Справа № 734/1723/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/421/2016
Категорія - ст.115 ч. 1 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 .

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження № 11-кп/795/421/2016 р. за апеляційними скаргами представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_11 , захисників, адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Рудьківка Бобровицького району Чернігівської області, громадянин України, з середньою освітою, одружений, на утриманні одна малолітня дитина, 2009 року народження, працював по найму, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз 28 травня 2013 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 14 липня 2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» за ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 липня 2014 року,

- визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, з призначенням покарання:

- за ст.115 ч.1 КК України 13 /тринадцять/ років позбавлення волі;

- за ст.185 ч.3 КК України 4 /чотири/ роки позбавлення волі;

- за ст. 185 ч.2 КК України 2 /два/ роки позбавлення волі;

- за ст. 162 ч.1 КК України 2 /два/ роки обмеження волі, що відповідно до ч.1 ст.72 КК України відповідає 1 /одному/ року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_11 призначено покарання 14 /чотирнадцять/ років позбавлення волі.

Запобіжний захід залишено тримання під вартою.

Строк відбування покарання обчислено з 21 лютого 2015 року з моменту затримання.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_11 зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 21 лютого 2015 року по час набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 11549 грн. 08 коп.

Долю речових доказів вирішено у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_11 визнаний винним і засуджений за вчинення умисного вбивства, крадіжки чужого майна та незаконні проникнення до житла при слідуючих обставинах:

19 лютого 2015 року, приблизно з 05 по 06 годину ранку ОСОБА_11 у стані алкогольного сп`яніння, з метою придбання самогону, прийшов у господарство ОСОБА_13 по АДРЕСА_3 , та почав вимагати продати йому горілку. Розізлившись на ОСОБА_13 , яка сказала, що горілки немає та проганяла його з подвір`я, ОСОБА_11 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з метою помсти за образу, у веранді будинку підібраною біля будинку металевою конструкцією Г подібної форми, умисно завдав по голові ОСОБА_13 два удари, заподіявши їй, згідно висновку судово-медичної експертизи № 11 від 08.04.2015 року, тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа з множинними вогнищами забоїв речовини головного мозку та крововиливами в м`які мозкові оболонки, в шлуночки мозку та під тверду мозкову оболонку, що призвели до смерті ОСОБА_13 на місці події.

Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_13 в цей же день в період часу з 05 по 06 год. ранку ОСОБА_11 у стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки, через незамкнені вхідні двері проник у житло ОСОБА_13 та викрав звідти: мобільний телефон «Samsung GT-E1080i» 2013 року випуску чорно-сірого кольору, вартістю 226,14 грн. із сім-карткою «Київстар» з номером НОМЕР_1 , пляшку шампанського «Совєтскоє», пляшку вина «Кагор український», пляшку віскі «BLACK LABEL», дрібні гроші в сумі 36,95 грн., а всього на загальну суму 1283,09 грн., заподіявши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_7 , та використав викрадене для власних потреб.

Далі в цей же день в період часу з 06 по 07 год. ранку ОСОБА_11 у стані алкогольного спяніння, повертаючись додому та зустрівши ОСОБА_14 , за попередньою змовою з ним, з метою розпиття спиртних напоїв, через вибите вікно, незаконно, таємно, без дозволу власника, проникли до житлового будинку по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , чим порушив недоторканість їх житла, та близько 11 год. ОСОБА_11 у стані алкогольного сп`яніння, із будинку ОСОБА_17 таємно викрав: портативний стереоплеєр «LV 520», вартістю 953,26 грн., дві акустичні колонки «Gembird SPK-721U», загальною вартістю 222,68 грн., набір столових приборів на 24 предмети «Frico FRU-804», загальною вартістю 435,99 грн., кросівки чоловічі «Adidas ZX-950» вартістю 157,42 грн., бритву акумуляторну «Vigor HX-6420», вартістю 350 грн., гладкоствольний самозарядний пістолет калібру 9 мм РА, моделі «AE-10G» № НОМЕР_2 , виробництва СП «Шмайсер» м. Київ, вартістю 2200 грн., а всього - на загальну суму 4319,35 грн., заподіявши майнову шкоду потерпілому ОСОБА_15 , та використав викрадене для власних потреб.

В цей же день близько 12 год. ОСОБА_11 у стані алкогольного сп`яніння, з метою переховування від міліції, через вибите вікно незаконно, таємно, без дозволу власника, проник у житловий будинок ОСОБА_18 по АДРЕСА_4 , чим порушив недоторканість її житла.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 , просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_11 остаточне покарання за сукупністю вчинених ним злочинів у виді 15 років позбавлення волі, посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість. Зазначає, що вина ОСОБА_11 повністю доведена доказами, зазначеними у вироку; він вчинив тяжкий злочин із сукупності позбавив життя людини, а також за наявності обставин, що обтяжують покарання - рецидив злочинів /має три не зняті і непогашені судимості/, вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а також він не визнав вини та не розкаявся.

В доповненій та уточненій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить скасувати вирок суду та направити кримінальне провадження на новий розгляд, посилаючись на те, що суд не врахував та не перевірив його правдиві показання, а також не взяв до уваги показання його захисника ОСОБА_9 , який був присутній при його першому допиті, де він давав показання про непричетність до вбивства. Посилається на те, що визнавальні показання від нього відібрали обманним шляхом; працівники міліції, слідчий ОСОБА_19 та прокурор пообіцяли за визнання ним вбивства менше покарання. Припускає, що ОСОБА_13 міг вбити ОСОБА_14 , який вистрілив в себе з криком, що за бабу сидіти не буде, а причин для самогубства у нього не було.

Зазначає, що під час досудового слідства були порушені вимоги ст. 224 КПК України, а саме: начальник карного розшуку ОСОБА_20 проводив його допит 21 лютого 2015 року з 06 до 11 години ранку, більше двох годин, не в спеціально відведеній кімнаті, без письмового доручення слідчого, без участі захисника, коли він / ОСОБА_21 / перебував у стані алкогольного спяніння, в матеріалах провадження відсутні його пояснення та протоколи допиту від 21.02.2015 року. На цьому допиті ОСОБА_20 обманним шляхом умовив його зізнатись у вбивстві; припущення потерпілої ОСОБА_7 , що ОСОБА_14 потрапив в будинок ОСОБА_13 вранці, не можуть бути доказами, у зв`язку з чим не згоден з висновком експерта щодо часу настання смерті потерпілої, бо вони були біля її садиби ввечері 18 лютого 2015 року; не взято до уваги показання свідків, які бачили його саме 18 лютого 2015 року біля садиби потерпілої.

При впізнанні знаряддя вбивства порушено ст.229 ч.2 КПК України, бо йому пред`явили лише один предмет замість не менше трьох;

при проведенні слідчого експерименту він показував, як наносив удари потерпілій, але згідно висновку експерта потерпіла померла від інших ударів.

Вважає, що так як невірно вказані знаряддя вбивства та час смерті потерпілої, то невірно кваліфіковані його дії за ст.115 ч.1 КК України, замість за ст.121 ч.1 КК України.

Також не досліджено його особу та вагомість наявних доказів, не враховано обставини, які пом`якшують його покарання - молодий вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків за місцем постійного проживання, постійне місце роботи.

Крім того вказує, що на допущені на слідстві порушення закону він із захисником повідомляли прокурора Бобровицького району, але відповіді до цього часу не одержали.

В апеляційній скарзі захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого просять скасувати вирок суду щодо ОСОБА_11 в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України із закриттям кримінального провадження; в частині призначеного покарання за ст. ст. 185 ч.3, 162 ч.1 КК України звільнити від відбування покарання із застосуванням ст.75 КК України. Посилаються на необґрунтованість вироку суду, зазначають, що на досудовому слідстві прокурор, слідчий та оперативні працівники постійно порушували законність, примусили ОСОБА_11 взяти на себе вбивство ОСОБА_22 , позбавили його та захисника ОСОБА_9 можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, а обвинуваченого обманним шляхом за 10 хвилин до етапування примусили підписати протокол про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Вказують, що матеріали досудового слідства не підтверджують вчинення ОСОБА_11 злочину за ст.115 ч.1 КК України. До цього часу не отримали відповідей на 21 письмове клопотання сторони захисту від прокурора Бобровицького району про грубі порушення законності працівниками Бобровицького РВ. В судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_20 , начальник карного розшуку, підтвердив незаконність своїх дій 21 лютого 2015 року, коли без відома лікарів забрав ОСОБА_11 з лікарні, та незаконно, без письмового доручення слідчого, без участі захисника, проводив не передбачені КПК України оперативно-розшукові дії, і у матеріалах провадження відсутні відповідні процесуальні документи із зазначеною датою. На порушення закону із затриманим проводилися процесуальні дії поза межами слідчої кімнати в ІТТ, відсутні процесуальні документи перебування ОСОБА_20 в камері ІТТ о 21 год. 21.02.2015 року, де утримувався ОСОБА_11 . З відеокасети допиту ОСОБА_11 вбачається, що при допиті був присутній прокурор ОСОБА_23 , але у протоколі допиту він не вказаний, що підтверджує грубе порушення законності та психологічний тиск на обвинуваченого.

Вважають недопустимим доказом по справі аудіозапис розмови ОСОБА_11 з невідомим агентом, бо ОСОБА_11 знав, що в камері знаходиться міліцейський агент. Звертають увагу на відсутність в матеріалах провадження процесуальних документів за перші числа березня щодо будь-яких слідчих дій з потерпілою ОСОБА_7 , про які вона давала показання. Перебування ОСОБА_11 в господарстві ОСОБА_13 спростовується показаннями свідка ОСОБА_24 .

Відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_11 , яке проводилось з порушенням КПК України, не підтвердило причетність ОСОБА_11 до злочину: із показаних ним напрямків ударів руками вбачається, що йому невідомо кількість ударів та якою рукою. Крім того, ОСОБА_11 був хворий, знаходився на стаціонарному лікуванні, згоди на проведення відтворення обстановки та обставин події не давав. Слідством наданий муляж неіснуючого знаряддя злочину, труп ОСОБА_13 знаходився в іншому положенні.

Знаряддя злочину ОСОБА_11 на огляд не надавалося, не встановлено, чи тим самим знаряддям скоєно вбивство. Походження металевого прута потерпілій та обвинуваченому невідоме, на ньому не виявлено відбитків пальців рук ОСОБА_11 . Не відповідає Механізм нанесення тілесних ушкоджень, не відповідає розташуванню металевого прута при ударі по голові. Одяг зі слідами крові ОСОБА_13 не може бути доказом по справі, бо не встановлено, кому він належав.

На місці події виявлені сліди недопалків, відбитки слідів взуття, але вони не вилучались та не досліджувались.

В матеріалах кримінального провадження відсутні перші показання обвинуваченого за участю захисника ОСОБА_9 , довідка Бобровицької ЦРЛ про перебування ОСОБА_11 на стаціонарному лікуванні з 20.02.2015 року по 24.02.2015 року, яка спростовує можливість його участі у відтворенні обстановки та обставин події.

В запереченнях на апеляційну скаргу представника потерпілої, адвоката ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_11 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду скасувати на підставі ст. 407 ч.2 КПК України.

В запереченнях на апеляційні скарги представника потерпілої, адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_11 , захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , прокурор Бобровицького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_25 вважає вироку суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим. Доводи сторони захисту вважає не підтвердженими всіма дослідженими доказами по справі: порушень вимог КПК не допущено, ознайомлення з матеріалами справи проведено за ухвалою слідчого судді про встановлення строку на ознайомлення, яким захисники не побажали скористатись в повному обсязі, психологічного тиску не було, кожна слідча дія належним чином процесуально закріплена, тощо.

