АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №610/4229/14-к Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа №11-кп/790/637/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України
УХВАЛА
Іменем України
05 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 22.12.2015р. відносно ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, одружений, пенсіонер, з вищою освітою, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України до 7(семи) років позбавлення волі.

Поряд з цим, вирішені питання з речовими доказами та процесуальними витратами в порядку ст.ст.100, 124 КПК України, а також розв`язаний цивільний позов потерпілого.

Згідно вироку, 7.08.2014р. о 21год. 00хв. у ОСОБА_9 на літній площадці біля магазину «Берізка», що розташований на площі Дзержинського в с. Петрівське, Балаклійського району, Харківської області, в ході сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та ОСОБА_10 у зв`язку з тим, що вони перебували в стані алкогольного сп`яніння, виник раптовий умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_9 , передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_10 та бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, протиправно, тримаючи в правій руці ніж, який він приніс із собою, наніс ОСОБА_10 численних ударів ножем в область живота, поясниці та лівого передпліччя, тобто в область знаходження життєво-важливих органів, чим завдав ОСОБА_11 згідно висновку судово-медичної експертизи № 569-БЛ/14 від 15.09.2014р. наступні тілесні ушкодження: проникаючої колото-різаної рани в правому підребер`ї, проникаючої колото-різаної рани в 8-му межребер`ї справа по передній під пахової лінії, та в правій поперековій ділянці, 2 проникаючі колото-різані рани в лівому межребер`ї та 2 проникаючі колото-різані рани в поперековій ділянці зліва з пошкодженням тонкого та товстого кішківника, правої долі печінки та правого плеврального синуса з крововиливом в праву плевральну та брюшну порожнини, не проникаючої колото-різаної рани в поперековій ділянці справа, 2 не проникаючі колото-різані рани в 8-му межребер`ї, по передній під пахвовій лінії, не проникаючої колото-різаної рани в під пахвовій ділянці зліва, 2 колото-різані рани на лівому передпліччі. За ступенем тяжкості вищевказані не проникаючі колото-різані поранення, як кожне окремо так і в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а проникаючі колото-різані поранення з пошкодженням тонкого та товстого кішківника, правої долі печінки та правого плеврального синуса з крововиливом в праву плевральну та брюшну порожнини, як кожне окремо так і в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Тим самим, ОСОБА_9 виконав усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, спрямовані на позбавлення життя іншої людини, однак не довів свій умисел до кінця, у зв`язку з тим, що ОСОБА_10 зумів відбігти від ОСОБА_9 на безпечну відстань та ОСОБА_10 своєчасно була надана медична допомога.

В поданій апеляції захисник посилаючись на покази обвинуваченого та висновки медичного експерта від 22.08.14р. вважає, що висновки суду не ґрунтуються на досліджених судом доказах. Крім того, задовольняючи цивільний позов суд не обґрунтував суму моральної шкоди, а тому цей апелянт просить призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді; пояснення захисника, який підтримав свої апеляційні вимоги проте у випадку відмови просив суд пом`якшити призначене обвинуваченому покарання; прокурора, який вважав вирок суду правомірним, а апеляцію безпідставною, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку суду (т.1 а.с.215-219) незважаючи на те, що обвинувачений свою вину не визнав, його вина встановлена на підставі досліджених у суді доказів.

Так, з показів потерпілого ОСОБА_10 вбачається, що 17.08.2014р. о 21год. на літній площадці біля магазину «Берізка», що розташований на площі Дзержинського в с. Петрівське, Балаклійського району, Харківської області, в ході сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та ОСОБА_9 , у зв`язку з тим, що вони перебували в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_9 , діючи умисно, протиправно, тримаючи в правій руці ніж, який він приніс із собою, наніс ОСОБА_10 численних ударів ножем в область живота, поясниці та лівого передпліччя, тобто в область знаходження життєво важливих органів, чим спричинив ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Допитаний у суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_12 , пояснив, що 17.08.2014р. до 23год. знаходився у магазині. Приблизно о 22год. він вийшов на вулицю і почув , що хтось благає про допомогу. В 25м. від магазину на землі лежав чоловік, на пів оголений. Цим чоловіком був ОСОБА_10 , біля нього зібралися односельці. На тілі ОСОБА_10 він побачив колото-різані рани, область живота була у крові. ОСОБА_10 казав, що його хтось підрізав, але він нічого не пам`ятає. Особисто свідок бачив 4 колото-різані рани. Потім ОСОБА_10 забрала швидка медична допомога.

Наведені вище обставини узгоджуються з показами, чоловіка та дружини родини ОСОБА_13 , які кожен окремо пояснили, що 17.08.2014р. о 22год. біля магазину в с. Петрівське побачили групу людей. Вони електричним ліхтарем освітили чоловіка, який лежав на землі, ним виявився ОСОБА_10 , який благав про допомогу. На тілі ОСОБА_10 було кілька колото-різаних ран, область живота була у крові.

