Ухвала іменем україни 28 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю
прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
представника потерпілого
адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
захисників: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про направлення кримінального провадження № 0000324 за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 365 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
в с т а н о в и л а:
До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про направлення кримінального провадження щодо нього з Кремінського районного суду Луганської області до Рівненського міського суду Рівненської області.
У клопотанні обвинуваченого зазначено, що ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 липня 2016 року кримінальне провадження передано з Кремінського районного суду Луганської області до Рівненського міського суду Рівненської області з виняткових обставин. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає. Незважаючи на це ВССУ у цьому ж провадженні приймає рішення щодо направлення вказаної справи з Рівненського міського суду Рівненської області до Кремінського районного суду Луганської області, не спростувавши та залишивши поза увагою надані захистом докази щодо наявних виняткових обставин, передбачених абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК України.
Клопотання мотивовано тим, що обвинувачений являється інвалідом другої групи, проживає та проходить лікування від отриманого поранення в м. Рівному, військова частина, в якій останній проходив службу також дислокована у вказаному місті, переважна більшість свідків проживають у цьому ж місті та наближених до нього містах. Відстань з м. Рівного до Кремінського районного суду Луганської області становить більше 1 500 км, яку необхідно буде долати йому та свідкам з витрачанням багато часу й коштів. А під час судового розгляду справи Кремінським районним судом Луганської області прокуратура не забезпечувала явку свідків і їх допит проводився в режимі відеоконференції.
Разом із цим, як зазначає обвинувачений, Військовою прокуратурою Луганського гарнізону було надано касаційному суду неправдиву інформацію з приводу можливості допиту в судовому засіданні Кремінського районного суду Луганської області військовослужбовців, які виконують обов`язки військової служби в зоні бойових дій, так як м. Кремінна знаходиться на території проведення антитерористичної операції з режимом надзвичайної ситуації, а тому допит таких свідків є неможливим. Крім того прокуратурою була надана неправдива інформація і щодо об`єднання цього кримінального провадження з іншим, відкритим по факту зникнення ОСОБА_14 , оскільки на даний час по даній справі ще не закінчено досудове розслідування. Поміж іншого обвинувачений посилається і на вчинення психологічного тиску відносно захисників та свідків.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисників на підтримання клопотання, прокурорів, представника потерпілого та потерпілого, які заперечували проти його задоволення, перевіривши доводи, наведені у клопотанні, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення і цей принцип має важливе значення для належного відправлення правосуддя й прямо випливає з основних засад судочинства, передбачених ст. 125 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України. Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК, що тягне за собою безумовне скасування ухвалених у подальшому у такому провадженні судових рішень.
Частиною 1 ст. 34 КПК України визначено перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду. Разом із цим положеннями абзацу шостого вказаної статті визначено, що до початку судового розгляду з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тільки у виняткових випадках, якщо іншим чином забезпечити виконання завдань цього провадження неможливо.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчим відділом Сватівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Луганській області закінчено досудове розслідування кримінального провадження № 0000324 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 365 КК України, яке відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України у квітні 2016 року первинно було направлено на розгляд до Кремінського районного суду Луганської області, за місцем вчинення інкримінованих злочинів.
З того часу ВССУ розглядав клопотання захисників, потерпілого та прокурора про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів 10 травня, 26 липня та 09 листопада 2016 року.
При цьому ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2016 року підсудність даного провадження визначено за Кремінським районним судом Луганської області.
Виходячи з аналізу норм статей 32, 34 КПК України, подання та розгляд клопотання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів можливо за умови настання чи виявлення нових обставин, передбачених ст. 34 цього Кодексу, які були невідомі суду раніше.
Як убачається з клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 , підставою для передачі справи на розгляд іншого суду він указує ті ж самі обставини, які були предметом дослідження ВССУ при розгляді попереднього клопотання, а також фактично висловлює свою незгоду з ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2016 року.
Нових обставин, які дають підстави для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, у клопотанні обвинуваченим не наведено.
Посилання захисників на Доповідь Управління Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини щодо ситуації з правами людини на території Донецької та Луганської областей не дає підстав для направлення даного кримінального провадження до іншого суду, оскільки Кремінський районний суд Луганської області діє у відповідності до Конституції України та Закону України «Про судоустрій та статус суддів».
З огляду на викладене та враховуючи положення ч. 5 ст. 34 КПК України, відповідно до якої спори про підсудність між судами не допускаються, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 .
Керуючись статтями 32, 34 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про направлення кримінального провадження № 0000324 за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 365 КК України, з Кремінського районного суду Луганської області до Рівненського міського суду Рівненської області залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3