Справа № 755/7529/16-к
В И Р О К
іменем України
"10" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000821 від 22 вересня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шубині Стави Лисянського району Черкаської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого оператором екскаватора-навантажувача, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_8 , 22 вересня 2015 року, приблизно об 11 годині 13 хвилин, керуючи технічно справним екскаватором-навантажувачем «JCB 3CX CONTRACTOR», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався заднім ходом по проїзній частині під`їзної дороги на дворовій території будинку АДРЕСА_2 .

В цей час, вздовж краю зазначеної проїзної частини, у попутному із рухом транспортного засобу напрямку, йшла пішохід ОСОБА_12 ..

Під час руху ОСОБА_8 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б» та 10.9 Правил дорожнього руху України.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_8 виявились в тім, що він, керуючи технічно справним ескаватором-навантажувачем «JCB 3CX CONTRACTOR», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки дорожнього руху, внаслідок чого на проїзній частині під`їзної дороги дворової території будинку № 31 по вул. А. Малишка в м. Києві, біля під`їзду № 3, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_12 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження у вигляді множинних синців та саден на правому стегні, правій гомілці, правій стопі, відшарування шкіри з утворенням тканинної кишені з розтрощуванням підшкірно-жирової клітковини циркулярно, на правій гомілці, на усьому протязі також на задній і передній поверхнях стегна, масивних крововиливів в підшкірно-жирову клітковину і м`язи правого стегна до рівня пахової складки, крововиливу у правий колінний суглоб, розтрощення м`язів правої гомілки, місцями відшаровані від кісток, відшарування м`яких тканин, циркулярно, навколо правої п`яткової кістки; перелому правої великогомілкової кістки на висоті 33 см від підошви; скалкового руйнування верхнього кінця малогомілкової кістки з руйнуванням голівки і розривом зчленування; скалкового перелому в області внутрішнього виростка правої великогомілкової кістки, сколу компакти по передній поверхні внутрішнього виростка правої стегнової кістки; множинних саден, синців на лівій стопі, лівій гомілці, лівому стегні, скалкового перелому діафізу лівої малогомілкової кістки; масивного крововиливу в жирову клітковину лівої гомілки та стегна з її розтрощуванням і утворенням тканинних кишень, масивного крововиливу в м`язи, місцями з розтрощуванням і розшаруванням м`язів лівої гомілки, від яких вона померла 22.09.2015 о 21 годині 50 хвилин під час лікування у Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Так, зокрема, будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав частково та пояснив, що на посаді водія даної категорії працює з 2011 року. На екскаваторі на якому здійснив наїзд на потерпілу працює третій рік. 22 вересня 2015 року робочий день почався о восьмій годині ранку. Виконували ремонт проїзної частини на ділянці. Він мав набрати останній ковш суміші, висипати, після чого б поверхню дороги було розрівняно та на цьому б робота закінчилась. Але, повертаючись до машини, яка стояла біля будинку і засипала йому в ковш асфальт він здійснив наїзд на жінку. Ділянка на якій він працював була огороджена біля автомобіля що завантажував асфальт фішками. Територія біля під`їздів огороджена не була. Праве дзеркало заднього виду в той момент було складено, адже місця для екскаватора було дуже мало, вулиця була дуже вузька, а кущі і дерева постійно збивали це дзеркало від чого воно складалося то в одну то в іншу сторону. Ліве дзеркало заднього виду дозволяло йому бачити частину дороги позаду екскаватора далі ніж за два метри. Однак, задню частину екскаватора, а саме стрілу з ковшом він не бачив, оскільки вона знаходиться в так званій «мертвій зоні», в "метрву зону" також потраплдяла й ділянка близько двох метрів безпосередньо за екскаватором. І навіть якщо б праве дзеркало було не складено, він би все одно цю частину екскаватора не бачив би. Чому не звернувся за допомогою до сторонніх осіб не знає. Звідки вийшла жінка і як вона там з`явилась йому не відомо, він її не бачив. До цього пішоходів на ділянці не було. Після того як почув слова: «Стій» зупинився та машинально проїхав вперед. Вважає що правила дорожнього руху не порушував, хоча й визнає, що не звернувся за допомогою до інших осіб, вважає що наявна вина й організації, яка мала забезпечувати безпеку при проведенні робіт, яка допустила пішохода у робочу зону. Медичну допомогу потерпілій на місці до приїзду швидкої ніхто не надавав.

