Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2922/16-к
номер провадження 1-кс/695/376/16
Номер рядка у звіті 2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2016 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючий слідчий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша заяву ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурора, -

ВСТАНОВИВ

До Золотоніського міськрайонного суду із заявою про відвід процесуального прокурора ОСОБА_3 звернулись підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 .

У скарзі зазначено, 10.08.2016 р. слідчим Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Золотоніської місцевої прокуратури юристом III класу ОСОБА_3 було оголошено гр. ОСОБА_4 про підозру за ч.1 ст.140 КК України по факту неналежного виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків, що призвело до смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після оголошення підозри адвокат ОСОБА_5 уповноважений ініціювати проведення слідчо-процесуальних дій в рамках відкритого кримінального провадження №0000285 та опитувати свідків події.
На даний час, на думку сторони захисту, є підстави для відводу прокурора - процесуального керівника в кримінальному провадженні №0000285 - ОСОБА_3 , що підтверджується наступним:
В рамках відкритого кримінального провадження №0000285 від 18.03.2016 призначено прокурора - процесуального керівника ОСОБА_3 .
До моменту оголошення підозри, з березня місяця 2016 року ОСОБА_4 перебував у статусі свідка та не мав реальної можливості заявляти будь-які клопотання з приводу допиту свідків, проведення слідчо-процесуальних дій, не міг збирати докази, а також скаржитися щодо законності та обґрунтованості проведеної Черкаським обласним бюро СМЕ комісійної експертизи на підставі лише зібраних органом досудового розслідування доказів.
З боку прокурора - процесуального керівника ОСОБА_3 свідку ОСОБА_4 жодним чином не було роз`яснено в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000285, зокрема, під час допиту в якості свідка, що органом досудового розслідування фактично розслідується справа про наявність в його діях складу кримінального правопорушення за ч.1 ст.140 КК України та проводиться відповідний комплекс слідчо-розшукових дій та призначаються експертизи.
При цьому у гр. ОСОБА_4 з боку слідчого СВ Золотоніського відділу поліції ОСОБА_6 відбиралися письмові покази в якості свідка, які згодом були використані під час призначення й проведення слідчо-процесуальних дій, а також призначення в Черкаському обласному бюро СМЕ судово-медичної експертизи, що неприпустимо з позиції ст. 87 КПК України.
В даному випадку прокурором не врахована практика Європейського суду з прав, яка наведена у рішеннях по справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», де обґрунтовано визнано недопустимими доказами з огляду на те, що недопустимі є докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші докази з порушенням установленого порядку.
Варто також вказати, що для проведення комісійної експертизи прокурором були використані в якості основного доказу фотокопію довідки за результатами комісійної перевірки фактів, викладених у зверненні ОСОБА_8 (арк. 22-27). В даній довідці вказані також пояснення лікаря-хірурга ОСОБА_4 надані ним під час службового розслідування, матеріали первинної медичної документації, висновки лікарів-спеціалістів Золотоніської ЦРЛ з приводу повноти проведених заходів стосовно лікування потерпілого ОСОБА_7 , 1975 р.н.
Не маючи відповідного процесуального статусу та захисника в кримінальному провадженні №0000285 ОСОБА_4 не зміг навіть заявити клопотання стосовно допиту очевидця події - гр. ОСОБА_9 , який супроводжував потерпілого ОСОБА_7 до приймального відділення Золотоніської ЦРЛ та бачив як останній фактично відмовлявся від медичної допомоги лікаря-хірурга спочатку в приймальному, а згодом в хірургічному відділенні лікарні. Теж саме стосується лікарів Золотоніської ЦРЛ ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були проінформовані про ситуацію із неадекватною поведінкою ОСОБА_7 .
Слідчим Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області та прокурором - процесуальнім керівником ОСОБА_3 під час підготовки питань до комісійної судово-медичної експертизи не враховані обставини з приводу фактичної відмови пацієнта ОСОБА_7 від медичної допомоги та неадекватної поведінки особи в стані алкогольного сп`яніння.
До матеріалів, які надавалися на комісійну експертизу, не було надано письмових показів свідків гр. ОСОБА_9 , чергового лікаря-уролога Золотоніської ЦРЛ ОСОБА_12 та головного лікаря Золотоніської ЦРЛ ОСОБА_11 , які після оголошення в серпні 2016 року підозри за клопотанням захисника були допитані та надали відповідні покази, шо потерпілий ОСОБА_7 , перебуваючи 26.09.2015 р. в хірургічному відділенні Золотоніської ЦРЛ в сталі алкогольного сп`яніння та крайнього психічного збудження, неодноразово відмовлявся від проходження медичних маніпуляцій (торакоцентезу) та відмахувався від лікаря ОСОБА_4 , не бажав йти до перев`язочної палати хірургічного відділення для проведення дренування.
На думку сторони ініційована прокурором ОСОБА_3 комісійна судово-медична експертиза, яка проведена Черкаським обласним бюро судово-медичної експертизи (судово-медичні експерти ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ), містить очевидні порушеннями чинного законодавства, а саме: порушено приписи Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом МОЗ України від 17.01.1995 року за №6, а також не відображає дійсну картину надання потерпілому медичної допомоги (в ній відсутні покази основних свідків (очевидців) - лікарів Золотоніської ЦРЛ ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та товариша потерпілого - гр. ОСОБА_16 ).
