Справа № 733/951/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/231/2016
Категорія - ч. 1 ст. 191 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000282 від 03 вересня 2014 року за апеляційними скаргами прокурора Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 31 грудня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженої, не працюючої, раніше не судимої,

обвинуваченої за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,

з участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и л а:

До апеляційного суду Чернігівської області надійшли апеляційні скарги прокурора Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченої ОСОБА_7 .

Прокурор просить вирок суду скасувати в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення внаслідок мякості. В доповненій апеляційній скарзі прокурор посилається на допущені істотні порушення судом першої інстанції положень п.2 ч.3 ст.374 КПК України і просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстнції .

Обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок суду відносно неї скасувати та закрити кримінальне провадження.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України і призначено покарання у виді 2 років позбавленням волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обслуговування товарно-матеріальних цінностей строком на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком 2 роки, якщо протягом іспитового строку вона не вчинить нового злочину.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 12297 грн. 60 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ТОВ Кристал заподіяну кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в сумі 40513 грн. 65 коп. та за надання правової допомоги в сумі 4872 грн., а всього в розмірі 45385 грн. 65 коп.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що працюючи продавцем магазину Ясен ТОВ Кристал, розташованого за адресою смт. Парафіївка вул. В.Сенчика, 9 Ічнянського району Чернігівської області, будучи матеріально відповідальною особою з корисливих мотивів здійснила розтрату та привласнення ввіреного їй майна в сумі 40513 грн. 65 коп.

Так, в червні 2014 року ОСОБА_7 надала з магазину безоплатно товар громадянам ОСОБА_12 на суму 310 грн., ОСОБА_13 на суму 237 грн. та ОСОБА_14 на суму 500 грн., здійснивши таким чином розтрату товарно-матеріальних цінностей магазину Ясен ТОВ Кристал на загальну суму 1047 грн. Крім того, в період з 02 грудня 2013 року по 01 липня 2014 року ОСОБА_15 привласнила товарно-матеріальних цінностей магазину Ясен ТОВ Кристал на суму 39466 грн. 65 коп., що було виявлено під час проведення планової інвентаризації товарно-матеріальних цінностей постійно діючою інвентаризаційною комісією ТОВ Кристал.

В доповненні до апеляційної скарги прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок мякості та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказує на порушення судом вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, оскільки у вироку не зазначено способу вчинення кримінального правопорушення та не зазначено які саме товарно-матеріальні цінності обвинувачена привласнила. Зауважує, що під час судового розгляду судом були порушені вимоги ч. 1 ст. 322 КПК України, що є істотним порушенням кримінального процесуального законодавства.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 вважає вирок суду незаконним, що полягає в неповноті судового розгляду, в невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, в неправильному застосуванні закону України про кримінальну відповідальність. Наполягає на тому, що нестача матеріальних цінностей в магазині Ясен ТОВ Кристал утворилася в результаті пожежі, яка виникла вранці 01 липня 2014 року. Зазначає, що суд не взяв до уваги такі докази як фотознімки та відеозйомку приміщення магазину із слідами пожежі, лист директора ТОВ Інтеграл ОСОБА_16 від 21.12.2015 року, показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 . ОСОБА_14 , що могли б істотно вплинути на висновки суду. Вказує на неправомірну відмову у призначенні судової пожежно-технічної експертизи. Зазначає, що по справі проведена судова почеркознавча експертиза, проте, ні слідчим, ні експертом у неї не було відібрано вільні та експериментальні зразки підпису. Вказує на порушення її права на захист, на порушення судом вимог п. 2 ч. 5 ст. 69, ст. 356 КПК України. Зауважує, що в ході судового розгляду зясувалася фальсифікація результатів інвентаризації в магазині Ясен після пожежі та підробка інвентаризаційних документів, зокрема, в матеріалах провадження є інвентаризаційний опис, в якому сума залишку вказана 9746 грн. 90 коп., а в матеріалах судової економічної експертизи міститься інвентаризаційний опис з іншою сумою залишку 12719 грн. 95 коп., на що суд не звернув уваги. На думку апелянта, вирок суду не відповідає вимогам ст. 374 КК України. Вважає застосування до неї судом ст. 191 КК України неправильним, оскільки ні умислу, ні корисливого мотиву та мети на розтрату коштів не було. Наголошує, що в матеріалах провадження немає жодного доказу привласнення нею товару чи іншого майна з магазину, а є лише дані, які вказують на нестачу матеріальних цінностей, проте судом не було з`ясовано в який спосіб утворилася ця нестача.

В запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 прокурор просить залишити її без задоволення.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора обвинувачена ОСОБА_7 просить вказану скаргу залишити без задоволення.

В запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 представник потерпілого ТОВ Кристал адвокат ОСОБА_11 просить вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 31 грудня 2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої без задоволення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу і заперечував проти скарги обвинуваченої, обвинувачену та її захисника, які наполягали на задоволенні їх апеляційної скарги та закритті кримінального провадження і заперечували проти задоволення скарги прокурора, потерпілу сторону та її представника, які частково погодились з апеляційною скаргою прокурора та заперечували проти апеляційної скарги обвинуваченої, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок, а у відповідності до ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування вироку суду при розгляді справи в апеляційному суді є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За змістом ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, зясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення у разі якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, зясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

На думку колегії суддів, доводи обвинуваченої в апеляційній скарзі, що вирок суду є необґрунтованим та невмотивованим таким, що не відповідає вищевказаним вимогам закону, а також щодо неповноти судового розгляду заслуговують на увагу та мають своє підґрунтя.

Допитана в судовому засіданні місцевого суду в якості обвинуваченої ОСОБА_7 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнала повністю, підтвердила, що вона працювала продавцем в магазині Ясен смт. Парафіївка і договір про матеріальну відповідальність вона не підписувала. З роботи була звільнена через втрату довіри. Вранці 01.07.2014 року в магазині була пожежа і коли вона з чоловіком на автомобілі приїхали до магазину, то бачила як пожежники за допомогою пожежного рукава через вікно гасили пожежу. Зі всіх щілин в магазині виступав чорний дим. Після пожежі в магазині була проведена інвентаризація, проведення якої не планувалось. З висновками комісії про нестачу матеріальних цінностей не погоджується по тій причині, що значна частина товару згоріла при пожежі, також згорів касовий апарат та були знищені документи. В магазині було товару більше, ніж на 50 тис. грн., а тому інвентаризаційний опис товару не підписувала. Дійсно надавала товар безоплатно громадянам ОСОБА_12 та ОСОБА_14 і вони розрахувались з нею ще до пожежі в магазині. А гр. ОСОБА_13 в борг товар взагалі не надавала і чому вона таке говорить їй не відомо. Заявлений до неї ТОВ Кристал цивільний позов не визнає, оскільки її вина в нестачі товарно-матеріальних цінностей відсутня.

Із показань свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , які були надані в судовому засіданні видно, що 01 липня 2014 року згідно повідомлення про пожежу в магазині Ясен смт. Парафіївка рано вранці вони прибули на вул. В.Сенчика, 9. Ніякого відкритого вогню в приміщенні магазину не було, а тому тушіння пожежі не проводилось. Було лише задимлення, спричинене коротким замиканням електромережі і двері в магазин відкривала продавець ОСОБА_7 . Крім того, свідок ОСОБА_21 , який працює провідним інспектором пожежної безпеки вказав, що дана подія, яка виникла в магазині обліку не підлягала, а тому ніяка перевірка не проводилась.

Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в судовому засіданні показали, що вони неодноразово купували в борг товари в магазині ІНФОРМАЦІЯ_2 , де продавцем працювала ОСОБА_7 . ОСОБА_12 кошти в сумі 310 грн., ОСОБА_13 - в сумі 237 грн., ОСОБА_14 в сумі 500 грн. за наданий безоплатно товар повернули вже іншому продавцю магазина після пожежі, коли ОСОБА_7 не працювала.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 підтвердила, що дійсно місцеві жителі смт. Парафіївка ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , коли вона почала працювати продавцем магазину Ясен повернули за отриманий в борг товар більш, ніж на тисячу гривень. Більше ніхто їй грошових коштів не передавав.

Свідок ОСОБА_27 пояснив, що 01 липня 2014 року, близько 05 години ранку, автомобілем привіз свою матір ОСОБА_28 до магазину Ясен. Що горіло приміщення магазину він не бачив. В цей день він разом з продавцем магазину ОСОБА_15 перевіз весь товар з цього магазину до магазину ІНФОРМАЦІЯ_3 . В приміщенні магазину нічого пошкоджено вогнем не було, а лише закопчено димом, товар також був забруднений.

Свідок ОСОБА_29 показала, що 01.07.2014 року вона приймала участь при проведенні інвентаризації в магазині ІНФОРМАЦІЯ_2 . Яка була сума нестачі товарно-матеріальних цінностей на даний час не пам`ятає. Весь товар з магазину вони прийняли від продавця ОСОБА_7 і товар був не пошкоджений, в приміщенні магазину було лише задимлення.

Свідок ОСОБА_30 показала, що інвентаризація товарно-матеріальних цінностей в магазині ІНФОРМАЦІЯ_2 01.07.2014 року проводилась планово і був виданий наказ. До складу комісії входили директор ОСОБА_10 , продавець ОСОБА_29 та вона. Продавець ОСОБА_7 особисто перераховувала та переважувала товар, який знаходився в магазині. Перевіривши наявний товар була виявлена значна сума нестачі. Пояснень щодо нестачі товарно-матеріальних цінностей продавець ОСОБА_7 не надавала, а також відмовилась надавати будь-які документи мотивуючи тим, що документи згоріли. Від підпису інвентаризації опису товару ОСОБА_7 відмовилась в присутності комісії. Оскільки в магазині Ясен було задимлення, то весь товар перевезено до магазину Кристал.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні показав, що рано вранці 01 липня 2014 року він обходив територію підприємства «Кремінь» і помітив, що в магазині Ясен у вікні витягнута кватирка і валив густий дим. Вогню у вікні він не бачив. Про даний факт повідомив по телефону начальника охорони підприємства ОСОБА_32 . Коли приїхали пожежники, то він направив їх до магазину.

Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні показав, що в ході досудового слідства для проведення судово-економічної експертизи експерту були надані оригінали порівняльної відомості результатів інвентаризації та інвентаризаційного опису товарно-матеріальних цінностей по магазину Ясен. А копії даних документів були надані слідству до заяви директора ТОВ Кристал щодо притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, в зв`язку з чим і були долучені до матеріалів кримінального провадження.

Допитана в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_10 показала, що 01.07.2014 року інвентаризація матеріальних цінностей в магазині ІНФОРМАЦІЯ_2 , де продавцем працювала ОСОБА_7 проводилась планово і з цією метою було видано наказ. Інвентаризація проводилась комісійно, а продавець ОСОБА_7 особисто перераховувала та переважувала наявний в магазині товар. За результатами інвентаризації було виявлено факт недостачі товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 40513 грн. 65 коп. В ході інвентаризації акти на списання товару не складались і касовий апарат знаходився в магазині. Пояснень щодо виявленої нестачі ОСОБА_7 не надавала, пославшись на те, що причиною її виникнення була пожежа і від підпису в розписці та порівняльній відомості результатів інвентаризації товарів відмовилась. Перерахований товар був перевезений до магазину «Кристал», оскільки в магазині Ясен було задимлення. Заявлений цивільний позов підтримала в повному обсязі.

Крім свідчень вищезазначених осіб в обгрунтування доведеності вини обвинуваченої судом першої інстанції наведені наступні докази:

- наказ директора ТОВ Кристал від 14.08.2004 року № 12 про прийняття ОСОБА_7 на посаду продавця магазину Ясен з покладенням на неї повної матеріальної відповідальності за ввірені товарно-матеріальні і майнові цінності ( т.1 а.п. 12);

- договір про матеріальну відповідальність від 14 серпня 2004 року (т.1 а.п. 13);

- розпорядження директора ТОВ Кристал від 1.07.2014 року щодо проведення інвентаризації в магазині Ясен фактичної наявності товарів станом на 01.07.2014 року(т. 3 а.п. 200);

- порівняльна відомість результатів інвентаризації товарів та розписка до інвентаризаційного опису товарно-матеріальних цінностей, із яких вбачається, що від підпису вказаних документів обвинувачена ОСОБА_7 відмовилась та встановлена сума нестачі в розмірі 40513 грн. 65 коп.(т. 3 а.п. 185-186);

- акт ревізії по магазину Ясен за період роботи з 02.12.2013 року по 30.06.2014 рік, згідно якого фактичний остаток товару по магазину складає 12719 грн. 95 коп. і дана сума співпадає з остатком товару згідно оригіналу інвентаризаційного опису товарно-матеріальних цінностей та сумою нестачі в розмірі 40513 грн. 65 коп.(т. 1 а.п. 139-141);

