Провадження №11-кп/772/324/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді в суді першої інстанції ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2016 року в кримінальному провадженні № 0004625, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, освіта вища, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень та засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.,

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 1846 (одну тисячу вісімсот сорок шість) грн. 60 коп. вартості проведення криміналістичного дослідження.
Вирішено питання щодо речових доказів, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання, перевезення та зберігання психотропних речовин без мети збуту, 12.07.2015 р. біля 15:00 год., перебуваючи в ТРЦ «Мегамол» по вул. 600-річчя 17 в м. Вінниці, за грошову винагороду в сумі 250 грн. незаконно придбав у невстановленої особи на ім`я ОСОБА_8 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), полімерний пакетик з психотропною речовиною - амфетамін. Після чого ОСОБА_7 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, перевезення та зберігання без мети збуту психотропних речовин, зберігаючи вказану психотропну речовину при собі, на маршрутному таксі міського сполучення, незаконно перевіз її до місця свого проживання.
13 липня 2015 р., біля 12:31 год., працівниками СДІМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області, під час огляду квартири АДРЕСА_2 , за добровільної згоди ОСОБА_7 , який тимчасово проживає у вказаному житлі, було виявлено та вилучено два полімерні пакетики зі стрічкою замком із порошкоподібними речовинами; електронні ваги із нашаруванням порошкоподібної речовини; металеву ємність із нашаруванням порошкоподібної речовини та ватними тампонами.
Згідно з висновком експерта №874 від 28.07.2015 р. вказана речовина білого кольору, масою 0,5572 г., містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,2349 г., відсотковий вміст якої становить 42, 16 мас %. Порошкоподібна речовина білого кольору, масою 0,5766 г. містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,2206 г., відсотковий вміст якої становить 38,26 мас.%. Нашарування речовин на поверхні електронних ваг, внутрішніх стінках металевої ємності та на ватних тампонах містять психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масами 0,000069 г. на 0,00076 г.
У апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність винності обвинуваченого, просить скасувати вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити до покарання за ч. ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що зазначений судом першої інстанції у резолютивній частині вироку розмір штрафу, не відповідає вимогам ст.53 КК України та висновку Верховного суду України про застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, викладеному в постанові від 01.10.2015 року, відповідно до якої єдиним виміром покарання у виді штрафу є неоподаткований мінімум доходів громадян. В решті вирок просить залишити без змін.
Іншими учасниками судового розгляду апеляції не подавались.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин апелянтом не оспорюються, внаслідок чого вони відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України апеляційним судом не перевіряються.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за встановлених судом першої інстанції обставин, підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених у судовому засіданні та наведених у вироку доказів.
Разом з тим, відповідно до ст.65 КК України суд зобов`язаний призначати покарання як у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, так і відповідно до положень Загальної частини КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного й обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
У санкціях частин статей Особливої частини КК України покарання у виді штрафу встановлено в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян. Зокрема, санкція частини 1 статті 309 КК України, за якою засуджено ОСОБА_7 , покарання у виді штрафу встановлює в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч. 1 ст. 53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті, якою передбачено, що розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Таким чином, єдиним виміром розміру покарання у виді штрафу є неоподатковуваний мінімум доходів громадян у певній кратності.
При призначенні покарання у виді штрафу в певному розмірі, цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, установленій законодавством України на час постановлення вироку, із визначенням його у грошовій сумі, здійснивши перерахування розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Таких висновків дійшов і Верховний Суд України у постанові від 01.10.2015 року по справі №5-154кс15 з приводу застосування ст. 53 КК України, при призначенні покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України. Цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір якого установлено законодавством України на час постановлення вироку, із визначенням його у грошовій сумі, здійснивши перерахування розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Проте, як вбачається з вироку, суд призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 1700 грн., який не зазначено у неоподаткованому мінімуму доходів громадян, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та у відповідності до вимог п. 4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для зміни судового рішення.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді в суді першої інстанції ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2016 року задовольнити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2016 року в частині призначеного покарання, змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Судді: