Справа № 367/7274/16-к
У Х В А Л А
Іменем України
21 жовтня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2
за участі
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4
ОСОБА_5
ОСОБА_6
представника цивільного позивача ОСОБА_7
обвинувачених: ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 , ОСОБА_13
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду м. Ірпеня матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0002492 від 20.07.2016 року по обвинуваченню:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лебедівка Вишгородського району Київської області, громадянина України, українця, не працюючого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст. 392 КК України, -
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Горлівка Донецької області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого: АДРЕСА_3 , раніше судимого,
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст. 392 КК України, -
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Воронеж Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з середньою освітою, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого,
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст. 392 КК України, -
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Чупира Білоцерківського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше судимого,
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст. 392 КК України, -
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Носівка Чернігівської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , раніше судимого,
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст. 392 КК України, -
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Бровари Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_8 , раніше судимого,
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст. 392 КК України, -
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_9 , раніше судимого,
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст. 392 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У провадження Ірпінського міського суду Київської області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст. 392 КК України.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 28.09.2016р. провадження призначено до підготовчого судового засідання.
У підготовчому судовому засіданні, прокурор висловив думку про те, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України, з викликом в судове засідання обвинувачених, потерпілого та свідків.
Представник цивільного позивача ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні підтримала думку прокурора, вважала за можливо призначити судовий розгляд даного обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та їх захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, зазначили, що обвинувачені отримали обвинувальний акт 27.09.2016 року від слідчого в СІЗО, з яким повністю не погоджуються. Також, обвинувачені зазначили, що 27.09.2016р. слідчий не дав достатньо часу кожному з них на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, тобто вони не були ознайомлені із матеріалами кримінального провадження повністю в супереч ст. 290 КПК України, що є порушенням їх права на захист від пред`явленого обвинувачення. Крім того, захисник ОСОБА_5 не був присутній при проведенні із своїми підзахисними ОСОБА_9 та ОСОБА_13 будь-яких процесуальних дій, в тому числі при відкритті матеріалів кримінального провадження та вручені обвинувального акту, а сам ОСОБА_5 не пам`ятає коли саме отримав обвинувальний акт. Вважали, що фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті не відповідають дійсності, та описані формально та не конкретно, обвинувачення кожному з обвинувачених в обвинувальному акті не сформульовано, що є порушенням права на захист.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Так, у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акту складеного 27.09.2016р. старшим слідчим Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_14 та погодженого прокурором ОСОБА_15 повний та зрозумілий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, в даному обвинувальному акті відсутній, в наявності лише виклад фактичних обставин епізодів вчинення кримінальних злочинів у яких обвинувачується кожний з обвинувачених окремо, які не відображують усі фактичні обставини скоєння 20.07.2016р. обвинуваченими злочину, у якому вони обвинувачуються, а також викликають незрозумілість у послідовності їх дій, часу і місця їх вчинення, що тягне за собою й незрозумілість та неконкретність формулювання обвинувачення щодо кожного обвинуваченого.
Крім того, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. З даної норми Основного Закону випливає, що формулювання обвинувачення, зазначене в обвинувальному акті, повинно бути конкретним.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступень тяжкості кримінального правопорушення, тощо.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статі кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об,єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Так, згідно даного обвинувального акту ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 обвинувачуються у тому, що 20.07.2016р. у період з 20.40 до 20.59 спільно та узгоджено між собою вчинили напад на адміністрацію ІВЦ № 132, попередньо домовились про спільне вчинення злочину, визначивши ролі між собою, погодивши дії, необхідні для його вчинення.
З викладеного вбачається, що обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 діяли спільно, але прокурором не зазначено яка саме форма співучасті мала місце між обвинуваченими. Прокурор сформулював обвинувачення, де вказує на те, що обвинувачені заздалегідь домовились про спільне вчинення злочину, визначили ролі та погодили дії, однак таке формулювання суперечить інкримінованим діям обвинувачених, оскільки вони обвинувачуються у нападі на адміністрацію установи виконання покарання, вчинений особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі, та вчинення даного злочину групою осіб за попередньою змовою або організованою групою прокурором не кваліфіковано.
Отже, з обвинувального акту, неможливо зрозуміти даний злочин був вчинений в групі осіб чи кожним окремо, та послідовність їх дій в викладених фактичних обставинах кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими є неконкретними, суперечливими та не зрозумілими. Що підтвердили у підготовчому судовому засіданні й самі обвинувачені та їх захисники.
Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Пунктом «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Всупереч вказаним вимогам закону, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, затверджений 27.09.2016р. щодо обвинувачення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 не містить персоніфікації діянь кожного із фігурантів та формулювання обвинувачення стосовно кожної особи, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується. Так, сформульоване обвинувачення в даному обвинувальному акті усім обвинуваченим було викладене однаково та повністю ідентичне викладеним фактичним обставинам кримінального правопорушення, зазначеним в обвинувальному акті вище, тобто не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення щодо кожного.
Таким чином, з обвинувального акту у даному кримінальному провадженні не можливо зробити висновок про ступень співучасті обвинувачених та форму вини кожного стосовно вчиненого діяння, оцінити фактичні обставини в повному обсязі та дійти висновку щодо кваліфікації їх діянь.

