У Х В А Л А
Іменем України
31 грудня 2015 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за його заявою від 20.11.2015р. №20/11/15-55 про вчинені кримінальні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :
01.12.2015р. до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга, як в ній зазначається, голови Союзу ветеранів Служби безпеки України у Харківській області, підполковника у відставці, ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомостей за його заявою від 20.11.2015р. №20/11/15-55 про вчинені кримінальні правопорушення..

У скарзі зазначено, що 20.11.2015р. ОСОБА_3 на адресу Служби безпеки України (далі СБУ) було надіслано заяву №20/11/15-55 про вчинені кримінальні правопорушення. У даній заяві, як вказує автор, він повідомляв про вчинення посадовими особами ДПІ у Київському районі м.Харкова ГУ ДФС України у Харківській області за безпосередньою вказівкою начальника ДПІ ОСОБА_4 , за участю виконуючого обов`язки першого заступника начальника ДПІ, за сумісництвом начальника юридичного відділу ДПІ, ОСОБА_5 , злочинних дій виражених у протизаконному та безпідставному розірванні договору про визнання електронних документів, укладеного між ТОВ «Спец-Техресурс» та ДПІ у Київському районі м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області.
Разом з тим, як вказує ОСОБА_3 в порушення вимог ст.214 КПК України на час подання скарги до суду його заява від 20.11.2015р. уповноваженою особою СБУ не розглянута, а відомості про вчиненні кримінальні правопорушення до ЄРДР не внесені і досудове розслідування не розпочато.

З урахуванням наведеного у скарзі ставиться питання про: - зобов`язання уповноваженої особи Служби безпеки України внести до ЄРДР відомості щодо вчинення кримінальних правопорушень в порядку ст.214КПК України; - зобов`язання уповноваженої особи Служби безпеки України розпочати досудове розслідування за фактами вчинення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та підлеглими йому посадовими особами ДПІ у Київському районі м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області злочинів, передбачених ст.ст. 364, 365, 366КК України.
При цьому до скарги не долучено жодного документу на підтвердження, викладених у ній обставин, в тому числі щодо направлення заяви до СБУ та її змісту.

У судове засідання, ні особа, яка подала скаргу, ні уповноважена особа Служби безпеки України не з`явились.

Однак у скарзі до суду ОСОБА_3 просив проводити розгляд скарги за його відсутності, а в листі до суду Головне слідче управління СБУ (ГСУ СБУ) також просило проводити розгляд без участі представника СБУ.

Виходячи з положень ст.306КПК України слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду скарги за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наявних документів.

Вивчивши скаргу ОСОБА_3 , лист Служби безпеки України слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Рішення, які можуть бути прийняті слідчим суддею за результатами розгляду скарги в залежності від предмету оскарження чітко визначені у ч.2 ст.307 КПК України, в тому числі про зобов`язання вчинити певну дію.

Згідно з ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

За ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з положень ч.5 ст.214КПК України у відповідній заяві (повідомленні) мають бути викладені обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

За ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

При цьому підслідність кримінальних правопорушень визначена ст.216 КПК України.

Так, у ч.2 ст.216КПК України чітко визначено категорії злочинів, досудове розслідування яких здійснюється органами служби безпеки.

З листа ГСУ СБУ, направленого на запит слідчого судді, вбачається, що до СБУ надходило ряд заяв ОСОБА_3 , в тому числі надходила і заява №20/11/15-55. З урахуванням положень ст.19 Конституції України, ст.216 КПК України щодо підслідності злочинів, здійснення досудового розслідування яких належить до компетенції СБУ, заява ОСОБА_3 за результатами її вивчення була повернута заявнику.
Таким чином, змістом вказаного листа ГСУ СБУ підтверджується те, що на час розгляду слідчим суддею скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) ГСУ СБ України його заява від 20.11.2015р. №20/11/15-55 про вчинені кримінальні правопорушення у вказаній установі відсутня, оскільки повернута заявнику.

Отже, слідчий суддя вважає, що за таких обставин зобов`язання уповноважених осіб СБ України розглянути певну заяву гр. ОСОБА_3 від 20.11.2015р. про вчинення кримінального правопорушення є ускладненим, оскільки сама заяв про вчинення кримінального правопорушення відсутня у вказаній установі.

Поряд з цим гр. ОСОБА_3 роз`яснюється, що у випадку наявності в нього відомостей про вчинення тими чи іншими особами кримінальних правопорушень, він не позбавлений можливості подати відповідну заяву (заяви) до органів досудового розслідування з урахуванням їх підслідності, визначеної ст.216КПК України.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за його заявою від 20.11.2015р. №20/11/15-55 про вчинені кримінальні правопорушення, - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: