БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/203/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" квітня 2016 р. м.Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни кримінальне провадження № 0000474 від 09.12.2015 року щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Забілівщина Борзнянського району Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше засудженого 29.04.2015 року вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України із застосуванням покарання у вигляді 1 місяця 7 днів арешту ,-

якого обвинувачено у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 КК України, ч.2 ст. 185 КК України, ч.3 ст. 185 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 , який був засуджений вироком Борзнянського районного суду від 29.04.2015 року за вчинення злочину, передбаченого ст.389 ч.2 КК України із застосуванням покарання у вигляді арешту на 1 місяць 7 днів, після відбуття покарання та звільнення 21.09.2015 року на шлях виправлення не став і у період непогашеної судимості скоїв нові кримінальні правопорушення.

Так, наприкінці листопада 2015 року ОСОБА_5 , перебуваючи на території господарства ОСОБА_6 , який проживає по АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу, викрав у ОСОБА_7 спортивну кофту вартістю 38,25 грн., та гроші у сумі 150 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 188,25 грн.

Крім цього, 07.01.2016 року близько 19-00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон «САМСУНГ ГТ-С3600і» вартістю 200 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 225 грн.

Також, 07.01.2016 року, близько 21-00 год., ОСОБА_5 з метою крадіжки чужого майна прибув до господарства ОСОБА_10 , що знаходиться по АДРЕСА_4 , де проник всередину гаража, звідки таємно викрав велосипед марки «Мінськ» чоловічого типу вартістю 737,34 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2, 185 ч.3 КК України, визнав повністю.

В своїх показаннях він пояснив, що наприкінці листопада 2015 року, перебуваючи на території господарства ОСОБА_6 , який проживає по АДРЕСА_2 , якому він допомогав виконувати господарськи роботи, побачивши спортивну кофту, що належала ОСОБА_7 , забрав її з собою, коли поряд нікого не було. Пізніше в кишені кофти він виявив гроші у сумі 150 грн., які залишив собі.

07.01.2016 року, близько 19-00 год., коли він перебував у житловому будинку ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 , побачивши мобільний телефон «САМСУНГ ГТ-С3600і» і що поблизу нікого не було, забрав його собі для власного використання, оскільки телефон був у робочому стані.

07.01.2016 року, близько 21-00 год., коли він проходив повз господарство ОСОБА_10 , що знаходиться по АДРЕСА_4 , побачивши, що поблизу нікого нема, зайшов всередину гаража, звідки вивів велосипед марки «Мінськ» чоловічого типу, який потім зберігав у себе вдома.

Пояснив, що розкаюється у вчинених ним злочинах.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в судове засідання не з`явились, звернувшись з заявами з проханням провести розгляд справи без їх участі і що вони не мають претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, з заявами про відкладення розгляду кримінального провадження не звертався, вимог щодо відшкодування шкоди матеріального та морального характеру обвинуваченому не пред`являв.

З`ясовуючи думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, з урахуванням того, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст обвинувачень, пред`явлених йому органом досудового розслідування, а також не заперечує своєї вини у вчиненні інкримінованих йому правопорушень та обставин їх вчинення, які визначені у обвинувальному акті, суд, узгодивши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, вирішив визнати недоцільним дослідження всіх доказів фактичних обставин, встановлених під час досудового розслідування, й провести судове слідство у відповідності до ст.349 ч.3 КПК України.

Обвинуваченому додатково роз`яснено, що з огляду на добровільне визнання ним своєї вини він позбавляється права на апеляційне оскарження визнаних ним фактичних обставин, за якими були вчинені злочини.

З огляду на зазначене, враховуючи показання обвинуваченого, які він дав в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що інкриміновані ОСОБА_5 умисні дії, що виразилися у таємному викраденні спортивної кофти, в якій знаходились гроші в сумі 150 грн., належні ОСОБА_7 , кваліфіковані правильно як вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України;

що інкриміновані ОСОБА_5 умисні дії, що виразилися у таємному викраденні мобільного телефона «САМСУНГ ГТ-С3600і», належного ОСОБА_9 , з урахуванням повторності, кваліфіковані правильно як вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України;

що інкриміновані ОСОБА_5 умисні дії, що виразилися у таємному викраденні велосипеда марки «Мінськ», належного ОСОБА_10 , з урахуванням повторності, а також за ознакою проникнення до приміщення, кваліфіковані правильно як вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому з метою його виправлення та виховання, судом враховуються такі обставини у справі :

- характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, а злочин за ст.185 ч.3 КК України є тяжким;

- позитивну характеристику з місця проживання щодо особи обвинуваченого;

- обставини, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, - щире каяття обвинуваченого у вчинених ним злочинах;

- обставиною, що згідно ст.67 КК України обтяжує покарання, рецидив злочинів.

Зі змісту висновку судовопсихіатричної експертизи № 137 від 23.02.2016 року вбачається, що у ОСОБА_5 на час скоєння ним кримінальних правопорушень, в яких його обвинувачено органом досудового розслідування, мав місце шизоафективний розлад, стан ремісії, але він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, й примусові заходи медичного характеру йому не показані.

З огляду на зазначене суд, враховуючи думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, який просив застосувати ст.75 КК України і не позбавляти ОСОБА_5 волі, вважає, що обвинуваченому за вчинені ним злочини, слід призначити такі покарання: за вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, - у вигляді позбавлення волі на 1 рік; за вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки; за вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

Оскільки ОСОБА_5 вчинено кілька злочинів то, з огляду на обставини справи та особу обвинуваченого, при вирішенні питання призначення покарання за сукупністю злочинів, відповідно до вимог ст.70 КК України, остаточне покарання слід призначити шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді 3 років 6 міс. позбавлення волі.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ст.ст.122, 126 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 судові витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1150,59 грн., що пов`язані з проведенням ЧНДЕКЦ судовотоварознавчої експертизи.

Відповідно до ст.ст.98, 100 ч.9 п.3 КПК України речові докази у справі спортивну чоловічу кофту ТМ «Адидас», чорного кольору та плащеву куртку чорного кольору, що належать ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Самсунг ГТ-3600і», що належить ОСОБА_9 , велосипед марки «Мінськ», що належить ОСОБА_10 слід передати їх власникам.

Керуючись ст.ст.98, 100, 122, 370, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2, 185 ч.3 КК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

Керуючись ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 3 років 6 міс. позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1150,59 грн., що пов`язані з проведенням ЧНДЕКЦ судовотоварознавчої експертизи.
Речові докази у справі: спортивну чоловічу кофту ТМ «Адидас», чорного кольору та плащеву куртку чорного кольору, що належать ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Самсунг ГТ-3600і», що належить ОСОБА_9 , велосипед марки «Мінськ», що належить ОСОБА_10 передати їх власникам.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувати.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів через Борзнянський районний суд.

Вирок суду не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України.

Суддя
Борзнянського районного суду ОСОБА_1