Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 7 червня 2016 року касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 10000015 на вирок Апеляційного суду Київської області від 21 грудня 2015 року.

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2015 року

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

уродженця м. Балти, Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України такого, що судимості не має,

засуджено:
- за ч. 3 ст. 305 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди та майна, яке є власністю засудженого;
- за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією предметів контрабанди та майна, яке є власністю засудженого.

Вироком Апеляційного суду Київської області від 21 грудня 2015 року вирок місцевого суду в частині призначеного засудженому покарання скасовано та постановлено новий вирок, яким ОСОБА_5 засуджено:
- за ч. 3 ст. 305 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого;
- за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди та майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією предметів контрабанди та майна, яке є власністю засудженого.

В решті вирок залишено без змін.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6 ,
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій засудженого, просить вирок апеляційного суду змінити та пом`якшити призначене засудженому покарання, посилаючись при цьому на позитивні дані про особу ОСОБА_5 , його матеріальне та сімейне становище. Вважає, що апеляційним судом не враховано конкретні обставини справи та в повному обсязі дані про особу засудженого, що, у сукупності, дає підстави для пом`якшення засудженому покарання.

За вироком суду, ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він у грудні 2014 року перебуваючи в номері одного з готелів Республіки Болівія, отримав від невстановленої слідством особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження наркотичний засіб кокаїн, упакований у 70 полімерних капсулах, загальною вагою 306, 1 г, що становить особливо великий розмір, який 9 грудня 2014 року перевіз з метою збуту в кишково-шлунковому тракті свого організму літаком до України. Прибувши близько 17-45 год. в аеропорт Бориспіль, перемістив вказаний наркотичний засіб через митний кордон України в зоні діяльності Київської митниці пункт пропуску ДМА «Бориспіль» з приховуванням від митного контролю та в кімнаті ретельного огляду пасажирів повідомив працівникам митниці про наявність наркотичного засобу, який в подальшому був виявлений у нього та вилучений.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив залишити вирок апеляційного суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Розглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора та обґрунтовуючи висновок щодо виду і міри покарання засудженому та приймаючи рішення про необхідність скасування вироку місцевого суду в частині призначеного покарання, апеляційний суд правильно врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до особливо тяжких, конкретні обставини вчинення злочину, характер та спосіб вчиненого, постзлочинну поведінку засудженого.

Одночасно апеляційним судом було враховано й те, що засуджений вперше притягується до кримінальної відповідальності, активно сприяв розкриттю злочину, дані про його особу, стан здоров`я, наявність на утриманні малолітньої дитини, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому, враховуючи усі ці дані в сукупності, а також ті, на які є посилання у касаційній скарзі, апеляційний суд правильно призначив покарання в межах санкції кримінального Закону.

Таким чином, апеляційний суд врахував усі пом`якшуючі покарання обставини та дані про особу засудженого, що позитивно його характеризують, в тому числі й ті, з якими захисник пов`язує свої касаційні вимоги.

За таких обставин слід визнати, що призначене ОСОБА_5 покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення засудженого й попередження нових злочинів, а підстав вважати призначене покарання явно несправедливим через його суворість, про що зазначає захисник у касаційній скарзі, не вбачається, як і не вбачається підстав для пом`якшення покарання чи звільнення від його відбування.

Керуючись ст.ст. 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

постановила:

Вирок Апеляційного суду Київської області від 21 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2