Справа №766/3148/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

представника ПВК №90: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, -

встановив:
Засуджений ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_1 , відбуває покарання в Північній виправній колонії УДПтСУ у Херсонській області №90 (далі ПВК №90), звернувся до суду з клопотанням, у якому просить застосувати до нього умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що відбув встановлену законом частину строку покарання, ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених у ньому підстав.

Прокурор вважав, що у задоволенні заявленого засудженим клопотання слід відмовити. Мотивуючи свою позицію, вказав на те, що засуджений відбуває покарання з 2012 року та почав отримувати заохочення з серпня 2015 року тільки заради умовно-дострокового звільнення, на оплачуваній робіт не був, хоча згідно медичної довідки працездатний.

Представник ПВК №90 вважала за можливе задовольнити клопотання засудженого.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи засудженого, проаналізувавши доводи його клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_5 в ПВК №90 відбуває покарання, призначене вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 19.11.2012 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 307 КК України на 6 років позбавлення волі, кінець строку відбування покарання 16.12.2017 року.

З матеріалів справи видно, що засуджений ОСОБА_5 станом на 16.12.2015 року фактично відбув 2/3 строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою для прийняття рішення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

З матеріалів особової справи видно, що за весь період відбування покарання до засудженого ОСОБА_5 три рази застосовувалися заходи заохочення, один раз застосовувалось стягнення у виді догани, яке хоча й погашене і не має юридичного значення, проте характеризує особу засудженого.

При цьому, відповідно до довідки про заохочення та стягнення, подяки до ОСОБА_5 застосовані за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а також проведення ремонтних робі у відділенні.

Разом з цим, відомостей про залучення його до суспільно корисної оплачуваної праці, з урахуванням даних наявної у справі медичної довідки про задовільний стан його здоров`я, чи про виконання ним робіт з благоустрою колонії і прилеглих до неї територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством, що передбачено у ч. 5 ст. 118 КВК України, у характеристиці засудженого немає.

Крім того, за змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.

Матеріали особової справи містять дані про те, що ОСОБА_5 є особою, раніше неодноразово судимою, зокрема вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 05.03.2002 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 08.05.2008 року за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357 до 4років позбавлення волі.

При цьому злочин, покарання за який відбуває на даний час, ОСОБА_5 вчинив менше ніж через рік після звільнення з місць позбавлення волі і який є тяжким.

Тому доводи прокурора про неможливість застосування до засудженого умовно дострокового звільнення від відбування покарання з урахуванням таких даних про особу засудженого суд визнає слушними та бере до уваги.

З огляду на наведене, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки матеріали його особової справи не містять достатніх даних для прийняття такого рішення, і вважає, що у задоволенні внесеного відносно нього подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537 - 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: ОСОБА_1