- висновок експерта №2999/14-24 від 18.11.2014року, з якого вбачається, що в межах наданих на дослідження документів, беручи до уваги пояснення по чеку за 06.06.2014 року, даних інвентаризаційного опису від 01.07.2014 року, без врахування норм природного убутку, за результатами дослідження документально підтверджується нестача товарно-матеріальних цінностей, встановлена за актом ревізії по магазину Ясен ТОВ Кристал за період роботи з 02.12.2013 року по 30.06.2014 рік у розмірі 40513 грн. 65 грн. (т. 1 а.п. 155-169);

- висновок експерта № 366 від 05.05.2015 року, з якого вбачається, що підпис ОСОБА_7 у графі підпис сторін договору у договорі про матеріальну відповідальність укладений 14.08.2004 року між ТОВ Кристал та ОСОБА_7 , виконаний ОСОБА_7 . Також підписи ОСОБА_7 в графі прийняв у накладних: № 12 від 25.12.2013 року; №1 від 27.01.2014 року, №2 від 27.02.2014 року, №3 від 27.03.2014 року, №4 від 30.04.2014 року, №5 від 29.05.2014року, № 6 від 26.06.2014року щодо внутрішнього переміщення товарів з магазину ІНФОРМАЦІЯ_3 до магазину ЯсенТОВ Кристал виконані ОСОБА_7 (т. 2 а.п. 53-64).

Стаття 92 КПК України покладає обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, (зокрема, подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення) на слідчого та прокурора.

Частиною 2 ст. 97 КПК України визначено, що суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів належно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні, і оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази, як ті, що викривають, так й ті, що виправдовують підсудного, проаналізувати їх та дати остаточну оцінку кожного доказу з точки зору його належності, допустимості, достовірності і достатності.

За змістом п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 р. Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

Вказівка прокурора в апеляційній скарзі на порушення судом вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України має своє підґрунтя.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форма вини і мотивів кримінального правопорушення.

Проте, постановивши обвинувальний вирок, суд першої інстанції даних вимог закону не виконав. У вироку взагалі відсутнє формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, натомість суд послався на обвинувачення, встановлене обвинувальним актом. При цьому, допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала.

Крім того, в порушення вищезаначених вимог кримінального процесуального законодавства, суд не проаналізував і не умотивував у вироку показання допитаних в судовому засіданні осіб, а лише обмежився формальним викладенням їх свідчень у вироку, не зазначивши які саме обставини правопорушення цим підтверджуються, не зазначив способу вчинення кримінального правопорушення, відтак залишив поза увагою й не спростував наведених доводів обвинуваченої.

Окрім того, дійшовши до висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, суд у мотивувальній частині вироку взагалі не вказав, в чому ж виразилось привласнення ОСОБА_7 чужого майна, яке було їй ввірено.

Заслуговують на увагу доводи обвинуваченої про те, що поза увагою суду залишились показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , адже, на думку колегії суддів, судом першої інстанції не було надано належну оцінку поясненням таких свідків.

Обгрунтованими є доводи про те, що в матеріалах провадження є інвентаризаційний опис, в якому сума залишку вказана 9746 грн. 90 коп., а в матеріалах судової економічної експертизи міститься інвентаризаційний опис з іншою сумою залишку 12719 грн. 95 коп., на що суд не звернув уваги.

Також судом залишився недослідженим факт привласнення ОСОБА_7 товару чи іншого майна з магазину, а є лише дані, які вказують на нестачу матеріальних цінностей, проте судом не було з`ясовано причину та в який спосіб утворилася ця нестача.

Отже, колегія суддів звертає увагу на те, що висновки суду мають бути належним чином умотивовані. За наявності суперечливих доказів суд повинен у мотивувальній частині вироку, ухвали проаналізувати їх, навести мотиви, з яких взято до уваги одні докази і не взято інші. Висновки і рішення, викладені в резолютивній частині, повинні логічно випливати з обґрунтування, що міститься в мотивувальній частині.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої за ч.1 ст.191 КК України, місцевим судом допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є безумовною підставою для скасування судового рішення та призначення відповідно до ст.415 КПК України нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно з чітким дотриманням вимог кримінального процесуального закону, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, дати відповідну оцінку доказам у їх сукупності, в повній мірі перевірити інші доводи наведені в апеляційній скарзі обвинуваченої та ухвалити судове рішення, яке б відповідало вимогам ст. 370 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412 ч.1, 419 Кримінального процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 31 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати в зв`язку з істотними порушеннями КПК України і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4