Справа № 175/2653/13-к
Провадження № 1-кп/175/81/13
Ухвала

Іменем України

21 липня 2016 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000038 відносно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.п.1, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.п.1, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України,

встановив:

При оголошенні перерви до 23 серпня 2016 року, з урахуванням відпустки захисників, прокурор заявив усне клопотання про продовження строку тримання обох обвинувачених під вартою, вказуючи на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливістю переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_9 вважала, що прокурор не обґрунтував і не довів наявність зазначених ризиків, а тому з посиланням на рішення ЄСПЛ «Лательє проти Франції» просила відмовити в задоволенні клопотання, з покладанням на обвинуваченого ОСОБА_13 обов`язків, передбачених ст.195 КПК України.

Захисник ОСОБА_10 з посиланням на позицію свого підзахисного ОСОБА_11 , відмовилася висловити свою позицію щодо клопотання прокурора.

Обвинувачені підтримали позицію своїх захисників.

Вислухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження обом обвинуваченим дії строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів, оскільки розгляд справи з об`єктивних, незалежних від суду причин, не може бути закінчений до спливу цього строку - 12 серпня 2016 року, а ризики, що були підставою для обрання та неодноразового його продовження не відпали і їх ступень унеможливлює обрання більш м`якого запобіжного заходу.

При прийнятті такого рішення суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема сформульовану в рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

На думку суду, такими ознаками продовжують бути, із урахуванням особи ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , обставини висунутого їм обвинувачення, підвищена суспільна небезпечність інкримінованих злочинів і суворість покарання, яке загрожує їм у разі доведеності їх вини за вчинення умисних тяжких та особливо тяжкого злочинів із застосуванням зброї.

У зв`язку з цим не підлягає задоволенню клопотання захисника ОСОБА_9 про відмову у клопотанні прокурору та фактично про зміну запобіжного заходу на інший, альтернативний триманню під вартою.

Керуючись ст.ст.331 ч.3, 369, 383 ч.3 КПК України, суд
ухвалив:

Клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000038 прокурора ОСОБА_7 задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченим ОСОБА_11 і ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою, продовжити на 60 днів, тобто до 18 вересня 2016 року.

Клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Копію ухвали вручити прокурору і обвинуваченим, направити начальнику Дніпропетровського УВП УДПС України в Дніпропетровській області (№ 4).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1