Справа № 308/1048/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
18.05.2016
м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11кп/777/258/2016 за клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Півні Фастівського району Київської області, до строку позбавлення волі, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 02.03.2016.
Цією ухвалою залишено без задоволення клопотання ОСОБА_6 про зарахування строку його попереднього ув`язнення до довічного позбавлення волі, призначеного йому за вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 16.03.2012.
Суд в ухвалі визнав установленим наступне.
Вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 16.03.2012, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26.11.2012, ОСОБА_6 був визнаний винним в учиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, п.п.1,6,12 ч.2 ст. 115 КК України і, з застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України, засуджений до довічного позбавлення волі.
ОСОБА_6 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про зарахування строку його попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, на підставі ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цією нормою визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення відбувається у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
Окрім цього, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VII, яким частину п`яту статті 72 КК України викладено в іншій редакції, передбачено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.
Суд вважав, що зі змісту приписів, які містяться в цих правових нормах, зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання застосовується до засуджених, яким призначено строкові види покарання, за умови, що такі покарання не відбуті повністю. А довічне позбавлення волі до таких покарань не відноситься.
В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 02.03.2016 та постановлення нової: про задоволення клопотання і зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання. ОСОБА_6 вважає, що оскаржена ухвала суперечить змісту ст. 72 КК України, не узгоджується з вироком від 16.03.2012, яким ця правова норма застосована, з Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VII, яким порядок зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання не скасовано, а удосконалено, а також із застереженнями проти обмежень прав засуджених, встановленими у статтях 22, 24 та 63 Конституції України.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, промову прокурора, який вважає, що ухвала є законною і просить залишити її без змін, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи апеляційної скарги і приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.
Статтею 51 КК України визначено, що до осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, судом можуть бути застосовані дванадцять видів покарань, в тому числі два пов`язаних з позбавленням волі: 11) позбавлення волі на певний строк; 12) довічне позбавлення волі. Тлумачення цих понять викладено у статтях 63 і 64 КК України.
Позбавлення волі на певний строк, згідно ст. 63 КК України, полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Довічне позбавлення волі, як видно зі змісту ст. 64 КК України, будь-яким строком не обмежено, встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів, застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк, і має передбачені у частині другій цієї статті застереження щодо кола осіб, до яких воно може бути застосовано.
Отже, позбавлення волі на певний строк і довічне позбавлення волі, згідно кримінальному закону, є різними видами покарань, друге з яких не має обмеження в часі.
Статтею 72 КК України передбачено правила складання певних видів покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення, а її частиною першою їх співвідношення за критерієм тривалості в залежності від ступеня суворості. Зокрема, одному дню позбавлення волі відповідають: один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту, два дні обмеження волі і т.д. Види покарань, у тому числі всі додаткові, оскільки вони не мають виміру в часі, як видно зі змісту частин 2, 3 і 4 цієї статті, з строковими видами покарань не співвідносяться і виконуються самостійно.
Викладене у частині п`ятій цієї статті, правило зарахування строку попереднього ув`язнення, удосконалене Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VII, встановлює, що у разі засудження до такого (одного) виду покарання, як позбавлення волі, судом зараховується строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Оскільки це правило викладено в контексті статті 72 КК України і стосується одного виду покарання (а не двох), очевидно, що воно стосується саме позбавлення волі на певний строк. Тому застосування його ще і до іншого виду покарання, нехай і пов`язаного з позбавленням волі, виключається.
Припис частини четвертої статті 374 КПК України, згідно з яким у резолютивній частині обвинувального вироку рішення про залік досудового тримання під вартою зазначається після призначення остаточної міри покарання, цьому правилу не суперечить.
Згідно ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить цей Кодекс, Конституція України та загальноприйняті принципи і норми міжнародного права. Кримінальне процесуальне законодавство України, як установлено в ст.2 КПК України, складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших Законів України. Порядок і строки апеляційного перегляду судових рішень та правила підсудності визначені у главах 3 і 31 КПК України. З огляду на передбачені ними приписи питання законності рішення суду першої інстанції про зарахування строку попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 270-VІ від 15.04.2008), на яке посилається ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, Апеляційний суд Закарпатської області розглядати не вправі, рівно як і посилатись на нього, як на джерело права.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд Закарпатської області
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 02.03.2016, якою залишено без задоволення клопотання ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення до довічного позбавлення волі, призначеного йому за вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 16.03.2012, залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.
Судді :