Справа № 588/1871/15-к
№ провадження 1-кп/588/25/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2016 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тростянці кримінальне провадження відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тростянець Сумської області, громадянина України, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 з метою реалізації корисливого умислу, спрямованого на таємне викрадення трьох металевих рейс, які він побачив з території власного господарства по АДРЕСА_1 через отвір у бетонній огорожі на території колишнього заводу « ІНФОРМАЦІЯ_2 вод», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , для переміщення указаних рейс попросив свого брата ОСОБА_9 та друзів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 допомогти йому, і які у свою чергу не знали, що ОСОБА_6 вчиняє крадіжку, а вважали зі слів останнього, що зазначені рейси йому надали у рахунок заробітної плати. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 27.10.2015 року, у точно невстановлений час - у період з 19 до 21 години, переліз через огорожу та незаконно проник на територію колишнього заводу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де за допомогою брата ОСОБА_9 , друзів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які не були обізнані у злочинних намірах ОСОБА_6 , здійснив переміщення до власного домогосподарства по АДРЕСА_1 металевих рейс марки Р43 у кількості 3 штуки, з яких дві рейси довжиною - 4,01 та 4,04 м. відповідно, одна довжиною 6,14 м., належних ОСОБА_7 , чим завдав останньому матеріальну шкоду в сумі 2593,08 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 за пред`явленим йому обвинуваченням винним себе визнав спочатку частково, зокрема, повідомив, що вважав, що металеві рейси не належать нікому, а тому вирішив їх взяти для використання у власному господарстві. Обвинувачений суду показав, що присадибна ділянка його домогосподарства по АДРЕСА_1 межує з бетонним забором, яким огороджено територію колишнього заводу «Мінеральних вод». Навесні 2015 року, проводячи роботи на присадибній ділянці, побачив металеві рейси у кількості три штуки. У жовтні 2015 року, виявивши, що указані рейси продовжують залишатись біля бетонної огорожі на території колишнього заводу, вважаючи, що оскільки завод уже припинив діяльність, а рейси нікому не належать, вирішив їх забрати собі, щоб підперти забор. Оскільки металеві рейси важкі, вирішив попросити допомогти їх перемістити до свого домогосподарства брата ОСОБА_9 та друзів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . При цьому брату та друзям пояснив, що рейси заробив, зокрема йому їх віддали у рахунок заробітної плати, правду вирішив їм не повідомляти, оскільки вони б не погодились йому допомагати, могли подумати, що вони їх викрадають з чужої території. ОСОБА_6 повідомив, що йому було відомо, що територія колишнього заводу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » перебуває в оренді, а власники перебувають у місті Харкові, удень там іноді проводились роботи, здійснювався ремонт приміщень, заїжджав транспорт. На ніч ворота, через які можна потрапити на територію заводу, закриваються. ОСОБА_6 пояснив, що наприкінці жовтня 2015 року, припустив, що приблизно 27 жовтня 2015 року у вечері після роботи, приблизно о 18-19 годині, у він, його брат ОСОБА_9 та друзі ОСОБА_10 та ОСОБА_12 підійшли до бетонного забору, яким огороджено територію колишнього заводу «Мінеральних вод». ОСОБА_6 вказав, що точно не пам`ятає чи всі вони вчотирьох перелізли через забор на територію заводу чи лише двоє, а решта залишилась на його присадибній ділянці, при цьому повідомив, що рейси переміщували по одній, піднявши кожну по черзі і просунувши кожну через дірку, яка розміщена на висоті 0,5 м у бетонному заборі. Вирішили таким чином переміщувати рейси, оскільки так було зручніше і ближче до його домогосподарства. Через ворота не було зручно, оскільки увечері вони зачинені, і до них з домогосподарства обвинуваченого відстань складає близько 300 метрів. Перемістивши таким чином три рейси з території заводу на територію домогосподарства обвинуваченого, поклали їх біля будинку зберігати. Наступного дня обвинуваченого зустрів потерпілий ОСОБА_7 , який почав кричати на нього, вимагаючи повернути рейси, на що ОСОБА_6 погодився, крім того, потерпілий вимагав, щоб останній за це відпрацював у нього 10 днів. У цей день увечері близько 23 години ОСОБА_6 пояснив брату та друзям, що знайшовся власник рейс, якому їх треба терміново повернути, і попросив у зв`язку з цим допомогти йому це зробити. З цією метою вчотирьох вони знову перемістили до забору три рейси і по черзі перекинули їх через забор на територію колишнього заводу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на теж саме місце. Під час судового розгляду обвинувачений вказав, що вину визнає повністю, що щиро розкаюється, просив вибачення у потерпілого, обіцяв, що такого більше вчиняти не буде.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що до викрадення належних йому металевих рейс він з обвинуваченим не був знайомим, у неприязних стосунках не перебував. Потерпілий пояснив, що нерухоме майно на території колишнього заводу «Мінеральних вод», що знаходиться у місті Тростянець Сумської області по вул.Червоноармійська, 103 належить йому. Територія колишнього заводу огороджена по периметру суцільним бетонним забором висотою понад 2 метри, зверху над яким закріплено колючий дріт. Вхід на території забору можливий через єдині металеві ворота, які замикаються на навісний замок. У робочі дні ворота відчиняються близько 7-8 ранку, а замикаються у вечері о 18-19 годині. При цьому на території заводу протягом робочого тижня постійно ведуться ремонтні роботи, деякі будівлі перебувають в оренді, всім мешканцям, що проживають поблизу території колишнього заводу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відомо, що там ведеться постійна господарська діяльність, працюють наймані працівники. У вихідні дні ворота замкнені, територія заводу вночі постійно не охоронялась, був собака. На початку 2015 року з метою побудови естакади потерпілим були привезені металеві рейси, частина яких була поміщена для зберігання до будівлі складу, а три рейси, з яких одна - довжиною 6 метрів, інші дві - коротші, були дуже важкі, а тому вони були залишені на території заводу просто неба біля одного із складських приміщень на відстані трьох метрів від забору. У цій частині, де були залишені рейси, забор межує з присадибною ділянкою домогосподарства, в якому проживає обвинувачений. Наприкінці жовтня 2015 року, точної дати потерпілий не пригадав, вказав, що у двадцятих числах, у дні, коли проходили вибори, приїхав на територію колишнього заводу «Мінеральних вод» і виявив, що три металеві рейси, які були залишені не у складському приміщенні, а біля бетонного забору, відсутні. Після цього була оглянута територія заводу і за його межами, рейс не знайшли. Про цю крадіжку було повідомлено працівників міліції. ОСОБА_7 вказав, що після виявлення крадіжки рейс він у місті зустрів ОСОБА_6 , спитав чи він викрав рейси з території заводу, на що обвинувачений зізнався. Спочатку потерпілий та обвинувачений домовились, що ОСОБА_6 поверне на місце вкрадені рейси та відпрацює на заводі за це деякий час. Через 4-5 днів рейси було повернуто на територію колишнього заводу « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Крім того, потерпілий повідомив, що у частині забору біля якого зберігались рейси ним було виявлено дірку на невеличкій висоті від землі, яка була підперта, і на його думку саме через цю дірку рейси були переміщені з території колишнього заводу на присадибну ділянку обвинуваченого. Потерпілий вказав, що на його думку обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні, крім ОСОБА_6 , який сам взяв на себе вину за всіх, мають бути його друзі, які залучені як свідки, оскільки на думку ОСОБА_7 вони вчотирьох заздалегідь домовились про цю крадіжку і спланували як це вчинити.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 повідомив, що є рідним братом обвинуваченого, відносно якого він, користуючись наданим статтею 63 Конституції України правом, відмовився надавати свідчення. При цьому показав, що він та товариші брата ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у жовтні 2015 року увечері після 19 години, коли він повернувся з роботи, на прохання обвинуваченого допомогли йому перемістити три металеві рейси з території колишнього заводу «Мінеральних вод». З цією метою, узявши із собою ліхтарик, оскільки вже було темно і територія заводу не була освітлена, вони підійшли з території присадибної ділянки домогосподарства по АДРЕСА_1 до забору, яким огороджено територію колишнього заводу, висота якого складає близько двох метрів. У цій частині забору, до якої вони вчотирьох підійшли, не було колючої сітки, ця частина бетонного забору була у тріщинах та містила дірку. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 перелазили через забор на територію колишнього заводу просовували по черзі кожну рейсу з території заводу. Перемістивши їх таким чином на територію домогосподарства обвинуваченого за вказівкою ОСОБА_6 рейси були покладені під стіну будівля кухні-гаражу, яка знаходиться на відстані близько 8-10 метрів від забору, яким огороджена територія колишнього заводу «Мінеральних вод». Наступного дня брат повідомив, що знайшовся власник рейс, а тому їх треба повернути. З цією метою увечері вони знову вчотирьох перемістили рейси, перекинувши їх через забор, на територію колишнього заводу «Мінеральних вод».

