печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участі слідчого слідчої групи ГСУ НП України ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
23.05.2016 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого слідчої групи ГСУ НП України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення в суді Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000866.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання, зазначаючи наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000866, за фактом фіктивного підприємництва, тобто створення суб`єктів підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі та призвело до легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України.

Як зазначив слідчий, досудовим розслідуванням встановлено факт діяльності на території Київської та Дніпропетровської області так званого "конвертаційного центру", члени якого причетні до впровадження на базі ПАТ «Перший український міжнародний банк», ПАТ «Креді агріколь банк» та АТ «Укрсиббанк», протиправних фінансових механізмів, направлених на незаконне переведення безготівкових грошових коштів у готівку, зменшення податкового навантаження на вітчизняні суб`єкти господарської діяльності та розкрадання державних/бюджетних коштів в особливо великих розмірах.

Обґрунтовуючи своє клопотання слідчий вказав, що проведеними оперативно-розшуковими заходами працівниками Служби безпеки України встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші придбали низку підконтрольних підприємств з ознаками фіктивності, що зареєстровані на номінальних керівників та засновників, але реального відношення до їх діяльності не мають.

Відповідно до долученого до клопотання листа начальника 3 відділу 1 управління ГУ БКОЗ СБ України ОСОБА_18 , на виконання доручення слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_19 , зазначено, що ТОВ «Квіт плюс», ТОВ «Распаун», ТОВ «Картес», ТОВ «Ембі павер», ТОВ «Софт мейд», ТОВ «Ролсен ЛТД», ТОВ «Варанда», ТОВ «Клайпет груп» мають ознаки фіктивності і використовуються у протиправному фінансовому механізмі.

Слідчий просить суд накласти арешт на кошти, що розміщені на рахунках вищезазначених підприємств, оскільки дані кошти, відповідно до ч. 3 ст. 209 КК України, являються предметом кримінального правопорушення. Окрім цього, слідчий наголосив, що за результатами проведених оперативно-слідчих дій, вбачаються наявними підстави вважати, що розміщені на вказаних рахунках кошти набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, а саме фіктивного підприємництва, минаючи при цьому систему оподаткування.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши долучені до клопотання докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на кошти, які знаходяться на рахунках:

- ТОВ «Квіт плюс» (код ЄРДПОУ 39980383) - № НОМЕР_1 від 15.04.2016;

- ТОВ «Картес» (код ЄРДПОУ 40044284) - № НОМЕР_2 від 14.04.2016;

- ТОВ «Распаун» (код ЄРДПОУ 40157782) - № НОМЕР_3 від 21.04.2016;

- ТОВ «Ембі павер» (код ЄРДПОУ 40100170) - № НОМЕР_4 від 21.04.2016;

- ТОВ «Софт мейд» (код ЄРДПОУ 40101829) - № НОМЕР_5 від 21.04.2016;

- ТОВ «Ролсен ЛТД» (код ЄРДПОУ 40237773) - № НОМЕР_6 від 05.04.2016;

- ТОВ «Варанда» (код ЄРДПОУ 40166540) - № НОМЕР_7 від 01.04.2016;

- ТОВ «Клайпет груп» (код ЄРДПОУ 40235582) - № НОМЕР_8 від 01.04.2016, відкритих в ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123), юридична адреса: 49051, м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, буд. 24, в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначений рахунок коштів.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1