Справа № 372/1751/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1423/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 35 30.11.2016

УХВАЛА
Іменем України
« 30 » листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 13 вересня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:
12.01.2016р. Обухівським райсудом Київської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, 70 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна з іспитовим строком 3 роки;
12.04.2016р. Обухівським райсудом за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та засуджено на 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком від 12.01.2016р. ОСОБА_7 призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, з урахуванням вироку від 12.04.2016р. ОСОБА_7 остаточно засуджено на 6 років позбавлення волі, без конфіскації майна.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.
6.04.2016р. близько 3год., ОСОБА_7 , перебуваючи в с. Копачів Обухівського р-ну, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, незаконно проникнувши на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , діючи повторно, взяв за кермо скутер марки «KANUNI jet Jpx», рама НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та викотив його з території домоволодіння, тим самим протиправно, незаконно заволодівши вказаним транспортним засобом.
В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 пошкодив передню панель вказаного скутера, дістав проводи запалювання та за допомогою їх замикання завів двигун скутера та поїхав в напрямку с.Мала Вільшанка, Обухівського р-ну, де проїжджаючи біля ставу в с.Копачів, не справився з керуванням скутера та врізався в хрест. Після чого ОСОБА_7 докотив скутер до с.В.Вільшанка, Васильківського р-ну, де повернувши біля будинку по вул. Київській 11 покинув його біля лісу.
В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, просить пом`якшити йому покарання, яке вважає занадто суворим.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт вважає, що суд І інстанції при призначенні покарання формально підійшов до вивчення його сімейних обставин, соціального рівня життя та не врахував те, що він являється сиротою, а тому просить зменшити йому покарання.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд за погодженням з учасниками судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а тому колегія суддів не проводить їх аналіз та перевіряє вирок відповідно до ст. 404 КПК України лише в межах апеляційної скарги.

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як повторне незаконне заволодіння транспортним засобом.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо суворості призначеного йому покарання колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, як особа схильна до вчинення крадіжок та вживання спиртного, вчинив злочин під час іспитового строку, не працює, обставини, що впливають на покарання, в тому числі і ті, на які він послався в апеляційній скарзі, а саме- сімейні обставини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі призначивши мінімальний строк, передбачений ч.2 ст. 289 КК України.

Обране ОСОБА_7 покарання, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України, призначене з врахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, обставин, що впливають на покарання, є домірним скоєному та необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України та пом`якшення покарання ОСОБА_7 колегія суддів не знаходить.

За таких обставин, апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 13 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 - залишити без зміни.

Судді