У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 07 вересня 2016 року щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:
За вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2016 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троянка Казанківського району Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України.

Вирішено питання про долю речових доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 07 вересня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні закінченого замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), а також у наданні в суді завідомо неправдивих показань свідка, вчиненого з корисливих мотивів.

У касаційній скарзі прокурор, не оскаржуючи вирок суду першої інстанції, згідно з яким ОСОБА_4 було визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України, а також не зазначаючи доводів щодо незаконності даного судового рішення, посилається на необґрунтованість ухвали суду апеляційної інстанції та просить її скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції. На обґрунтування своєї позиції, вказує на те, що суд апеляційної інстанції порушив вимоги ст. 23 КПК України щодо безпосереднього дослідження доказів судом, чим допустив істотне порушення кримінального процесуального закону. Посилається на невідповідність ухвали вимогам ст. 419 КПК України.

Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що немає підстав для відкриття провадження з мотивів, наведених у касаційній скарзі.

Доводи прокурора, викладені в касаційній скарзі, про істотне порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону, а саме статті 23 КПК України, якою регламентований принцип безпосереднього дослідження доказів судом, є необґрунтованими.

Так, згідно з висновками, викладеними в Постанові Верховного Суду України від 21 січня 2016 року №5-249кс15, рішення суду апеляційної інстанції не може бути визнане законним, якщо він, не досліджуючи безпосередньо ряд зібраних у провадженні доказів, дав їм іншу оцінку, ніж суд першої інстанції, скасувавши при цьому оскаржуване судове рішення.

Як убачається з ухвали, суд апеляційної інстанції, розглянувши апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого, залишив їх без задоволення, а вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2016 року, яким було виправдано ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України, без змін.

Тобто суд апеляційної інстанції не надавав іншу оцінку доказам, наявним у матеріалах кримінального провадження, ніж суд першої інстанції, що не вимагало безпосереднього дослідження доказів.

При цьому суд апеляційної інстанції в ухвалі, яка відповідає вимогам ст. 419 КПК України послався на докази, які досліджувалися судом першої інстанції, що не заперечується прокурором.

За таких умов суд апеляційної інстанції не допустив у цій частині порушень вимог кримінального процесуального законодавства, як про це зазначає прокурор у касаційній скарзі.

Інших обґрунтованих доводів щодо наявності таких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду апеляційної інстанції ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, та були б підставами для його скасування, як про це зазначає вимогу особа, що подала касаційну скаргу, у скарзі прокурора не наведено.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що переконливих доводів про необхідність скасування оскаржуваного судового рішення щодо ОСОБА_4 з мотивів, наведених у касаційній скарзі прокурора, немає, а тому відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України підстав для відкриття провадження немає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 428 КПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 07 вересня 2016 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3