Заслухавши доповідача, пояснення представника потерпілої, адвоката ОСОБА_8 , потерпілу ОСОБА_7 , які не підтримали свою апеляційну скаргу, згодні з вироком суду, заперечують проти апеляційних скарг обвинуваченого та захисників; пояснення захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_11 , які підтримали свої апеляційні скарги, просили змінити вирок суду, закрити провадження за ч.1 ст.115 КК України, за ст. ст.185 ч.3, 162 ч.1 КК України призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України, заперечують проти апеляційної скарги представника потерпілої, думку прокурора ОСОБА_26 , яка заперечує проти всіх апеляційних скарг, просить залишити вирок суду без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг, дослідивши та перевіривши матеріали кримінального провадження щодо засудження ОСОБА_11 в межах апеляційних скарг у відповідності із ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_11 не визнав вини у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 115 КК України; визнав вину у вчиненні злочинів за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України. Підтвердив, що 18 лютого 2015 року близько 18 год., шукаючи спиртне, разом з ОСОБА_14 прийшли до будинку ОСОБА_13 на АДРЕСА_3 , ОСОБА_14 пішов до будинку, а він залишився біля двору, бо його в цей дім не пускали. Коли його ОСОБА_27 покликав, то підійшов до будинку та побачив ОСОБА_13 , яка лежала у веранді біля порогу, обпершись об стіну, без ознак життя. Вони обійшли ОСОБА_13 , зайшли у будинок, він забрав зі столу пляшки із спиртним, розбив копилку, забрав дрібні гроші. Що брав ОСОБА_14 , не знає, але той розкидав речі.. Викрадене майно склали в два пакети, віднесли на вулицю Кошового, через вікно проникли в буд. АДРЕСА_5 , де переховувався ОСОБА_14 , яке належить ОСОБА_17 , та розпивали там викрадену у ОСОБА_13 горілку. Наступного дня з 8 до 11 год. знову пиячили, він запитував у ОСОБА_14 , що це було, той нічого не прояснив, а зі словами, що за бабу сидіти не буде, застрелився. Він злякався, забрав сумку, пістолет, виліз через вікно, пішов на АДРЕСА_4 , через вікно проник в будинок АДРЕСА_6 , де вживав спиртні напої з 11 до 12 години, потім заснув. Прокинувся від звуку конвою, йому було дуже погано від випитого спиртного, тому йому викликали швидку допомогу та доставили в лікарню, звідки вранці забрали працівники міліції. На першому допиті слідчому у присутності захисника ОСОБА_9 давав показання, що не вбивав ОСОБА_13 . Коли перевели в камеру, до нього прийшов працівник міліції і умовив взяти на себе вбивство однієї людини. В камеру приходив і прокурор, який теж роз`яснював ситуацію, міру покарання за умисне вбивство, тому 22 лютого 2015 року під тиском слідчого та прокурора він поїхав на слідчий експеримент, де показував та розказував, як він убивав ОСОБА_13 ; показав де лежав пістолет, з якого застрелився ОСОБА_14 у будинку АДРЕСА_7 , показав, де він знаходився після смерті ОСОБА_14 у будинку АДРЕСА_6 . У райвідділі міліції підписав протокол слідчого експерименту (протоколи), в якому було відображено, що саме він вбив ОСОБА_13 .

Незважаючи на невизнання своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, дослідивши інші докази по справі у їх сукупності та співставивши їх між собою, суд першої інстанції в повному обсязі встановив, що ОСОБА_11 винуватий в умисному вбивстві ОСОБА_13 , про що докладно виклав у вироку.

З показань потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_28 доводиться, що про смерть матері вони дізналися вранці 19 лютого 2015 року. Працівників міліції викликав ОСОБА_28 , на місці події мати напівсиділа біля дверей веранди поряд з калюжею крові.

Потерпіла ОСОБА_7 підтвердила, що мати проживала одна, мала поганий зір, ходила з палицею, після 17 години взимку будинок та хвіртку закривала на замок, і нікому не відкривала; на вулицю не виходила. Завжди запитувала, хто приходить, і могла відкрити тільки близьким. ОСОБА_11 і ОСОБА_14 ніколи б не відкрила. Припускає, що матір чекали на вулиці, а вбили вранці 19 лютого 2015 року в період часу з 06 до 07 години. Пояснює тим, що зазвичай мати прокидалася після 4-ї години ранку, бо мала худобу, вмикала світло. Вранці 19 лютого 2015 року сусіди бачили світло в будинку та на ганку, але на момент її приїзду в будинок світло не горіло, була відсутня лампочка на ганку, яку мати викрутити сама не могла б, і яку вона / ОСОБА_29 / знайшла на подвір`ї в робочому стані, двері також не пошкоджені. З будинку викрадено спиртні напої, продукти харчування, дрібні гроші з розбитої копилки та телефон із зарядним пристроєм. Речі в шафі були перекинуті, щось шукали, але з одягу нічого не взято.

