Справа № 206/684/16-к
Провадження № 1-кп/206/65/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" квітня 2016 р.Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001062 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новгородка Кіровоградської області, громадянина України, маючого середню освіту, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ТОВ «Стандарт», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

потерпіла - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 22.11.2015 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, керуючи власним технічно справним автомобілем «ГАЗ 31105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у м. Дніпропетровську по вул. Електричній, з боку вул. Каширської у напрямку вул. 20 років Перемоги. На шляху руху, в районі перехрестя з вул. Жовтневою ОСОБА_3 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку, що складається та змінюється, а також координувати належним чином свої дії, грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість та крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не враховував дорожню обстановку та особливості керування транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати та безпечно керувати ним, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення лівою передньою частиною свого транспортного засобу із лівою передньою частиною автомобіля «BYD» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку з вул. 20 років Перемоги, на передньому пасажирському сидінні якого знаходилась ОСОБА_5 .
В результаті дорожньо-транспортної події пасажиру автомобіля «BYD» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого вколоченого перелому основи 4-ї п`ясної кістки правої кисті з задовільним стоянням відламків, підшкірної гематоми правої кисті, які згідно судово-медичної експертизи № 99е від 13.01.2016 року за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні ( більш, я 21 день), на підставі пункту 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_3 , управляючи технічно справним автомобілем«ГАЗ 31105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п. 2.9 (а) та п. 12.1 «Правил дорожнього руху України», що свідчать:
-п. 2.9 (а) «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;
-п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», -
невиконання яких, згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 70/27-99 від 18.01.2016 року, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що того дня він їхав з с. Чаплі у м. Дніпропетровську та прямував до ветеринарної клініки, перед цим вживши приблизно 400 грам горілки, та рухаючись зі швидкістю приблизно 60-70 км/год допустив зіткнення з автомобілем, у якому знаходилась потерпіла. Цивільний позов визнав частково, та зазначив, що він частково надав потерпілій допомогу у розмірі 2800 грн. шляхом перерахування на платіжну картку, моральну шкоду визнає у розмірі 15000 грн.
Потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що 22.11.2015 року приблизно о 15 год. 30 хв. вона прямувала зі своїм чоловіком на автомобілі додому, та коли вони під`їжджали у сторону с. Чаплі у м. Дніпропетровську з лівим боком їх автомобіля скоїв зіткнення водій автомобіля «Волга» чорного кольору, який рухався на швидкості близько 90 км/год, через що вона отримала тілесні ушкодження. Цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 62156,73 грн., що складається: з витрат на лікування, яке проводилось за рахунок медичного страхування 3120 грн., витрат на проведення авто товарознавчої експертизи № 157/15А від 30.12.2015 року 1200 грн., відновлювального ремонту автомобіля - 54876,73 грн. та додаткових витрат 2960 грн., а також моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. підтримала в повному обсязі, та зазначила, що у зв`язку з отриманою травмою в неї змінився спосіб життя, вона додає значних зусиль для відновлення здоров`я, постійно відчуває біль, що призвело до сильних душевних хвилювань.
Судом в судовому засіданні також були досліджені інші докази, які підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому діяння.
-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.11.2015 року з фототаблицею, проведеного в період часу з 16 години 15 хвилин до 16 години 45 хвилин була зафіксована обстановка місця дорожньо-транспортної пригоди. Складено план-схему до даного протоколу, на якій зазначено напрямок руху автомобілів та місце їх зіткнення (т. 1 а.п. 5-12);
-висновком щодо результатів медичного огляду № 5501, складеного о 19 год. 50 хв. 22.11.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння (т. 1 а.п. 15);
-відповідно до висновку експерта № 70/27-99 від 18.01.2016 року, в даній дорожній обстановці водію автомобіля «ГАЗ 31105» ОСОБА_3 необхідно було діяти відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість запобігти ДТП водію автомобіля «ГАЗ 31105» ОСОБА_3 , визначалася виконанням ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмові події дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «BYD» ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. При заданих вихідних даних водій автомобіля «BYD» ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «ГАЗ 31105» шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування. В діях водія автомобіля «BYD» ОСОБА_6 при заданому механізмові пригоди не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР, які б з технічної точки зору знаходились би в причинному зв`язку з настанням даної ДТП (т. 1 а.п. 62-63).
