Номер провадження: 11-сс/785/494/16
Номер справи місцевого суду: 523/4701/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судому засіданні в залі суду в м. Одесі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 07.04.2016 р. про задоволення клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярославка Саратського району Одеської області, громадянина України, українця, не одруженого, працюючого по найму, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ст. 289 ч. 2 КК України, внесеного до ЄРДР 30.03.2015 р. за № 0006402, -

В С Т А Н О В И Л А:

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 01.11.2015 р. о 00 годин 30 хвилин, знаходячись в приміщенні автомийки «Сапфір», яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Балковська, 14, на якій останній працював різноробочим, маючи при собі ключі від автомобіля «БМВ 525», д.н. НОМЕР_1 , темно- зеленого кольору, які йому передав власник ОСОБА_11 , відчинивши водійські дверцята вищевказаного автомобіля, сів за кермо та завів автомобіль, після чого з території автомийки виїхав з метою пересування по м. Одесі, не маючи відповідного дозволу власника на керування та розпорядження автомобілем.

Того ж дня, керуючи зазначеним вище автомобілем, знаходячись на перехресті вул. Дніпропетровська дорога та вул. Академіка Заболотного, ОСОБА_8 став учасником ДТП, внаслідок чого пошкодив ряд вузлів та агрегатів автомобіля, завдавши потерпілому ОСОБА_11 значної матеріальної шкоди у розмірі 160 800 гривень.

10.11.2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України.

В цей же день, за клопотанням слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського РВП в м. Одесі ОСОБА_9 ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язків: прибувати до слідчого за першою вимогою та не відлучатись із м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду.

30.12.2016 р. ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси за клопотанням того ж слідчого надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу з особистого зобов`язання на тримання під вартою.

В той же день, постановою слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ОСОБА_9 від 30.12.2015 р. ОСОБА_8 було оголошено у розшук.

07.04.2016 р. слідчому судді Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , обґрунтоване тим, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, на дзвінки слідчого останній не відповідав та втік з місця свого мешкання, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме про те, що підозрюваний може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, та крім того, він не одружений і дітей не має, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним вище ризикам.

07.04.2016 р. ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси задоволено зазначене вище клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів із визначенням застави у розмірі 40 розмірів мінімальної заробітної плати 55 120 гривень. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором надано достатньо матеріалів на підтвердження того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосований з огляду на існуючі ризики, оскільки ОСОБА_8 може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідка ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_11 у цьому ж кримінальному провадженні, яким погрожував розправою, що підтверджується тим, що злочин був скоєний біля будинку потерпілої та свідка, також може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже він неодноразово засуджений за злочини аналогічного характеру, крім того, він офіційно не працевлаштований.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистої поруки або домашнього арешту, посилаючись на те, що ухвала є незаконна, безпідставна та занадто сувора, оскільки всі ризики, які перелічені в клопотанні слідчого не відповідають дійсності та не підтверджуються матеріалами кримінального провадження, адже ОСОБА_8 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, переховуватися від органів досудового розслідування та продовжувати злочинну діяльність або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, він вину визнає повністю, активно сприяє розкриттю злочину, раніше не судимий, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, а застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який являється винятковим запобіжним заходом, є занадто суворим та несправедливим. Також апелянт зазначає, що при врученні підозри та при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у ОСОБА_8 не було захисника, а те, що він знаходиться у розшуку, він не знав.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав апеляцію, прокурора, який заперечував проти апеляції, розглянувши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Висновок слідчого судді про наявність ризику переховування підозрюваного від слідчого, прокурора, суду та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для його запобігання - є обґрунтованим.

Як видно з апеляційної скарги, в ній не спростовується висновок слідчого судді про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_8 .

З наведених вище даних вбачається, що на підставі клопотання слідчого слідчим суддею 10.11.2015 р. до підозрюваного ОСОБА_8 , який на той момент проживав в АДРЕСА_2 , було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та на нього покладено обов`язки: прибувати до слідчого за першою вимогою; не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду та попереджено про наслідки невиконання покладених обов`язків.

Проте підозрюваний покладені на нього обов`язки не виконав, мобільний телефон відключив, без дозволу слідчого виїхав за межі м. Одеси та, як пояснив захисник, став проживати в м. Білгород-Дністровську Одеської області, де працював. Про нове місце проживання, місце роботи слідчий не був повідомлений ні самим ОСОБА_8 , ні його родичами. Вказані обставини з очевидністю свідчать про те, що підозрюваний став переховуватись від органу розслідування, чим перешкоджав проведенню досудового слідства та змусив слідчого оголосити його в розшук, звернутись до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного та доставку його в судове засідання.

Вказані обставини слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги як такі, що вказують на наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і цьому ризику неможливо запобігти іншим чином, крім застосуванням запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_8 намагався незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_12 у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що злочин було вчинено біля будинку потерпілої та свідка та під час затримання погрожував розправою з останніми; що він може вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічного характеру, оскільки раніше неодноразово судимий та офіційно не працевлаштований є необґрунтованими, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження та явно не стосуються підозрюваного, який раніше не судимий, нікому не погрожував, в цьому провадженні є потерпілий ОСОБА_11 , а не потерпіла і злочин не вчинявся біля будинку потерпілого. Вказані обставини явно свідчать про описку, допущену слідчим суддею.

Крім того, призначаючи заставу у розмірі 40 мінімальних заробітних плат слідчий суддя не в повній мірі врахував матеріальне положення підозрюваного, який не має ніякого майна а також будь-яких фінансових статків, працює по найму та зароблені кошти витрачає на харчі та утримання житла. Вказані дані відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України, де зазначено, що розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного, були підставою для визначення застави у мінімальному розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Також обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, слідчий суддя, не перевіривши коли закінчується строк досудового розслідування, прийняв таке рішення в порушення вимог ст. 197 ч.3 КПК України, відповідно до якої строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ст. 219 КПК строк досудового розслідування складає 2 місяці з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. ОСОБА_8 повідомлено про підозру 10.11.2015 р. Досудове розслідування по даному кримінальному провадженню зупинено 30.12.2015 р., в зв`язку з розшуком підозрюваного. ОСОБА_8 був розшуканий та доставлений до суду 07.04.2016 р. Строк розслідування по справі мав закінчитися 10.01.2016 р., а кримінальне провадження було зупинено за 11 днів до кінця цього строку. На момент розгляду клопотання слідчого, якщо кримінальне провадження було поновлено 07.04.2015 р., залишалось 11 днів, а слідчий суддя продовжив строк тримання під вартою підозрюваного за межами цього строку - аж до 05.06.2016 р., що не відповідає вимогам закону.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що тільки 12.04.2016 р. керівником Одеської місцевої прокуратури №4 було продовжено строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню до 3-х місяців до 16.05.2016 р.

Таким чином строк тримання під вартою відповідно до ч.3 ст. 197 КПК України може бути обрано тільки по 16.05.2016 р. в рамках строку досудового розслідування.

З огляду на викладене, ухвала слідчого судді як незаконна в частині строку продовження тримання під вартою та необґрунтована в частині ризиків і визначеному розміру застави, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Доводи захисника про можливість обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою спростовуються даними про поведінку підозрюваного під час дії стосовно нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Ризику переховування від органів досудового розслідування та суду не можливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту.

Підозрюваний має можливість внести заставу, внаслідок чого буде звільнений з-під варти.

Керуючись ст.ст. 422, 419, 176-178, 182, 183, 193, 194, 197 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 07.04.2016 р. про задоволення клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково, застосувати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування - до 16 травня 2016 року включно з визначенням застави у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 27560 грн.

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок Апеляційного суду Одеської області для зарахування заставних сум: , р/р 5572 МФО 820172, банк отримувача- ДКСУ м. Київ, призначення платежу - згідно ухвали суду від 15.04.2016 р.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки строком на два місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він постійно проживає без дозволу слідчого прокурора або суду;

- повідомляти слідчого прокурора, суду про зміну свого місця проживання та роботи.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального Фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави у дохід держави, слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала припиняє свою дію 16.05.2016 р. в частині тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4