Аналогічні свідчення дали ОСОБА_14 та ОСОБА_15 проте, що 17.08.2014р. приблизно в 22год. вони підійшовши до магазину в с. Петрівське, де вже була група людей. Освітили ліхтарем і побачили на землі чоловіка, яким був ОСОБА_10 , у нього на тілі на грудях та животі були колото-різані рани, він просив про допомогу. ОСОБА_10 не казав хто наніс йому колото-різані рани.

Свідок ОСОБА_16 дала покази згідно яких вона 17.08.2014р. близько 22год. 20хв. разом зі своїми знайомими підійшла до магазину в с. Петрівське, де на узбіччі дороги лежав ОСОБА_10 на тілі якого були видні колото-різані рани та кров. ОСОБА_10 просив про допомогу. Під`їхала швидка медична допомога і забрала ОСОБА_10 ..

Ці ж свідчення підтверджує ОСОБА_17 , яка в суді пояснила, що вночі 17.08.2014р. о 22год. 40хв. знаходячись біля магазину в с. Петрівське, разом зі своїми знайомими почула стон і крики чоловіка, який просив про допомогу. Вона, виявила в області груді ОСОБА_10 колото-різані рани і визвала швидку допомогу, надавши чоловіку допомогу.

Зі свідчень ОСОБА_18 випливає, що він вночі 17.08.2014р. проїжджав на своєму транспорті біля магазину «Берізка» побачив на пеньках неподалік дороги двох чоловіків. На наступний день від односельчан йому стало відомо, що одного з цих чоловіків підрізали.

Наведені фактичні обставини ґрунтуються на даних отриманих з досліджених у районному суді протоколів огляду місця події: від 18.08.2014р. (т.2 а.с.6), згідно якого на літній площадці біля магазину «Берізка» в с. Петрівське Балаклійського району Харківської області на траві виявлені плями крові, недогарок від сигарет; від 18.08.2014р. (т.2 а.с.9) під час якого виявлено та вилучено рушники зі слідами бурого кольору; від 19.08.2014р. (т.2 а.с.52-53), згідно якого виявлено і вилучено змиви з речовини бурого кольору, ґрунт із речовини бурого кольору, зразок марлевого тампону, зіскоб із пня, дерев`яний пеньок, зразки нігтьових пластин з лівої та правої руки ОСОБА_9 ; від 20.08.2014р. (т.2 а.с.56-57), під час якого виявлено і вилучено 4 ножі, 2 сорочки, 3 спортивних штанів, шкарпетки із житлового будинку по АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_9 ; від 20.08.2014р. (т.2 а.с.60-61) під час якого виявлено і вилучено складний ніж.

Ці ж обставини випливають та узгоджуються з висновками експертів:

-від 15.09.2014р., та 26.09.2014р. (т.2 а.с.92-93, 135-136) відповідно до яких на тілі ОСОБА_10 встановлені: проникаючи колото-різані рани в правому підребер`ї, проникаюча колото-різана рана в 8-му межребер`ї справа по передній піл пахової лінії, та в правій поперековій ділянці, 2 проникаючи колото-різані рани в лівому між ребер`ї, 2 проникаючи колото-різані рани в поперековій ділянці зліва з пошкодженням тонкого та товстого кішківника, правої долі печінки та правого плеврального синуса з крововиливом в праву плевральну та брючну порожнини; не проникаючих колото-різаних ран в поперековій ділянці, 2 колото-різані рани в 8-му межребер`ї, по передній під паховій лінії, рана в паховій ділянці зліва, 2 колото-різані рани на лівому передпліччі. Вказані колото-різані рани отримані від колюче-ріжучого предмету, індивідуальні властивості , яких в ушкодженнях не відобразились. За ступенем тяжкості проникаючі колото-різані поранення з пошкодженням тонкого та товстого кішківника, правої долі печінки та правого плеврального синуса з крововиливом в праву плевральну та брючну порожнини, як кожне окремо так і в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, інші не проникаючи колото-різані рани відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я;

-від 22.08.2014р. (т.2 а.с.95), відповідно до якої у ОСОБА_9 встановлені наступні тілесні ушкодження: садно на лівому плечовому суглобі, 3 садна на правому передпліччі, садно на спині зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень;

-від 08.09.2014р.(т.2 а.с.139-140), відповідно до якої на марлевому тампоні зі смива (об`єкт №1), виявленим під час огляду місця події 18.08.2014р., виявлена кров чоловіка групи А с ізогемаглютином анти-В, походження якої від ОСОБА_10 не виключається;

