Справа № 367/7569/16-к
Провадження по справі № 1-в/367/1765/2016
У Х В А Л А
Іменем України
27 жовтня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника БВК ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому виїзному судовому засіданні в приміщенні Бучанської виправної колонії (№85) клопотання в.о. начальника БВК № 85 ОСОБА_6 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання умовно-достроково, -
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання в.о. начальника БВК № 85 ОСОБА_6 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
В судовому засіданні представник БВК № 85 підтримав клопотання в.о. начальника установи, оскільки вважав, що засуджений довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання установи та просив задовольнити його.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення.
Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, вивчивши клопотання, матеріали особової справи на засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28.04.2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання засудженому рахується з 04.12.2014 року. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19.02.2016 року засудженому було зараховано строк попереднього ув`язнення з 04.12.2014 року по 29.05.2015 року. Згідно із довідкою начальника відділу КВСР станом на 27.10.2016 року невідбута частина покарання складає 7 місяців 13 днів.
Відповідно до характеристики від 15.09.2016 року засуджений ОСОБА_5 прибув до БВК № 85 для відбуття покарання 26.06.2015 року. За час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги встановленого порядку відбування покарання не порушує. В установі працевлаштований на добровільних засадах без оплати праці, днювальним СПС № 8, за що має 3 заохочення, відповідно до довідки про заохочення та стягнення від 15.09.2016 року. Заходи виховного та профілактичного характеру - відвідує.
Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, якщо особа раніше відбула покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за злочини різного ступеню тяжкості. На даний момент відбуває покарання за аналогічні злочини, потерпілими в яких є неповнолітні. З матеріалів особової справи вбачається, що на момент розгляду судом клопотання засудженого, залишок невідбутого покарання засудженим складає 7 місяців 13 днів позбавлення волі, тобто засуджений на даний час відбув встановлений ст. 81 КК України строк 3/4 частини призначеного судом покарання.
Сумлінна поведінка, в розумінні ст. 81 КК України, є не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загального рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін..
Сумлінне ставлення до праці, в розумінні ст. 81 КК України, є свідома участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.
Як вбачається із матеріалів клопотання та особової справи, засуджений за час відбування призначеного судом покарання має 3 заохочення, останнє з яких отримав 11.07.2016 року у вигляді подяки.
Разом із тим, суд вивчивши матеріали клопотання та матеріали особової справи, вважає, що підверджень того, що засуджений своїм ставленням до праці довіві своє виправлення суду не надано. Так, ОСОБА_5 прибув до БВК №85 26.06.2015р., однак свідчень про працевлаштування засудженого в матеріалах особової справи відсутні. Як вбачається із витягу з наказу №56-аг від 10.03.2016р. засудженого ОСОБА_5 було призначено на посаду днювального відділення СПС №8 на добровільниз засадах без оплати праці лише 10.03.2016р., після чого отримав одне заохочення. Крім того, згідно із довідкою в.о. гололвного бухгалтера ОСОБА_7 в установі виконання покарання перебувають виконавчі листи на засудженого на сумму 1277 гривень, на виконання яких жодних перерахувань здійснено не було.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше був засуджений неодноразово, звільнявся як і по відбуттю строку покарання, так і умовно-достроково тричі, але засуджений не оцінив наданої йому довіри з боку держави і не зробив для себе належних висновків, на шлях виправлення не став та вчинив ряд нових злочинів у період умовно-дострокового звільнення у відношенні неповнолітніх осіб, за які в теперішній час відбуває покарання.
При вирішенні питання про застосування відносно особи умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування ним встановленої частини покарання, а виправлення засудженого.
За таких підстав суд дійшов висновку, що умовно - дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання буде передчасним, оскільки під час відбування покарання на думку суду засуджений не довів своє виправлення.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про те, що представлених засудженим та установою доводів є недостатньо для умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, та у задоволенні клопотання в.о. начальника БВК № 85 ОСОБА_6 - відмовляє.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання в.о. начальника БВК № 85 ОСОБА_6 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання умовно-достроково - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Ірпіньський міський суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.
Суддя: ОСОБА_1