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_11 , показав, що є другом обвинуваченого, точно не пам`ятає день у жовтні 2015 року, ОСОБА_6 попросив його допомогти перенести рейси з території колишнього заводу «Мінеральних вод» до свого домогосподарства, вказавши, що це його рейси, які він заробив, пояснив, що вони йому потрібні для забору, на що ОСОБА_11 погодився. З цією метою обвинувачений, його брат ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та свідок підійшли з території городу обвинуваченого до забору, який відділяв господарство ОСОБА_6 та територію колишнього заводу. Всі вчотирьох перелізли через забор, на відстані 2-3 метрів від якого лежали три рейси, дві з яких близько чотирьох метрів, третя довша. ОСОБА_6 запропонував кожну рейсу переміщувати до території його домогосподарства через дірку у заборі. Перемістивши таким чином указані три рейси з території колишнього заводу, за вказівкою обвинуваченого перенесли їх від забору під стіну одного з будинків на території домоволодіння обвинуваченого. Одразу після цього ОСОБА_11 пішов додому, оскільки втомився після робочого дня. Потім ОСОБА_6 повідомив, що знайшовся власник рейс, а тому попросив допомогти повернути їх, оскільки будуть проблеми, пояснював, що думав, що рейси нічиї. Свідок погодився допомогти повернути рейси, а тому вони вчотирьох таким же чином перемістили рейси знову на територію колишнього заводу.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_10 суду показав, що є другом обвинуваченого. Пояснив, що наприкінці жовтня 2015 року, точної дати не пам`ятає, ОСОБА_6 , попросив допомогти перемістити рейси з території колишнього заводу «Мінеральних вод» до свого домогосподарства, які, як він вказав, заробив. У вечері, коли на території заводу нікого не було, свідок, ОСОБА_6 , рідний брат обвинуваченого та їх товариш ОСОБА_13 перемістили три металеві рейси через отвір у бетонному заборі, бо так було зручніше і ближче до домогосподарства ОСОБА_6 . Після цього три рейси одна з яких довга, інші дві- короткі, склали під будівлю сараю. Наступного дня до нього та ОСОБА_6 підійшли двоє чоловіків, попросили ОСОБА_16 з ними відійти поспілкуватись. Після повернення обвинувачений повідомив, що знайшовся власник рейс, їх треба повернути, оскільки вони пообіцяли, якщо рейси будуть повернуті, то проблем не буде. Рейси вони вчотирьох повернули пізно увечері.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_17 суду показав, що є сином потерпілого, з обвинуваченим до виявлення крадіжки знайомим не був. Свідок пояснив, що у жовтні 2015 року, коли вони з батьком приїхали на територію колишнього заводу «Мінеральних вод», щоб забрати металеві рейси, з яких планували будувати естакаду, батько виявив, що трьох рейс, одна з яких довжиною 6 метрів, дві інші - коротші, немає. Ці рейси зберігались на території заводу просто неба біля складського приміщення та на невеликій відстані від бетонного забору. Вся територія по АДРЕСА_2 огороджена по периметру бетонний забором висотою близько 2 метрів, зверху на якому закріплено колючий дріт, в деяких місцях він відсутній, вхід здійснюється через єдині металеві ворота, майже з усіх боків ця територія межує з присадибними ділянками домогосподарств місцевих жителів. У робочі дні постійно ведеться господарська діяльність, працюють наймані працівники, частина площ перебуває в оренді, переміщується транспорт, всім це місцевим жителям відомо. Увечері в робочі дні металеві ворота замикаються на замок, був собака. Після того, як була виявлена крадіжка рейс, свідок з батьком намагались їх знайти, звернулись до міліції. Невдовзі у місті вони зустріли ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , після розмови з обвинуваченим він зізнався, що рейси у нього, йому було запропоновано їх повернути, що через деякий час і було зроблено. ОСОБА_17 повідомив, що у ділянці забору, біля якого зберігались металеві рейси була дірка діаметром близько 50 см, через яку як вони з батьком вважають і були переміщені рейси з території заводу до домогосподарства обвинуваченого.

Крім показань потерпілого, свідків, вина обвинуваченого у пред`явленому обвинуваченні за обставин установлених судом підтверджується протоколами огляду місця події від 28 жовтня 2015 року та 09 грудня 2015 року під час яких було оглянуто територію колишнього заводу «Мінеральних вод» по АДРЕСА_2 , з якої 09 грудня 2015 року у результаті огляду було вилучено три рейси: дві довжиною по 4,01 м та 4,04 м, одна - довжиною 6,14 м., які постановою слідчого від 09 грудня 2015 року визнано речовими доказами і передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 (а.с.36-42,58,59). Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 15 грудня 2015 року № 434 ринкова вартість 625,142 кг металевих рейс марки Р43 станом на 27.10.2015 року, які для ОСОБА_7 представляли цінність як металевий брухт, могла становити 2593,08 грн. (а.с.48-49).

Досліджені в судовому засіданні докази, надані стороною обвинувачення суд визнає належними та достатніми у сукупності для підтвердження вини ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Враховуючи указані вимоги процесуального закону суд не може взяти до уваги посилання потерпілого ОСОБА_7 на те, що обвинувачений на його думку вчиняв крадіжку не самостійно, а за попередньою змовою з трьома друзями, оскільки доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, крім того, стороною обвинувачення відповідно до статті 338 КПК не змінювалось обвинувачення в частині його обсягу та правової кваліфікації, а тому суд не може вийти за межі висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, тим більше, якщо це погіршить його становище.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_6 у вчиненому доведеною повністю.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за частиною 3 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у сховище.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який належить до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який вину свою визнав, раніше не судимий, є особою віком 19 років, не одружений, офіційно не працює, навчається у вищому навчальному закладі за заочною формою, згідно з довідкою характеристики за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с.50-56).

Як пом`якшуючі покарання обставини суд відповідно до статті 66 КК України вважає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не установлено.

Таким чином, ураховуючи особу обвинуваченого, його вік та його ставлення до вчиненого ним діяння, з огляду на те, що він вчинив злочин вперше, сам повернув добровільно викрадені металеві рейси потерпілому, чим на переконання суду намагався зменшити негативні наслідки від вчиненого і добровільно усунути шкоду, враховуючи наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, що у сукупності істотно знижують тяжкість вчиненого, суд вважає за необхідне перейти із застосуванням частини 1 статті 69 КК України до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції частини 3 статті 185 КК України, визначивши покарання у виді громадських робіт.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, застосований до ОСОБА_6 під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 23 грудня 2015 року на час ухвалення вироку закінчився. Враховуючи належну процесуальну поведінку обвинуваченого, за відсутності доказів про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу на час набрання вироком законної сили.

Металеві рейси марки Р43 у кількості 3 штуки, що визнані речовим доказом відповідно до статті 100 КПК України, передані на зберігання слід вважати повернутим власнику ОСОБА_7 . Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 184,14 грн. відповідно до статті 124 КПК необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-374, ст. 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_18 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 3 статті 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням частини 1 статті 69 КК України у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Речові докази: три металеві рейси марки Р43: дві довжиною по 4,01 м та 4,04 м, одна - довжиною 6,14 м, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 вважати повернутим власнику.

Стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, у сумі 184 (сто вісімдесят чотири) грн. 14 коп. на користь держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1