Справа № 610/3093/16-к
Провадження № 1-в/610/546/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2016 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації Покровської ВК № 17 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія справу про умовно-дострокове звільнення від покарання за заявою засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка Борзнянського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, який мешкав: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого: 23.06.2005 апеляційним судом Сумської області за п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю. Ухвалою Верховного Суду України від 25.10.2005 вирок апеляційного суду Сумської області від 23.06.2005 змінений, скасовано вирок в частині засудження ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України і вважати засудженим ОСОБА_5 за сукупністю злочинів, передбачених п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з заявою про його умовно-дострокове звільнення від призначеного вироком апеляційного суду Сумської області від 23.06.2005, ухвалою Верховного Суду України від 25.10.2005 покарання.

Засуджений ОСОБА_5 , який приймав участь в розгляді справи в режимі відеоконференції, заяву підтримав та зазначив що відбув необхідні 3/4 частини строку покарання, за період відбування покарання характеризується позитивно, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. Вважає, що своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому може бути звільнений умовно достроково.

Прокурор та представник Покровської ВК (№ 17) проти задоволення заяви засудженого заперечували, зазначивши, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, має не відшкодований позов.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений фактично відбув необхідну частину покарання, передбаченого вироком суду, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Дійсно, засуджений ОСОБА_5 фактично відбув необхідні за п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України 3/4 частини строку покарання, має 10 заохочень, непогашених стягнень не має.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Як убачається з наданих суду матеріалів та особової справи засудженого, ОСОБА_5 засуджений за вчинення особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи та проти власності.

Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_5 від 08.09.2016, останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 10.08.2004. За час тримання в Сумському СІЗО режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав, характеризувався посередньо. З 07.12.2005 відбував покарання у Сокирянській виправній колонії (№ 67), де порушував режим тримання, за що мав одне стягнення, заохочень не мав. За час тримання в Київському та Харківському СІЗО стягнень та заохочень не мав, характеризувався посередньо. З 21.07.2008 по 17.04.2016 відбував покарання в Холодногірській виправній колонії (№ 18), де характеризувався посередньо, допускав порушення режиму тримання, за що мав два стягнення, в подальшому змінив свою поведінку на кращу та мав 10 заохочень. Разом з цим, в Покровській виправній колонії (№ 17), до якої ОСОБА_5 прибув у зв`язку із захворюванням на туберкульоз легенів 17.04.2016, він характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має. Із представниками адміністрації ввічливий, але потребує постійного контролю. Участь у організаціях виховних заходів та програмах диференційованого виховного впливу не приймає, не прагне до підвищення загальноосвітнього рівня, участь у роботі самодіяльних організаціях не бере. Зазначені факти також підтверджуються матеріалами особової справи, а саме характеристиками з попередніх місць ув`язнення, довідками про заохочення та стягнення, постановами про накладення стягнень.

Крім того, відповідно до витягу з протоколу № 46 засідання комісії від 02.12.2015 питання щодо умовно дострокового звільнення ОСОБА_6 розглядалось за попереднім місцем відбування покарання, проте комісія прийшла до висновку про необхідність утриматись від подання матеріалів до суду про умовно дострокове звільнення ОСОБА_6 .

Ці факти не дають достатніх підстав дійти твердого переконання та висновку про те, що ОСОБА_6 , за період відбування даного покарання, довів своє виправлення, як це зазначено в заяві.

На даного засудженого застосовані судом заходи покарання, метою якого також є і виправлення засуджених, не мають свого очікуваного та дієвого впливу.

Відмова у задоволенні даного клопотання, відповідно до ч. 6 ст. 539 КПК України, не позбавляє права на розгляд повторного клопотання з цього самого питання через 1 рік після набрання ухвалою законної сили.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних, що характеризують його особу.

Дані про особу засудженого, тяжкість та характер вчинених ним злочинів, відношення та оцінка ним своєї злочинної діяльності, відсутність переконливих даних про бажання безповоротно відмовитися від злочинного способу життя, значний строк не відбутого покарання (1 рік 8 місяців 12 днів), інші доводи даної ухвали, не дають суду достатніх підстав дійти до твердої переконаності в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

СУДДЯ