З показань свідків ОСОБА_28 , сина, та ОСОБА_30 , понятого, доводиться, що в їх присутності при проведенні 22 лютого 2015 року слідчого експерименту у господарстві ОСОБА_13 та за адресою АДРЕСА_1 , де обвинувачений перебував з ОСОБА_14 , ОСОБА_11 без будь-якого тиску, добровільно розповідав та показував на макеті, як він бив матір. При даванні показань обвинуваченим ОСОБА_11 під час експерименту працівники міліції не заважали йому, не підказували та не показували, як бити. Все фіксувалося на відеокамеру, були присутні захисник обвинуваченого, потерпіла та другий понятий.

Свідок ОСОБА_20 , на той час начальник карного розшуку Бобровицького РВ УМВС в Чернігівській області, показав, що 19 лютого 2015 року в с. Марківці Бобровицького району було вчинене вбивство ОСОБА_13 , під час розслідування якого у ОСОБА_11 були виявили речі, викрадені із будинку ОСОБА_13 . У зв`язку із сильним алкогольним сп`янінням, ОСОБА_11 забрали до лікарні. Коли за повідомленням лікаря черговому міліції про нормалізування стану здоров`я ОСОБА_11 і він може давати показання, його забрали з лікарні в райвідділ міліції. ОСОБА_11 добровільно погодився на слідчі дії. Він особисто його не допитував і не відбирав пояснення. Психологічного або психічного тиску на ОСОБА_11 ніхто не здійснював, скарг від ОСОБА_11 на це не надходило. Пояснення останній давав добровільно та в присутності захисника.

З показань свідка ОСОБА_19 доводиться, що під час кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 та 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України він проводив всі слідчі дії в присутності захисника, який був призначений відразу. Показання ОСОБА_11 давав добровільно, при вилученні одягу ОСОБА_11 , - штанів та куртки, - були присутні поняті: ОСОБА_11 добровільно зняв штани, на яких візуально були плями крові.

Свідок ОСОБА_31 , лікар-нарколог Бобровицької ЦРЛ, показала, що в лікарню ОСОБА_11 доставили з алкогольною інтоксикацією. Згідно міжнародної класифікації хвороб вона визначила йому діагноз «психічні та поведінкові розлади внаслідок зловживання алкоголю». 21 лютого 2015 року хворий був у задовільному стані, тільки скаржився на головний біль та втому. На проведення з ним слідчих дій з 21 лютого 2015 року і вподальшому протипоказань не було. Якщо б стан здоров`я не дозволяв проводити з ним слідчі дії, вона б цього не дозволила.

Свідок ОСОБА_24 , мати обвинуваченого, підтвердила, що розмовляла з ОСОБА_13 , щоб та не продавала сину горілку. Вважає. що тому син не міг ходити до ОСОБА_22 . ОСОБА_14 поряд з сином знаходився постійно. За два дні до вбивства ОСОБА_22 вона приїздила додому, не могла потрапити у будинок, а коли кум відкрив будинок, з нього через вікно вистрибнув ОСОБА_14 , а ОСОБА_11 стояв у вікні у крові на руках та одязі, скло у між кімнатних дверях було розбите.

Суд першої інстанції також допитав свідка Кров ОСОБА_32 , виклав його показання у вироку, і разом з показаннями свідка ОСОБА_24 , належним чином їх оцінивши, зробив цілком вірний висновок, що ці показання не спростовують причетність обвинуваченого ОСОБА_11 до вчинення злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, прямого стосунку до справи не мають.

Виновність ОСОБА_11 у повному обсязі також доводиться іншими доказами по справі у їх сукупності - речовими доказами, документами, висновками експертів, які суд дослідив, які отримані у відповідності до діючих процесуальних правил, без порушень вимог КПК України, що суд докладно, послідовно та обгрунтовано виклав у вироку, а саме:

- висновком експерта №11 від 08.04.2015 року /т.2 а.п.27-29/ про виявлені у ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа з множинними забоями головного мозку та крововиливами, які виникли від дії тупого предмету з різко обмеженою поверхнею з вираженим ребром та краєм, що відходить під прямим кутом по механізму ударів, є тяжкими тілесними ушкодженнями за ознакою небезпеки для життя та знаходяться з ними у прямому причинно-наслідковому зв`язку. Давність ушкоджень становить лічені хвилини до смерті ОСОБА_13 , яка настала за 6-8 год. до моменту дослідження її трупа /12 год. 30 хв. 19.02.2015 року/, в ранковий час 19 лютого 2015 року, в тому числі металевою конструкцією, що виявлена на місці пригоди та описана в постанові, та не менш ніж від двох дій. На думку експерта, перший удар був нанесений в лобну ділянку, коли потерпіла була повернута до нападника передньою поверхнею тіла, а другий - в скронево-тім`яну, коли була повернута правою поверхнею тіла. Після отримання тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_13 виконувати будь-які самостійні дії не могла;

- висновком експерта №152,277(х) від 23.03.2015 року /т.2 а.п.77-83/ про дослідження металевого предмета, знайденого на місці події, на поверхні якого виявлено сліди крові, походження яких не виключається від крові ОСОБА_13 ;

- висновком експерта № 328(б) від 22.04.2015 року /т.2 а.п.118-126/ про виявлення на наданих на експертне дослідження слідах на куртці чорного кольору, штанах, вилучених у ОСОБА_11 , змивах з місця події 19.02.2015 року в АДРЕСА_3 та від 21.02.2015 року в АДРЕСА_7 , слідів крові людини. Не виключається походження крові, виявленої на куртці чорного кольору та змивах з ОМП від потерпілої ОСОБА_13 та виключається походження крові від ОСОБА_14 . На штанах не виключається походження крові від ОСОБА_13 та ОСОБА_14 тільки за умови змішування. На змиві з ОМП за адресою: с. Марківці, вул. Кошового, 2 не виключається походження крові від ОСОБА_14 та виключається походження крові від ОСОБА_13 ;

- висновком експерта №194,323(б), 327(х) від 08.05.2015 року /т.2 а.п.99-114/ про належність ОСОБА_11 виявлених на поверхні скляної пляшки з-під вина «Кагор український» двох слідів пальців рук;

- висновком експерта №508(б) від 14.05.2015 року /т.2 а.п.43-47/ про виявлення крові людини на вилучених у ОСОБА_14 джинсах синього кольору, спортивній кофті з капюшоном сіро - синього кольору, походження якої не виключається від ОСОБА_14 та виключається від ОСОБА_13 ;

- протоколом огляду місця події від 19.02.2015 року, планом-схемою та ілюстративною таблицею, відеозаписом та фотографіями з огляду місця події /т.2 а.п.1-20/ про виявлення трупа ОСОБА_13 , металевої конструкції, розкиданих речей у будинку АДРЕСА_3 . При перегляді фотографій з місця події ОСОБА_11 звернув увагу, що знаряддя злочину - металева конструкція «Г»- подібної форми - знаходиться не на тому місці;

- протоколом огляду трупа від 19.02.2015 року /т.2 а.п.21/ про наявність на лобній ділянці трупа ОСОБА_13 ушкоджень у вигляді лінійних забійних ран з нерівними краями;

- протоколом огляду місця події від 21.02.2015 року, планом-схемою та ілюстративною таблицею /т.2 а.п.50-72/, яким є господарство АДРЕСА_1 , де виявлено труп ОСОБА_14 , та виявлено скляні пляшки чорного кольору з назвою «BLACK LABEL» ємністю 0,7 л, та з-під вина «Коблево» - Кагор, картонну коробку з-під пістолета, з написом «SCHNEISSER» модель АЕ 106; калібру 9 мм.; серія НОМЕР_3 ; в якій знаходяться документи на пістолет, картонну коробку з написом «FRICO» з-під столових наборів, які належали потерпілій, і які були викрадені;

- протоколом огляду місця події від 24.02.2015 року, ілюстративною таблицею /т2. а.п.73-75/ щодо добровільної видачі ОСОБА_11 в ІТТ Бобровицького РВ УМВС України верхнього одягу, в який він був одягнений в момент вчинення вбивства ОСОБА_13 ;