Вказані показання обвинуваченого щодо часу та місця, де відбувалися події суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України, щодо показань в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності, або ж відсутності у нього умислу на спричинення тяжкого тілесного ушкодження, підстави та способу його вчинення, та суд вважає за необхідне надати їм оцінку після аналізу усіх доказів у провадженні в сукупності.

Зокрема, будучи допитаним з дотриманням правил, передбачених частиною другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятою статті 352 КПК України, у судовому засіданні та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання потерпілий ОСОБА_6 надав суду показання в яких підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчинення кримінального правопорушення в частині його, часу, місця, способу вчинення та зокрема зазначив, що самої події він не бачив. 22 вересня 2015 року йому зателефонувала його мати та повідомила що її переїхав трактор. Поки він їхав з роботи, мати знову зателефонувала та повідомила що її вже забрала швидка в лікарню швидкої допомоги, тому він одразу поїхав туди. Спочатку її забрали у відділення «шокової терапії», а потім, майже одразу, забрали в операційну. Близько 10-ої години вона померла. Про обставини ДПТ вона майже нічого не повідомляла, була в шоковому стані, сказала лише що трактор переїхав їй ноги та коли вона побачила трактор відскочити вже були нікуди. Будь-яку шкоду обвинувачений не відшкодовував, лише в лікарні начальник ОСОБА_8 віддав кошти на ліки по чекам які вже були ним оплачені, фактично кошти на лікування йому відшкодовані. Після смерті матері з обвинуваченим не спілкувався, чи пропонували йому матеріальну допомогу не пам`ятає так як був у шоковому стані.

Також, будучи допитаним, у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що у вересня місяці, точну дату він не пам`ятає по вул. Малишка проводились дорожні роботи. Того дня на даній ділянці очолював роботу він особисто, за техніку безпеки на майданчику також відповідав він. Перед початком робіт проводиться інструктаж з техніки безпеки для працівників. В цей день інструктаж не проводився, працівники просто повторно розписались за нього. Взагалі такий інструктаж він проводить раз в два три дні. В даному випадку для працівників інструктаж проводився в перший день ремонтних робіт, для ОСОБА_8 в тому числі. Від магазину «Фора» стояли сигнальні фішки зі сторони будинку там де була купа з асфальтом стояли дорожні знаки і самосвал перекривав вулицю, тобто було зроблено все можливе щоб там проїзду і проходу не було. На місці проведення працював екскаватор, на якому працював ОСОБА_8 . Самосвали розгружались в одній стороні, а роботи проводились в іншій стороні. Таким чином екскаватор їхав заднім ходом брав асфальтне покриття, а потім їхав передом та перевозив його в іншу сторону, де проводились роботи. Коли рухався заднім ходом то йому інколи допомагали рухатись, але постійно не супроводжували. Рухався він повільно 3 -5 км/год. Коли ОСОБА_8 , на екскаваторі рухався заднім ходом, вийшла жінка, звідки саме він не знає та почала рухатись спиною до екскаватора. В подальшому задньою стрілою екскаватора зачепив жінку від чого вона впала на зелену зону та він наїхав їй на дві ноги. Після чого ще один свідок, який був на місці пригоди крикнув ОСОБА_8 «стій» той зупинився, а потім, певно машинально, проїхався вперед. Він підбіг до потерпілої, вона була в свідомості, ноги в неї були переломані, вона говорила, але дуже тяжко. Сказали що бачила що їде екскаватор, але думала що встигне перебігти.

Вказані показання свідка щодо часу, місця та перебігу подій суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України, щодо показань в частині пояснень потерпілої ОСОБА_12 щодо обставин ДТП, суд, керуючиь ст. 97 КПК України вважає їх недопустимими оскільки вони є показаннями з чужих слів, а в даному випадку суд не в змозі переконатись в їх достовірності, оскільки не має можливості допитати особу, яка надала первинні пяснення внаслідок смерті останньої.

Крім того, будучи допитаним, у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що 22 вересня 2015 року йому зателефонували та повідомили що на одному з об`єктів стався нещасний випадок. Він одразу туди виїхав, коли приїхав там працювали працівники міліції. Після цього він поїхав до лікарні, де знаходилась потерпіла, пішов до лікарів та поцікавився які ліки необхідно купити. Потерпілу в цей час перевозили з однієї палати в іншу. Після того як лікар йому повідомив які ліки необхідно купити, він купив все що сказав лікар. Всього в лікарні він провів близько 4-х годин. Коли потерпілу везли до операційної до нього підійшов потерпілий та запитав чи його працівники це зробили, він відповів що так. Наступного дня до нього зателефонував потерпілий та сказав що його мати померла, та попросив надати контакти компанії, яка там працювала. Він йому пропонував допомогу, але той відмовився.

Будучи допитаним, у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що осінню 2015 року він був свідком подій. Біля будинку в якому він тоді проживав проходив ремонт дорожнього покриття. В той час коли він йшов додому та розмовляв по телефону, в двох трьох з половиною метрах він нього трактор дорожньої служби під час руху заднім ходом переїхав жінку. Так як він особисто має певний стаж водіння такою технікою то точно може сказати що оберти трактора були вище середнього,тобто він рухався достатньо швидко. Звідки саме вийшла потерпіла він не помітив. Жінка йшла повільно. Також зазначив, що крім потерплої були й інші мешканці будинку, які виходили з під`їздів на дорогу де проводились ремонтні роботи та йшли в своїх справах. Крім трактора стояв ще самосвал, який перегороджував дорогу з одного краю будинку, також стояв каток, але де саме, він не пам`ятає. Після того як викликав швидку та поліцію, він звернув увагу на те, що ліве дзеркало заднього виду на екскаваторі було в нормальному сані та положенні, а праве було складено. А ковш на тракторі який складався не тільки назад а ще й вбік, з ковшом також щось було не так, але що саме він не пам`ятає. Точно пам`ятає, що по правій стороні у трактора були проблеми з оглядом. Наїзд на потерпілу був скоєний заднім правим колесом. Екскаватор повністю її переїхав, після чого він постукав по кабіні водія та крикнув йому щоб той зупинився, водій екскаватора дуже збентежився, включив передню передачу та знову переїхав вже лежачу на землі жінку. Жінці під голову він поклав її сумку, перевір чи є у неї переломи. В цей час ОСОБА_8 побіг за бригадиром. На його думку, складений вправо ковш міг завадити водієві бачити жінку, тобто вона могла потрапити в «мертву зону». Однак, в такому випадку, водій мав звернутися за допомогою до по сторонніх осіб. При цьому будь-якої особи, яка б супроводжували даний екскаватор та допомагали йому рухатись поблизу самого транспортного засобу він не бачив.

Вказані показання свідків суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.
В свою чергу, допитана у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 356 КПК України, експерт ОСОБА_16 зазначила суду, що працюючи експертом з правом проведення експертизи, зокрема щодо обставин і механізму ДТП та інших, і будучи ознайомленою з правами та обов`язками експерта, та попередженою про кримінальну відповідальність згідно положень ст.ст. 384, 385, 387 КК України, маючи стаж роботи з 2007 року, здійснювала 21.03.2016 року, на підставі постанови слідчого від 14.03.2016 року судово авто-технічну експертизу за матеріалами кримінального провадження унесеного до ЄРДР за № 0000821. Експертизу було здійснено у відповідності до положень законодавства України. Зроблені висновки цілком і повністю відповідають дійсності, тобто за своєю суттю є правдивими.

Порушень положень § 5 Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.

Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Тож, суд, аналізуючи зміст пояснень експерта ОСОБА_16 визнає їх належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Загалом, обставин регламентованих ст. 87 КПК України в ході судового розгляду встановлено не було.
Даних передбачених ч. 2 ст. 96 КПК України відносно допитаних судом свідків для доведення недостовірності їх показань, як-то показання, документи, які підтверджують їх репутацію, зокрема, щодо засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність останніх в ході судового розгляду встановлено не було.
В свою чергу, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством встановлено наступне.