З метою належного захисту інтересів клієнта ОСОБА_4 та встановлення дійсних обставин кримінального провадження, адвокатом ОСОБА_5 було заявлено декілька письмових клопотань, зокрема, про допит наведених свідків, витребування доказів, а також від 18.08.2016 р. про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи.
На вирішення повторної комісійної судово-медичної експертизи стороною захисту поставлені якісно нові питання, які мали бути вирішені фахівцями-експертам в галузі медицини, а саме: стосовно направлення потерпілого ОСОБА_7 на лікування до хірургічного відділення Золотоніської центральної районної лікарні при зверненні за допомогою до приймального відділення Золотоніської ЦРЛ, щодо своєчасного діагностування потерпілого ОСОБА_7 лікарем-хірургом ОСОБА_4 та лікарем-терапевтом ОСОБА_17 , повноти застосування лікарями Золотоніської ЦРЛ всіх передбачених методів встановлення діагнозу та своєчасності надання вказівок ОСОБА_4 медичним працівникам щодо проведення медичних маніпуляцій стосовно хворого ОСОБА_7 , підтвердження факту відмова хворого ОСОБА_7 від проведення лікарем-хірургом медичних хірургічних маніпуляцій і т.д. (копія клопотання надається до скарги).
08.09.2016 р. постановою слідчого СВ Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 було винесено постанову про призначення експертизи та доручено її проведення Київському міському клінічному бюро судово-медичних експертиз. За основу взяті питання, які були наведені у клопотанні адвоката ОСОБА_5 .
Згодом у вересні 2016 р. адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого із мотивованим письмовим клопотанням про передачу матеріалів кримінального провадження на дослідження до судово-медичної експертизи до Головного бюро судово- медичних експертиз Міністерства охорони здоров`я України (м. Київ, вул. Оранжерейна, 9) й зміну експертної установи. Вказане клопотання обґрунтовувалося необхідністю прискорення виконання судово-медичної експертизи та наявністю у цій установі МОЗ України фахівців з торакальної хірургії, які могли б надати обґрунтований висновок про дії лікаря-хірурга ОСОБА_4 у виниклій ситуації та порушення ним чинного законодавства.
У відповідності до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Сторона обвинувачення, на підставі ч.1 ст. 243 КПК України, залучає експерта за наявності підстав проведення експертизи, у тому числі за клопотанням сторони захисту чи потерпілого, право на звернення з яким встановлено також положенням п. 4 ч. 1 ст. 56 КПК України.
Разом з тим, з невідомих міркувань прокурором - процесуальним керівником ОСОБА_3 було скасовано постанову слідчого Золотоніського відділу поліції ОСОБА_6 про проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи.
Прокурором ОСОБА_3 протягом трьох днів не вирішено по суті заявлене клопотання сторони захисту від 18.08.2016 р. та не повідомлено адвоката ОСОБА_5 й підозрюваного ОСОБА_4 про причини відмови у проведення вказаної комісійної експертизи на рівні Головного експертного закладу Міністерства охорони здоров`я України.
На даний час сторона захисту не може реалізувати своє законне право, яке передбачене ст. ст. 93, 242, 243 КПКУ, на призначення комісійної судово-медичної експертизи та навіть не здогадується про причини й мотиви повернення прокурором матеріалів з призначеної слідчим комісійної судово-медичної експертизи. Фактично прокурором - процесуальним керівником ОСОБА_3 вирішено будувати обвинувачення підозрюваному ОСОБА_4 за ч.І ст.140 КК України виключно на підставі висновків експертизи, яка проводилася коли останній перебував у статусі свідка, а також на підставі тих показів свідків, які були опитані до оголошення підозри.
За наведених обставин захисник фактично позбавлений об`єктивної можливості реалізувати надані йому процесуальні права (в частині збору доказової бази невинуватості особи), в тому числі право заявляти клопотання про проведення слідчо-процесуальних дій, а прокурор, достовірно знаючи, що захисник не ознайомився з постановою процесуального керівника про скасування постанови слідчого про призначення комісійної судово-медичної експертизи, відразу ж відкриває матеріали кримінального провадження для ознайомлення іншого учасника кримінального провадження та намагається завершити досудове розслідування, в чому вбачаються порушення права підозрюваного на захист.
На думку сторони захисту, прокурором - процесуальним керівником ОСОБА_3 з порушенням установленої статтями 111, 112, 290 КПК України процедури одноособово й передчасно завершено досудове розслідування та направлено із суттєвим запізненням стороні захисту повідомлення про завершення стадії досудового розслідування й надання доступу до матеріалів кримінального провадження, яке вручено наприкінці робочого дня 5 . 09.2016 р. При цьому захисник ОСОБА_5 викликається для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до 30.09.2016 р. та зобов`язується відкрити наявні докази до 10 год. 00 хв. 30.09.2016 р., тобто, фактично «заднім числом».
Заявник та його адвокат в судовому засіданні підтримали скаргу.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала мотиви заяви про відвід та підстави її задоволення у зв`язку з дотриманням нею, як процесуальним керівником, вимог процесуального законодавства щодо досудового розслідування.

