСОБА_6 якою не є службова особа- головний бухгалтер ОСОБА_4 .
На підставі викладеного суд дійшов до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.1 ст.366 ККУкраїни, і кваліфікує її дії як умисне внесення в чеврні 2014 році як службовою особою в офіційні документи завідомо неправдивих відомостей.
При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченій, суд визнає, відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обираючи вид та мiру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченою злочину, злочин, який вчинила обвинувачена, згідно ст. 12 КК України є невеликої тяжкості, відсутність наслідків.
Також, призначаючи покарання, суд враховує особу обвинуваченої, яка раніше не судима в силу ст.89 КК України, повне визнання вини у вчиненні злочину, позитивну характеристику, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що є обставинами, які пом`якшують покарання, те що обставини, які обтяжують покарання відсутні, також суд враховує, що обвинувачена має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, і з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, вважає що подальше виправлення і перевиховання обвинуваченої можливо без ізоляції її від суспільства, тому покарання обвинуваченій ОСОБА_4 слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, та призначити у виді штрафу з позбавленням права виконувати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності .
Суд бере до уваги, що обвинувачена, ОСОБА_4 , займаючи посаду головного бухгалтера на законних підставах, вчинила кримінальне правопорушення, яке за своїм характером було безпосередньо пов`язано з виконанням її обов`язків, що передбачені даної посадою, та з урахуванням особи обвинуваченої, проте що аналогічні правопорушення нею раніше допускались, однак належних висновків остання не зробила суд дійшов висновку про неможливість збереження за нею права обіймати посаду головного бухгалтера , тому суд призначає додаткове покарання про позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків. Крім того, санкцією ч.1 ст.366 КК України передбачено обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю, тому, відповідно до ст.55 КК України вказаний вид покарання слід призначити ОСОБА_4 на строк 1 рік.
Підстав для застосування стосовно ОСОБА_4 ст. 69 КК України суд не вбачає.
Саме таке, покарання відповідно до ст. 65 КК України, суд, вважає справедливим та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлявся. Запобіжний захід не обирався. Речові докази по справі відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні з обвинуваченої ОСОБА_4 підлягають стягненню в дохід держави понесені по проведенню почеркознавчих експертиз на суму 306 грн.90 коп., та на суму 614,40 грн.,які підтверджені відповідними документами
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367-373, 374, 376, 394,395 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі стап`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 2550 (дві тисячі п`ятсот пятдесять ) гривень, в дохід держави з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на 1 рік.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення почеркознавчих експертиз в загальній сумі - 921 грн. 30 коп. (дев`ятсот двадцять одна гривні 30 коп.).
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.
Головуючий: підпис ОСОБА_1