З протоколу огляду місяця дорожньо-транспортної пригоди з фото таблицею здійсненого з 13 год. 30 хв. по 14 год. 10 хв. 22.09.2015 року, який був проведений інспектором СОМ ДТП ОСОБА_17 в присутності понятих та учасників події обвинуваченого, підтверджується безпосередньо факт настання самої події кримінального правопорушення, а саме дорожньої-транспортної пригоди, його час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, характеристика природних умов наслідків, що настали в результаті наїзду транспортного засобу та потерпілу (а.п. 107-115, 117-125 том № І).
Зокрема, у даному протоколі вказано місце ДТП м. Київ, вул. Малишка, 31 елементи вулиці, дороги - дворова територія будинку № 31, дорожня розмітка та дорожні знаки відсутні, наявні сліди від задніх шин трактора та на асфальті від виїзду його на зелену зону. За тротуаром - узбіччям праворуч розташований дитячий майданчик, ліворуч будинок № 31. Механічні пошкодження на транспортному засобі «JCB 3CX CONTRACTOR» відсутні, гальмівні системи, рульове керування, зовнішні світлові прилади, сигнал, склоочисники, склообмивачі, дзеркала заднього вигляду у робочому стані. Присутній насип ґрунту у місці наїзду. Та слід на асфальтному покритті у місці наїзду.

Порушень вимог ст.ст. 104-106, 223, 237, 238 КПК України судом у ході судового розгляду не встановлено та сторонами не доведено.
Зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, складеної інспектором СОМ ДТП ОСОБА_17 слідує, що вона містить зображення місця пригоди у вигляді схеми, яка оформлена на місці пригоди і підписана понятими та водієм ОСОБА_8 та на якій графічно відображені й зафіксовані всі об`єкти та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, а саме: ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та сталих орієнтирів; сліди та предмети, що стосуються пригоди, відносно елементів проїзної частини, транспортного засобу; координати місця наїзду відносно сталих орієнтирів; тобто у даному випадку підтверджується місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення (а.п. 116 том № І).
З протоколу додаткового огляду місця події здійсненого з 08 год. 20 хв. по 08 год. 40 хв. 03.10.2015, який був проведений старшим слідчим СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_18 , з проведенням фотозйомки за допомогою цифрового фотоапарату Canon SD-750 слідує, що було оглянуто під`їзну дорогу у дворі будинку № 31 по вул. А.Малишка у м. Києві. Ширина даної дороги становить 3.1 метра. Асфальтне дорожнє покриття на ній у відмінному стані. На відрізку від під`їзду № 1 до під`їзду № 3 правий край під`їзної дороги обмежений тротуарним бордюром., край якого не виступає за асфальтне покриття, а з лівого боку обмежений бетонним бордюром висотою 10 см. Між під`їздами № 1 і № 2 з правого краю дороги між бордюром і трав`яною клумбою наявне металеве огородження висотою 0,5м, а між під`їздами № 2 і № 3 правий край дороги від клумби відмежований металевим тросом. Також між під`їздом № 2 і № 3 з лівого краю проїзної частини також наявне металеве огородження. На інших же ділянках з лівого краю від під`їзду № 1 до під`їзду № 3 воно відсутнє. Таким чином ним підтверджується місце та інші обставини вчинення кримінального правопорушення (а.п. 126-132 том № ІІ).
З протоколу огляду транспортного засобу з фототаблицею здійсненого з 11 год. 55 хв. по 12 год. 10 хв. 05.10.2015, який був проведений старшим слідчим СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_18 в присутності ОСОБА_14 та захисника ОСОБА_7 слідує, що було оглянуто екскаватор-навантажувач який знаходиться на стоянці по АДРЕСА_3 . Оглядом встановлено, що екскаватор обладнаний двома зовнішніми дзеркалами заднього виду, які встановлені на металевих заводських кронштейнах попереду кабіни водія. Конструкція даних кронштейнів виконана таким чином, що дзеркала повертаються впритул до бокових і вітрового стекол кабіни ( ліворуч та праворуч). Механічних пошкоджень на екскаваторі не виявлено, гальмівна система і рульове керування у технічно справному стані.

Порушень вимог ст.ст. 104-106, 223, 237, 238КПК України судом у ході судового розгляду не встановлено та сторонами не доведено, у зв`язку з чим вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів.
Відповідно до листа Українського гідрометеорологічного центру за даними метеорологічної станції Київ (пр.-т. Науки,3 7) погодні умови з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. 22 вересня 2015 року були такими: 09 год. 00 хв. - температура повітря 14 0 тепла, без опадів, метеорологічна дальність видимості 20 км; 12 год. 00 хв. - - температура повітря 18° тепла, без опадів, метеорологічна дальність видимості 20 км; 15 год. 00 хв. - - температура повітря 20 0 тепла, без опадів, метеорологічна дальність видимості 20 км (а.п. 162 т. І).

З довідки від 27 жовтня 2015 року № 1 слідує, що ОСОБА_8 працює в ФОП ОСОБА_14 на посаді машиніста екскаватора з 11 серпня 2015 року (а.п. 155 т. І).

З копії водійського посвідчення обвинуваченого ОСОБА_8 слідує, що на час, ДТП він був водієм, тобто особою, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії (п. 1.10 ПДР), тобто, як учасник дорожнього руху, в силу положень п. 1.3 Правил зобов`язаний знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливим.

Відповідно до лікарського свідоцтва смерть ОСОБА_12 1959 року народження настала внаслідок численних переломів кісток обох гомілок з ушкодженням м`яких тканин гомілок та стегон (а.п. 154 т. І).

Вказані документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.

Тобто, цими джерелами доказів в їх сукупності підтверджуються обставини регламентовані ст. 91 КПК України.

Щодо наданого у якості доказу стороною обвинувачення повідомлення про підозру обвинуваченому, то суд вважає останнє не належним доказом у справі, оскільки останнє саме по собі однозначно та в категоричній формі не підтверджує фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а являється припущенням сторони обвинувачення щодо вчинених особою дій на стадії розслідування провадження, тобто наданий НПА не містить в собі переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків та схожих неспростовних презумпцій факту, що суперечить вимогам ст. 62 Конституції України.

При цьому, з досліджених судом, у порядку § 3 Глави 28 КПК України, у судовому засіданні, висновків експертів, тобто докладних описів проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, судовим слідством встановлено наступне.

З висновку авто-технічної експертизи № 221ат від 21.03.2016 слідує, що в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо- транспортною пригодою, водій автомобіля екскаватора-навантажувача «JСВ» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 повинен був керуватися вимогами пункту 10.9 І1ДР України. В даній дорожній ситуації водій екскаватора-навантажувача «JСВ» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_12 шляхом виконання вимог пункту 10.9 ПДР України. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля екскаватора- навантажувача «JСВ» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 10.9 ПДР України. Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія екскаватора-навантажувача «JСВ» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 вимогам пункту 10.9 Правил дорожнього рруху України (а.п. 99-106 т. І).

З висновку судово-медичної експертизи № 40/2291/2 від 09.12.2015 року убачається, що при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_12 , 1959 р.н., виявлені наступні ушкодження: множинні синці та садна на правому стегні, правій гомілці, правій стопі, відшарування шкіри з утворенням тканинної кишені з розтрощуванням підшкірно-жирової клітковини циркулярно, на правій гомілці, на усьому протязі також на задній і передній поверхнях стегна, масивні крововиливи в підшкірно-жирову клітковину і м`язи правого стегна до рівня пахової складки, крововилив у правий колінний суглоб, розтрощення м`язів правої гомілки, місцями відшаровані від кісток, відшарування м`яких тканин, циркулярно, навколо правої п`яткової кістки; перелом правої великогомілкової кістки на висоті 33см від підошви; скалкове руйнування верхнього кінця малогомілкової кістки з руйнуванням голівки і розривом зчленування; скалковий перелом в області внутрішнього виростка правої великогомілкової кістки, скол компакти по передній поверхні внутрішнього виростка правої стегнової кістки. Множинні садна, синці на лівій стопі, лівій гомілці, лівому стегні, скалковий перелом діафізу лівої малогомілкової кістки з її розтрощуванням і утворенням тканинних кишень, масивний крововилив в м`язи, місцями з розтрощуванням і розшаровуванням м`язів лівої гомілки.Смерть ОСОБА_12 , 1959 р.н. настала внаслідок численних переломів кісток обох гомілок з ушкодженням м`яких тканин гомілок та стегон з розвитком крововтрати та шоку. Така причина смерті підтверджується наявністю ушкоджень, викладених в описовій частині Висновку, зниженим кровонаповненням внутрішніх органів, перерозподілом кровотоку у нирках, смугастими крововиливами під ендокардом лівого шлуночка серця (плями Мінакова), клітинами Краєвського в печінці.Між наявними численними переломами кісток обох гомілок з ушкодженням м`яких тканин гомілок та стегон та настанням смерті мається прямий (причинно-наслідковий) зв`язок. Вони мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя крововтратою та шоком. Наявні ушкодження утворились від дії тупого предмета. Характер та локалізація ушкоджень, ознаки різкого струсу тіла вказують на утворення їх при транспортній травмі - переїзді колесами транспортного засобу (колісного трактора) через тіло потерпілої. Об`єм, характер та розташування ушкоджень вказують, що під час переїзду, який відбувся через ноги, потерпіла знаходилась у горизонтальному (положення лежачі) положенні обличчям догори, переїзд відбувався у напрямку знизу-догори. Будь-яких ушкоджень, що вказували б на місце первинного контакту на тілі потерпілої при судово-медичному дослідженні не виявлено. Встановити „в момент первинного контакту ..., потерпіла знаходилася статиці чи динаміці, в горизонтальному чи вертикальному положенні та яким боком була повернута до транспортного засобу, не є можливим. В наданій Історії хвороби даних про проведення токсикологічного дослідження не міститься. Дані про алкогольне сп`яніння при проведені судово-медичного дослідження трупа відсутні.