-відповідно до висновку експерта № 99е від 13.01.2016 року у потерпілої ОСОБА_5 виявлені закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий вколочений перелом основи 4-ї п`ясної кістки правої кисті з задовільним стоянням відламків, підшкірна гематома правої кисті.
Враховуючи харктер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони утворилися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини в салоні автозасобу, можливо за умов дорожньо-транспртної пригоди.
Враховуючи дані медичної документації та дані рентгенологічних обстежень, можливо вказати, що вони могли утворитися незадовго до надходження її до медичного закладу, тобто можливо і в термін, на який вказує обстежена та слідчий у постанові.
За своїм характером виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні ( більш, я 21 день), на підставі пункту 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 (т. 1 а.п. 67-69).
Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні та його дії кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, працює водієм у ТОВ "Стандарт", за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Також суд враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, що передбачено ст. 66 КК України.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, з додатковим покаранням у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки саме таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, те, що він частково відшкодував завдану потерпілому шкоду, а також обставини справи, суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування основного покарання у виді обмеження волі. В зв`язку з цим суд вважає доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробовуванням з одночасним покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Щодо вирішення цивільного позову суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Разом з тим відповідно до наданого потерпілою ОСОБА_5 договору добровільного комплексного страхування та страхування від нещасних випадків за Програмою «ПРОВІДНА ТУРБОТА «Співробітники» № 03/0351900/0402/15 від 16.03.2015 року їй було проведено лікування, та вимога щодо сплати обвинуваченим вартості даного договору страхування не підлягає задоволенню, оскільки укладення такого договору передувало, а не є наслідком вчинення обвинуваченим протиправних дій.
Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», саме до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.
Вимога потерпілої щодо відшкодування додаткових затрат на суму 2960 грн. нічим об`єктивно не підтверджена, суду не надано ані чеків, ані квитанцій, квитків, тобто фіскальних документів, а тому задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги часткове відшкодування обвинуваченим матеріальних збитків, завданим злочином, на суму 2800 гривень, що не спростовується сторонами, суд приходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме витрат пов`язаних з проведенням автотоварознавчої експертизи та витрат на відновлювальний ремонт автомоблія, що визнано обвинуваченим, з вирахуванням частково сплаченої суми (1200 грн.+54876,73 грн.) 2800 грн. та становить 53276,73 грн. Також, з обвинуваченого підлягає стягненню сумма сплаченого судового збору.
Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
За змістом п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
З урахуванням характеру і тривалості страждань, стану здоров`я потерпілої, тяжкості заподіяної травми, наслідки тілесних ушкоджень, достовірності вимушених змін в життєвих стосунках потерпілої, а також з урахуванням майнового стану обвинуваченого, керуючись принципами розумності, зваженості і справедливості суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої моральну шкоду у розмірі 15000 грн.
Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Цивільний позов потерпілої задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 53276 (п`ятдесят три тисячі двісті сімдесят шість) гривень 73 копійки на відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суму сплаченого судового збору у розмірі 1121,57 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь експертної установи витрати за проведення судово-автотехнічної експертизи у розмірі 613,80 грн. (одержувач платежу: УДКСУ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області; номер рахунку: 0008; МФО: 805012; ; найменування установи банку: ГУДКСУ у Дніпропетровській області; призначення платежу: за експертизу № 70/27-99 від 18.01.2016).
Речові докази: автомобіль «ГАЗ 31105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ТОВ «Династія-Дніпро» - повернути ОСОБА_3 , за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1