Суд, вивчивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження прийшов до наступного висновку.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, компетентна особа у будь-якому випадку не має права брати участь в здійсненні кримінального провадження, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності.
Якщо сторона має сумнів в безсторонності прокурора, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід прокурора , адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.
Статтею 77 ч.1 п.3 КПК України визначено, що прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні..., якщо існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Відповідно до п. 13 ч. З ст. 42 КПК України, протягом кримінального провадження підозрюваний має право заявляти відводи.
Відповідно до ст.80 ч.4 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу, а згідно ст.81 ч.2 КПК України відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя.
В той же час, відповідно до Національного законодавства України, зокрема згідно з ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності показів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Для успішного виконання своїх конституційних функцій (ст. 121 Конституції України) та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні і в судовому провадженні (ст. 36 КПК) для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) прокурор має бути незалежним, об`єктивним та неупередженим.
Прокурор зобов`язаний засобами процесуального керівництва забезпечити повне і якісне встановлення слідчим всіх обставин, які підлягають доказуванню по кримінальній справі відповідно до ст. 91 КПК України
Відповідно до п.15 ч.1 ст.3 КПК України прокурор, зокрема, прокурори міст і районів, районів у містах, заступники прокурорів, прокурори прокуратур усіх рівнів, які діють у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Отже відповідно до Національного законодавства України можливі процесуальні помилки прокурора, які можуть бути усунуті в ході досудового розслідування шляхом виконання належних процесуальних дій у подальшому, а також твердження сторони про особисту зацікавленість у певному результаті розслідування або упередженості прокурора без надання будь яких доказів або фактів, не можуть слугувати підставою для його відводу.

Враховуючи викладене суд, керуючись ст.ст. 80,81, 303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ

Заяву про відвід прокурору залишити без задоволення

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1