Аналогічні висновки щодо виявлених тілесних ушдоджень, їхя тяжкості та причини смерті потерпілої ОСОБА_12 містяться і у висновку судово-медичної експертизи № 2291/2 від 24.09.2015 року.

З висновку Київської міської наркологічної клініки лікарня «Соціотерапія» № 004907 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.09.2015 року, слідує, що у водія ОСОБА_8 ознак сп`яніння не виявлено (а.п. 37 том № І).

Таким чином, зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні містять в собі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та, які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто в повній мірі відповідають вимогам КПК України.

Порушень положень § 5 Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.

Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Тож, зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.

Тобто, цими джерелами доказів в їх сукупності підтверджуються обставини регламентовані ст. 91 КПК України, зокрема порушення обвинуваченим п.п. 1.5, 2.3.»Б», 10.9 ПДР в наслідок чого настала смерть потерпілого.

В свою чергу, згідно положень ст. 22 КПК України , кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом . Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Що ж до доводів сторони захисту в частині не вжиття замовником будівельних робіт заходів щодо забезпечення безпеки на будівельному майданчику та невиконання умов договору однозначно не надає права обвинуваченому нехтувати нормами ПДР України, тим більше порушувати вказані вимоги, оскільки в даному випадку суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху саме обвинуваченим.

Тож суд, враховуючи вищевикладені докази, які були надані суду у ході розгляду провадження та визнанні належними і допустимими, вважає висловлені стороною захисту доводи щодо порушення потерпілою п. 4.10, 4.143 ПДР України, враховуючи, зокрема надані показання свідків та висновки експертиз, сумнівними з вищезазначених у судовому рішенні підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При цьому, суд в черговий раз наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, встановлених судом, у зв`язку чим кваліфікує його дії саме за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він своїми умисними діями скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України судом не встановлено.

В свою чергу, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тож, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря- нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивні характеристики, стан здоров`я, спосіб життя (працює, раніше не судимий, одружений, має вищу освіту), наявність на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім (дружина, троє неповнолітніх дітей, одна з яких дитина-інвалід), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає міцні соціальні зв`язки; позицію прокурора та потерпілого у справі, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 286 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Зокрема, про можливість належної соціалізації особи та допустиму репутацію обвинуваченого свідчить невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя, невстановленість зловживання алкогольними напоями, наркотичними засобами, наявність на утриманні членів родини, єдиним годувальником яких він є, характер вчиненого кримінального правопорушення, поведінка під час та після вчинення кримінального правопорушення, які б безумовно дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання та оскільки переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід ОСОБА_19 , як захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді особистого зобов`язання, враховуючи вимоги ст.ст. 177, 178 КПК України, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Питання судових витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_8 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді особистого зобов`язання, враховуючи вимоги ст.ст. 177, 178 КПК України, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи у сумі 791(сімсот дев`яносто одну) гривню 64 копійки.

Речовий доказ: екскаватор «JCB 3CX», д.н.з. НОМЕР_1 залишити власнику ОСОБА_20 .

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні для відома.

С у д д я : ОСОБА_1