Також, даний обвинувальний акт має описки та є нечитабельним, через погану видимість майже по всіх його аркушах початку абзаців та речень. Також, в обвинувальному акті зазначено, що він затверджений прокурором ОСОБА_15 27.09.2016р., а на першій сторінки дата затвердження вказана 27.27.2016р., тобто неіснуюча дата в календарі.
Відповідно до ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов,язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику.

В підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувальний акт обвинуваченим та захисникам був вручений слідчим ОСОБА_14 , а не прокурором, як цього вимагає чинний КПК України.

Також в підготовчому судовому засіданні так і не було встановлено, коли саме обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню був вручений захисникам ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , оскільки в розписках захисників, що додані до обвинувального акту зазначена дата 29.09.2016р., тобто вже після надходження даного кримінального провадження до суду, при цьому самі захисники дату вручення їм слідчим обвинувального акту не пам,ятають.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про порушення органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону, при виконанні вимог ст.ст. 291, 293 КПК України, що унеможливлює призначення справи до судового розгляду і передбачає повернення справи прокурору для усунення вказаних порушень вимог КПК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз,ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред,явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред,явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати,беручи до уваги розгляд справи в цілому(рішення від.01.03.2001р., справа «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).
Судом звертається увагу на те, що статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування або розписки про отримання копії обвинувального акту після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.
Такі недоліки як відсутність в обвинувальному акті викладу усіх фактичних обставин кримінального злочину, які прокурор вважає встановленими та відсутність сформульованого обвинувачення, свідчать про оформлення обвинувального акту з недотриманням вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, та такі недоліки не можуть бути усунуті у іншому порядку, аніж шляхом повернення обвинувального акту прокурору.
Крім того, в порушення вказаних вимог закону, до обвинувального акту, додано не належним чином оформлений реєстр матеріалів досудового розслідування, оскільки він не відповідає вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України, у відповідності до якої, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити зокрема: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.
Як вбачається з даного обвинувального акту, він був складений старшим слідчим Ірпінського ВП ГУ НР в Київській області ОСОБА_14 , погоджений та затверджений прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_15 27.09.2016 року, що суперечить доданому до нього реєстру в якому вказано, що обвинувальний акт був складений 23.09.2016 року.
В підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувальний акт в даному провадженні після його складання та затвердження прокурором 27.09.2016р. був вручений обвинуваченим слідчим 27.09.2016р., в супереч вимог чинного КПК України. Натомість відомостей про складання обвинувального акту 27.09.2016р. в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні.

Також з реєстру матеріалів досудового розслідування не зрозуміло коли саме обвинувачені та захисники, тобто кожен з них, були повідомлені про завершення досудового слідства, про надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що складений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та порушує гарантовані законом процесуальні права обвинувачених, в тому числі і право на захист, а тому обвинувальний акт, з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України, впродовж розумного строку, який суд визначає у продовж 7 днів з моменту його отримання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 110, 291, 293, 314, 315, 376 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0002492 від 20.07.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст. 392 КК України, повернути прокурору Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , для усунення недоліків та приведення обвинувального акту та доданих до нього документів у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків, а саме протягом 7 днів з моменту отримання обвинувального акту.
Ухвала в частині повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1