-від 09.09.2014р. та 18.09.2014 р. .(т.2 а.с.138-145, 147-149) відповідно до яких на чотирьох фрагментах древесіни (об`єкти №1,4, 5, 7), вилучених 19.08.2014р. з пня на пл. Дзержинського с. Пертівське Балаклійського району виявлена кров чоловіка групи А з ізогемаглютином анті-В, походження якої від потерпілого ОСОБА_10 , не виключається. На марлевому тампоні зі змиву (об`єкт №1), вилучених 19.08.2014р. під час огляду місця події: літньої площадки магазина «Берізка» в с. Петрівське Балаклійського р-на виявлена кров чоловіка, походження якої від ОСОБА_10 , не виключається;

-від 25.09.2014р. та 20.09.2014р. (т.2 а.с.152-153, 156-157), в ґрунті (об`єкт №1-8), вилучених під час огляду місця події, виявлена кров чоловіка групи А з ізогемаглютином анти-В, походження якої від ОСОБА_10 не виключається. На сорочці (об`єкт №2), вилученої 20.08.2014р. за місцем проживання ОСОБА_9 виявлена кров чоловіка, походження якої від потерпілого ОСОБА_10 не виключається;

Нарешті викладені у вироку фактичні обставини випливають з протоколу слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_9 (т.2 а.с.123-126) від 22.08.2014р., в ході якого обвинувачений при понятих та захиснику, добровільно розповів і детально відтворив обставини вчиненого.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки районного суду щодо встановлення фактичних обставин кримінального провадження підтверджуються вищенаведеними доказами, дослідженими під час судового розгляду.

З роз`яснень, які міститься у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» випливає, що якщо відмова мала місце вже після вчинення дій, які особа вважала за необхідне виконати для доведення злочину до кінця, але його не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, діяння належить кваліфікувати відповідно до ч.2 ст.15 КК України як закінчений замах на злочин, який особа бажала вчинити.

При цьому виходячи з положень ч.1 ст.15 КК України, замах на злочин може вчинятись тільки з прямим умислом тобто коли особа усвідомлює суспільне небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання

Згідно з роз`ясненням, яке міститься у п.22 раніше згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України, для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин злочину, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій.

З наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що при відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. При цьому, якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. Підставою для правильної кваліфікації фактичних обставин є: час, місце та спосіб вчинення, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізація поранень та інших тілесних ушкоджень, характер дій винного, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Разом з цим сила удару, його прицільність у життєво важливі органи, як і невжиття обвинуваченим після події заходів щодо надання медичної допомоги потерпілій особі можуть свідчити про наявність умислу на убивство і відповідно, якщо потерпіла особа не загинула, дії винної особи слід кваліфікувати, як замах на убивство.

Таким чином, з урахуванням викладеного, приймаючи до уваги кількість ударів, характер завданих тілесних ушкоджень і їх локалізацію, а також поведінку винного після вчиненого, колегія суддів вважає, що кваліфікація районним судом дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, як закінчений замах на заподіяння смерті іншій людині є правильною.

Висновки медичного експерта від 22.08.14р. (т.2 а.с.95) про наявність у обвинуваченого легких тілесних ушкоджень не спростовують правильність висновків суду першої інстанції оскільки сам обвинувачений ні під час досудового слідства, ні в суді не пояснював обставини їх отримання, а з показів даних ОСОБА_9 у суді 22.12.2015р (т.1 а.с.221) випливає, що він з потерпілим фізично розвинуті однаково і переваг ні у кого з них не було.

Згідно ст.1168 ЦК України саме ця норма матеріального права регламентує відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я і саме цією нормою керувався суд першої інстанції розв`язуючи цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди (т.1 а.с.218).

Зменшуючи розмір стягнення моральної шкоди суд врахував спричинені страждання потерпілого і вважав за справедливе стягнути з обвинуваченого 10тис. грн.

На підставі наведеного аналізу, колегія суддів робить висновок, що доводи апеляції слід визнати безпідставними.

З приводу клопотання захисника про зменшення призначеного покарання колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції у випадках передбачених вказаною нормою має право вийти за межі апеляційних вимог.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому, районний суд врахував (т.1 а.с.218) особливо тяжку ступінь вчиненого злочину, дані, що характеризують особу винного, пом`якшуючу покарання обставиною суд визнав те, що обвинувачений є пенсіонером, а перебування його у стані алкогольного сп`яніння обтяжуючою, конкретні обставини справи дали підставу для висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_9 покарання буде виді позбавлення волі в межах санкції кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин в мінімальному розмірі.

Таким чином, суд першої інстанції призначив ОСОБА_9 мінімальне покарання передбачене ч.1 ст.115 КК України.

Для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом необхідно, відповідно до ст.69 КК України, наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину проте, як випливає з вироку такі обставини судом не встановлені, а захисником не представлені.

Отже, апеляційною інстанцією не встановлені порушення норм матеріального та процесуального права при ухвалені вироку.

Керуючись ст.ст. 405, 407, ст.409, 419, КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 22.12.2015р. відносно ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді