АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1413/16 Справа № 191/2651/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 , на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про умовно дострокове звільнення.

за участю учасників провадження:

прокурора: ОСОБА_7

засудженого в режимі відеоконференції:

ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року, відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно -дострокове звільнення.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що засуджений відбув 2/3 станом на 16.04.2016 року призначеного судом покарання, має непогашені судимості за вчинення тяжких злочинів, відповідно до матеріалів справи та характеристики засуджений зарекомендував себе позитивно, вимог режиму дотримується,однак має непогашений цивільний позов за виконавчим документом на суму 35000 гривень та за весь період відбування покарання засуджений має лише одну подяку, а тому не можна вважати що засудженим ОСОБА_6 було доведено своєю поведінкою що він став на шлях виправлення.
Не погодившись з винесеною ухвалою засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, та задовольнити клопотання про його умовно дострокове звільнення.

В апеляційній скарзі засуджений зазначає, що суд першої інстанції зробив помилкові висновки щодо невиплати цивільного позову за виконавчим документом. Вказує що в установі в якій відбуває покарання, не має відділення для праці для засуджених, тобто не має можливості виплатити цивільний позов знаходячись в місцях позбавлення волі.

Вислухав суддю - доповідача, доводи засудженого ОСОБА_6 який просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та звільнити його умовно - достроково, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_6 за час перебування в СІЗО м. Старобєльська Луганської області характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. За час відбування покарання в Синельниківській виправній колонії з 26.08.2015 року, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок установи , але за весь період відбування в Синельниківській ВК № 94 має лише одне заохочення.

Відповідно до характеристики відносно засудженого ОСОБА_6 (а.с 7), працевлаштований в установі у медичній частині, до роботи ставиться сумлінно та відповідально.

Відмовляючи в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, суд виходив з того,що на момент надання клопотання ,засуджений не погасив цивільний позов за виконавчим листом та має за весь час перебування в установі лише одну подяку напередодні звернення про умовно- дострокове звільнення.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальне. Разом з тим, сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, та в свою чергу свідчить про відсутність повного виправлення з боку останнього в контексті вимог ст. 6 КВК України, так як сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дослідив матеріали щодо клопотання засудженого ОСОБА_6 та прийняв законне і обґрунтоване рішення, а саме дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання, оскільки на думку колегії суддів відсутні достатні підстави стверджувати, що засуджений протягом строку відбування покарання став на шлях виправлення, у зв`язку з чим у задоволенні апеляційної скарги засудженого слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 539 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року , якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді
Апеляційного суду:
---------------------- --------------------- ---------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3