Провадження 1-в/168/32/16
Справа № 168/611/16-к
У Х В А Л А
20.10.2016 року Старовижівський районний суд Волинської області у складі
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Стара Вижівка клопотання ОСОБА_4 про зняття арешту з транспортного засобу,
ОСОБА_4 просить зняти арешт з транспортного засобу, належного йому на праві власності, мотивуючи вимоги тим, що був засуджений вироком суду від 14.04.2010 року, на його майно було накладено арешт, виконавче провадження по виконанню вироку суду закінчено в 2012 р. У 2014 р. він придбав автомобіль. Як з`ясовано, на даний автомобіль накладено арешт, у зв`язку із чим не може зняти автомобіль з обліку.
У судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, у подальшому подав заяву з проханням залишити без розгляду його заяву про зняття арешту з майна.
Прокурор у судовому засіданні просить відмовити в заяві про зняття арешту з майна, оскільки дане клопотання не розглядається в порядку, встановленому для питань, що виникають в ході виконання вироку, не може розглядатись в порядку КПК.
В задоволенні заяви ОСОБА_5 слід відмовити з таких підстав.
Вироком Старовижівського районного суду Волинської області від 14.04.2016 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.248, ч.2 ст.263 КК України на чотири роки позбавлення волі. Цим же вироком задоволено цивільний позов та стягнуто солідарно з засуджених шкоду, завдану злочином потерпілому ДП «МГ «Старовижівське».

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом вирішуються питання, які виникають під час виконання вироку.

Згідно з оглянутими в судовому засіданні матеріалами кримінальної справи № 1-30/10 арешт на майно ОСОБА_4 у ході досудового розслідування не накладався, оскільки майно, на яке можна накласти арешт, в нього було відсутнє.

Згідно з довідкою Старовижівського районного відділу Державної виконавчої служби виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 30.04.2010 р. про стягнення з ОСОБА_6 і ОСОБА_4 солідарно в користь ДП «МГ «Старовижівське» 27330 грн., було завершене 17.09.2012 р., знищене за закінченням трьохрічного терміну зберігання. Копія постанови про закінчення виконавчого провадження надіслана сторонам та іншим органам для відома. Копія такої постанови міститься в матеріалах судової справи, також є постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, п.2 якої передбачено зняти арешт, накладений державним виконавцем.

Із заяви ОСОБА_4 встановлено, що даний пункт не виконано і арешт з майна боржника не знято, однак доказів цього суду не надано. Крім того, суд враховує і факт подання ОСОБА_4 клопотання про залишення без розгляду його заяви про зняття арешту з майна.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що питань, сумнівів і протиріч, що виникали б під час виконання вироку в даній справі, немає, питання щодо зняття арешту з автомобіля має бути і може бути вирішено в порядку цивільного судочинства чи шляхом оскарження дій відповідних посадових осіб, однак не в порядку, встановленому КПК.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 369-372, 395, 537, 539 КПК України, суд,

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1