Справа №127/4227/16-к
Провадження №1-кс/127/1643/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Просяна, Покровського району, Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з освітою середньою, неодруженого, не судимого, призваного на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 за мобілізацією, громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, за відсутністю клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів
ВСТАНОВИВ:
Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, яке погоджено прокурором ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що досудовим розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_5 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 з 30.04.2015 на посаді навідника 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти.

17 березня 2014 року Указом в.о. Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та після його затвердження 17 березня 2014 року Верховною Радою України цей указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє по даний час.

Відповідно до вимог ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

07.11.2015 солдат ОСОБА_5 , з метою ухилитися від військової служби взагалі, самовільно залишив територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 , знаходячись за межами військової частини польова пошта НОМЕР_1 , проводить час на власний розсуд, не маючи наміру повернутись у військову частину, з метою взагалі ухилитись від військової служби, протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожний громадянин України на підставі ст. ст. 17, 65 Конституції України.

Таким чином солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 07 листопада 2015 року, діючи з прямим умислом та з метою ухилитися від військової служби взагалі, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та в подальшому проводив час на власний розсуд, не маючи наміру повернутись у військову частину, не вчиняв жодних дій у період з 07 листопада 2015 року по даний час для повернення на військову службу, проживаючи в АДРЕСА_1 , хоча мав об`єктивну можливість це зробити.

Станом на 29 лютого 2016 року солдат ОСОБА_5 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби не повернувся та наміру повертатись не має.

Переховуючись від органів досудового розслідування, ОСОБА_5 не вжив жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухиляється від проходження служби до цього часу.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України складено 29 лютого 2016 року та цього ж дня направлено за постійним місцем проживання ОСОБА_5 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування. Відповідно до ч. 3 п. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_5 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , виконання з ним процесуальних дій та спробам останнього перешкоджати досудовому розслідуванню.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_5 в умовах сьогодення, набуття суспільного осуду, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, суду пояснили, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування або суду, тому до суду подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання не прибув та не був доставлений.

Суд, дослідивши клопотання та додані до нього докази, дійшов висновку, що клопотання підлягає залишенню без задоволення.

Згідно ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.4 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

З досліджених матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 не підпадає до випадку, передбаченого ч. 6 ст. 193 КПК України.

З наведеного судом вбачається, що у зв`язку з неявкою підозрюваного у кримінальному провадженні №0000037 від 22.02.2016 року, суд не може розглянути клопотання слідчого у відповідності до ст. 193 КПК України, тому дане клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 132, 193, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Просяна, Покровського району, Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з освітою середньою, неодруженого, не судимого, призваного на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 за мобілізацією, громадянина України, українця, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: