гСправа № 187/416/16-к Провадження №1-кп/0187/111/16
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2016 року Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу №187/416/16-к (кримінальне провадження № 0000784) відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Єлизаветівка, Петриківського району, Дніпропетровської області, громадянин України, фактичне місце проживання АДРЕСА_1 ; зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ; не працює; освіта середня; розлучений; раніше не судимий;

за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,-

за участі сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Встановив:

30.11.2015 близько 23 години 55 хвилин ОСОБА_3 (далі ОСОБА_6 ), маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна прибув до домоволодіння, що належить ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Потім, з метою здійснення свого злочинного наміру ОСОБА_6 проник у двір даного домоволодіння, де переконавшись, що на подвір`ї нікого немає, і за його діями ніхто не спостерігає, звідки шляхом вільного доступу умисно, з корисливих мотивів таємно викрав, належні ОСОБА_5 дві каністри пластикові ємністю 30 л кожна, які матеріальної цінності не становлять, наповнені дизельним паливом загальною кількістю 60 л, вартістю 13 грн. 66 коп. за 1 л, на загальну суму 819 грн. 60 коп. Скоївши злочин, ОСОБА_6 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення, маючи на меті повернутись, запланував викрасти інше майно потерпілого, як тільки розпорядиться викраденим, тим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 819 грн. 60 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на викрадення дизельного пального, 01.12.2015 близько 02 години 05 хвилин, ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії та діючи з єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, знову прибув до домоволодіння, що належить ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Потім, з метою здійснення свого злочинного наміру ОСОБА_6 проник у двір даного домоволодіння, де переконавшись що на подвір`ї нікого немає, і за його діями ніхто не спостерігає, пошкодивши плівку на вікні господарської будівлі, проник у середину, звідки умисно, з корисливих мотивів таємно викрав, належні ОСОБА_5 дві каністри пластикові ємністю 13 л, які матеріальної цінності не становлять, наповнені дизельним паливом загальною кількістю 26 л, вартістю 13 грн. 66 коп. за 1 л, на загальну суму 355 грн. 16 коп. та одну пластикову каністру ємністю 10 л, яка матеріальної цінності не представляє, наповнену мастилом М10г2к у кількості 10 л, вартістю 23 грн. 50 коп. за 1 л, на загальну суму 235 грн. Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 590 грн. 16 коп..

Своїми умисними діями ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 1409 грн. 76 коп.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що вирішив викрасти горюче мастильні матеріали у потерпілого. Викрадене вивіз на таксі та надалі продав близько за 1200 грн. На даний час завдані збитку потерпілому відшкодував грошима. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати. Обіцяє, що такого не повториться.

На підставі ст. 349 ч.3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд допитав обвинуваченого, дослідив обвинувальний акт та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України та яким надано належну оцінку.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися в таємному викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаної з проникненням у інше приміщення, сховище, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 185 ч. 3 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , враховуючи дані його особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він за місцем мешкання характеризується посередньо, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, яка проживає окремо, не працює, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий, при цьому вчинив злочин, який в силу ст. 12 КК України, є тяжким злочином, проте засвідчив свою вину, розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочину, що визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання і частково зменшує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи, міркування прокурора та потерпілого, наявність пом`якшуючих обставин, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 Кримінального кодексу України, його мети, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе і без реального відбування покарання та його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Суд приходить до висновку, що вказане покарання з огляду на обставини справи, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

З урахуванням ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає необхідним здійснити розподіл процесуальних витрат та стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме вартість проведення судових експертиз.

Керуючись статтями 100, 349, 368-370, 377 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно статті 75 частини 1 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку для ОСОБА_3 встановити 1 (один) рік.
Згідно статті 76 частини 1 пунктів 2, 3 та 4 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази по справі шматок плівки зі слідом пальця руки знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судової експертизи №44/01-65 від 11.12.2015 в розмірі 491 (чотириста дев`яносто одна) 04 коп. та судової експертизи №6/12.1/945 від 14.04.2016 в розмірі 703 (сімсот три) грн. 68 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1