- протоколом огляду місця події від 20.02.2015 року /т.2 а.п.84-98/, ілюстративними таблицями до нього, яким є господарство АДРЕСА_4 , де переховувався ОСОБА_11 , і якого виявили у стані алкогольного сп`яніння, також виявили спортивну сумку темно-синього кольору, в якій знаходились та були вилучені: пістолет «SCHNEISSER» з гільзою; телефон «Samsung GT-E1080i»; портативний стерео плеєр; дві акустичні колонки набір столових приборів на 24 предмети «Frico FRU-804; кросівки чоловічі «Adidas ZX-950»; бритва акумуляторна «Vigor HX-6420»;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.02.2015 року та доданим до нього відеозаписом /т.2 а.с.195-213/, де ОСОБА_11 розказав. показав, як вчинив вбивство ОСОБА_13 та крадіжки майна;

- протоколом здійснення негласної слідчої дії від 10.03.2015 року та магнітним носієм до нього /т.2 а.п.42-42а/, результатом якої було отримання інформації про причетність обвинуваченого до вбивства ОСОБА_13 ;

- висновками експерта № 49 від 24.02.2015 року /т.2 а.п.175-178/, №163 від 12.03.2015 року /т. а.п.190-192/, довідками / т.2 а.с.179-180/ про вартість викрадених речей.

В результаті дослідження речових доказів у судовому засіданні суду першої інстанції - куртки з капюшоном чорного кольору та спортивних штанів «Adidas» темно-синього кольору, було встановлено, що на правій штанині з переднього боку в підколінній області та на нижній частині обох штанин (колош) наявні сліди червоно-бурого кольору, схожі на кров, та іншими речовими доказами, походження яких не виключається від ОСОБА_13 ..

Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_11 в частині не причетності його до вбивства ОСОБА_13 , що її міг вбити ОСОБА_14 , зіставляючи їх з матеріалами кримінального провадження та доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд першої інстанції обґрунтовано визначив, що така поведінка обвинуваченого, який розуміючи в чому він обвинувачується і яке передбачено за це покарання, зумовлена бажанням уникнути кримінальної відповідальності. Його твердження, що він не вбивав ОСОБА_13 і його дії неправильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, спростовуються вищенаведеними, дослідженими доказами в їх сукупності, які добуті відповідно до процесуальних правил та відповідають фактичним обставинам справи.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно дослідив наявні докази по справі, дав їм вірну правову оцінку, та вірно кваліфікував дії ОСОБА_11 за ст. 115 ч.1 КК України як умисне вбивство; за ст.185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло; за ст.185 ч.2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; за ст. 162 ч.1 КК України як незаконне проникнення до житла.

Призначаючи покарання ОСОБА_11 , суд керувався вимогами ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання на утриманні має малолітню дитину, обставини, що обтяжують покарання рецидив злочинів та вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Тому колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому.

Те, що адвокат ОСОБА_8 , погодивши думку із потерпілою ОСОБА_7 , не підтримав свої апеляційні вимоги в апеляційному суді, не є підставою для закриття апеляційного провадження, бо є інші апеляційні скарги.

Твердження захисників про позбавлення їх органами досудового розслідування можливості ознайомитись з матеріалами досудового розслідування не заслуговують на увагу, бо в матеріалах кримінального провадження є протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування /т.1 а.п.75/, підписаний захисниками, де вони підтверджують надання слідчим права на ознайомлення із всіма матеріалами справи, але ОСОБА_11 це право не використав, пославшись на відсутність всіх ксерокопій матеріалів провадження. 29 травня 2015 року слідчий суддя встановив сторонам, в тому числі і обвинуваченому із захисниками, строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, вказавши на наслідки невиконання даної ухвали. Далі обвинувачений ознайомився з матеріалами справи, і підтвердив це розпискою /т.1 а.п.76/.

Доводи захисників про те, що матеріалами досудового розслідування підтверджено непричетність ОСОБА_11 до вчинення злочину, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, спростовуються сукупністю достатніх, належних, достовірних, повно та всебічно досліджених та перевірених судом першої інстанції доказів, та колегією суддів не приймаються до уваги.

Твердження захисників та обвинуваченого про незаконність дій начальника карного розшуку ОСОБА_20 , вчинених 21 лютого 2015 року, коли він забрав ОСОБА_11 з лікарні для проведення процесуальних дій, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_33 , лікаря-нарколога Бобровицької ЦРЛ, яка підтвердила, що 21 лютого 2015 року ОСОБА_11 був у задовільному стані, протипоказань проводити з ним слідчі дії з 21 лютого 2015 року і вподальшому не було.

Щодо доводів захисників про грубе порушення законності та психологічний тиск на обвинуваченого в зв`язку з присутністю на допиті ОСОБА_11 прокурора ОСОБА_23 та не внесення його прізвища до протоколу, то вони безпідставні, дії прокурора не суперечать вимогам ст.36 КПК України, відповідно до яких прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, уповноважений брати участь у проведенні будь-яких слідчих дій. Крім того, допит ОСОБА_11 проводився за участі захисника, а матеріали відеодопиту підтверджують відсутність будь-якого тиску на підозрюваного.

Твердження захисників про те, що не можна вважати доказом аудіозапис розмови ОСОБА_11 з невідомим агентом у місцях тимчасового утримання, де він зізнавався у вбивстві, тому що він нібито знав про цього агента, колегія суддів відкидає як надумані, які спростовуються даними протоколу про результати здійснення цієї негласної слідчо-розшукової дії та магнітним носієм аудіокасетою «ТDК-90», а також іншими доказами по справі у х сукупності.

Посилання захисників та обвинуваченого на порушення КПК Українни при проведенні слідчого експерименту з участю ОСОБА_11 безпідставні, бо протокол проведення слідчого експерименту від 22.02.2015 року /т.2 а.п.195-213/ підписаний обвинуваченим та захисниками, зауважень та клопотань від яких не надходило.

Доводи захисників про те, що одяг зі слідами крові ОСОБА_13 не може бути доказом по справі, бо не встановлено, кому належав одяг, спростовуються протоколом огляду місця події в Бобровицькому РВ від 24.02.2015 року, де у ОСОБА_11 вилучено одяг: куртку та штани зі слідами крові, які він добровільно видав, і на яких відповідно до висновку експерта №28 «Б» від 22.04.2015 року знайдена кров, не виключається походженням крові від ОСОБА_13 .

Суд першої інстанції досліджував твердження обвинуваченого про те, що даний одяг вдягав ОСОБА_14 , і зробив вірний висновок, що вони є надуманими, дослідженими доказами не підтверджені, з чим погоджується колегія суддів.

Твердження захисників про відсутність в матеріалах кримінального провадження первинних показань обвинуваченого про те, що не він вбивав потерпілу, а ОСОБА_14 , спростовуються показаннями свідка ОСОБА_19 , наданими в суді першої інстанції згідно технічного запису судового засідання, що ОСОБА_11 повністю визнавав вину, щиро каявся, просив пробачення у потерпілої ( до вступу у справу захисника ОСОБА_10 ). Крім того, потерпіла ОСОБА_29 в апеляційному суді підтвердила, що за власною ініціативою прохала слідчого, щоб подивитися на обвинуваченого, і він визнавав свою вину та просив у неї вибачення за вчинене.

Доводи обвинуваченого про невідповідність показань потерпілої ОСОБА_7 щодо часу проникнення обвинуваченого до будинку ОСОБА_13 , - вранці ІНФОРМАЦІЯ_2 , - неспроможні, тому що її показання підтверджуються іншими доказами та узгоджуються з ними, зокрема, з висновком експерта №11 від 08.04.2015 року щодо часу настання смерті ОСОБА_13 .

Посилання обвинуваченого на п.2 ч.2 ст.407 КПК України як на підстави направлення кримінального провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування є безпідставним, бо дані вимоги КПК стосуються тільки апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду на підставі угоди, а дане кримінальне провадження розглядалось у загальному порядку, тому ці вимоги також задоволенню не підлягають.

Колегія суддів не знаходить підстав для скасування або зміни вироку суду першої інстанції.

Призначене ОСОБА_11 покарання відповідає вимогам закону, обставинам кримінального правопорушення, даним про його особу, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, тому апеляційні скарги представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_11 , захисників, адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404 - 414, 418 - 419, 374 - 376, 424 - 426, 532 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_11 , захисників, адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2016 року щодо ОСОБА_11 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_34 ОСОБА_4