АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11КП/790/1292/16 Доповідач апеляц.інстанції ОСОБА_2 Категорія: ст.389ч.1 КК України
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження № 643/20571/15-к за обвинуваченням ОСОБА_7 в кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.389 ч.1 КК України
за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Харківської області ОСОБА_8 на вирок Московського районного суду міста Харкова від 29 лютого 2016 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Московського районного суду міста Харкова від 29 лютого 2016 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працює, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 18.07.2014 року за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.389 КК України та йому призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Згідно вимог ч.1 пп.2 і 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання. Відповідно до положень ст.ст. 71, 72 КК України покарання, призначене ОСОБА_7 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень - виконувати самостійно.
Перший заступник прокурора Харківської області, не оспорюючи фактичних обставин справи та правової кваліфікації дій обвинуваченого, порушує питання про скасування вироку у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання вимогам кримінального закону. Просить ухвалити апеляційним судом новий вирок, яким призначити покарання з дотриманням вимог ст.71 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно оскаржуваного вироку суду 18.07.2014 року ОСОБА_7 був визнаний винним та засуджений проком Московського районного суду міста Харкова за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 гривень та в той же день Московським районним судом м. Харкова належним чином повідомленим про обов`язок щодо сплати штрафу у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і необхідності повідомлення суду, шляхом представлення документу про сплату штрафу, а також про кримінальну відповідальність за ст.389 КК України за ухилення від сплати штрафу. Обвинувачений, діючи умисно, достовірно знаючи порядок виконання покарання у виді штрафу та наслідки ухилення від відбування цього виду покарання, в період часу з 19.08.2014 року до 21.10.2015 року, призначений вироком штраф не сплатив, ніяких заходів щодо відбування призначеного йому покарання не вжив, на облік в Державний центр зайнятості не став, таким чином, ухилився від сплати штрафу.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на матеріалах справи і ніким в апеляційному порядку не оспорені.

Відповідно до вимог чч.1 та 2 ст.65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно вимог ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно вимог ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції зазначених вимог кримінального закону не дотримавсь, а остаточне покарання за сукупністю вироків не призначив.

Колегія суддів вважає, що в частині призначеного покарання вирок має бути скасований з ухваленням нового вироку.

В решті вирок суду є законним і обґрунтованим, а тому вимога прокурора щодо визнання ОСОБА_7 винним за ч.1 ст.389 КК України, за якою його вже було визнано оскаржуваним вироком, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 407,409,420 КПК України, колегія суддів,-

ПРИСУДИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Харківської області ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Московського районного суду міста Харкова від 29 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.389 КК України у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуте покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 18.07.2014 року і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 1 /одного/ року обмеження волі та штрафу у розмірі 850 грн.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, установити іспитовий строк 1 /один/ рік.
Згідно вимог ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Покарання в виді штрафу виконувати самостійно.
В решті вирок суду від 29 лютого 2016 року залишити без змін.

Копію вироку апеляційного суду негайно вручити засудженому і прокурору.

Вирок апеляційного суду, відповідно до ч.4 ст.532 КПК України, набирає законної сили з моменту його проголошення.

На вирок може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим у той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Подача касаційної скарги не зупиняє виконання вироку.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11