Ухвала
іменем україни
22 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 17 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 04 лютого 2016 року у кримінальному провадженні № 0001603 щодо нього,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Однак, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України.
Згідно з п. 4 ч. 2. ст. 427 КПК України у касаційній скарзі наводяться обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи не обґрунтованість судового рішення.
Також, положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
У касаційній скарзі засуджений, поміж іншого, вказує на неповноту судового розгляду в суді апеляційної інстанції, що відповідно до ст. 438 КПК України не є підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Разом з цим, як вбачається із змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 у її мотивувальній частині зазначає про скасування вироку районного суду і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, згідно з п. 2 ст. 436 КПК України, також просить звільнити від покарання на підставі ч. 4 ст. 74 КК України, при цьому у її прохальній частині просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду та закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з чим допускається суперечностей щодо своїх вимог у касаційній скарзі.

Крім того, у касаційній скарзі одночасно посилається на норми КПК України 1960 року та КПК України 2012 року, тоді як справа розглядалася за нормами КПК 2012 року, тим самим також допускається суперечностей.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 . У зв`язку із зазначеним, керуючись положеннями ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.
При повторному зверненні до суду засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3