Номер провадження 11-кп/788/185/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

і його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за №0006584, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6 грудня 2015 року за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_7 і прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 січня 2016 року, якою в задоволенні клопотання прокурора Сумської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_9 про звільнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

на підставі частини 3 ст.263 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.263 КК України - відмовлено,

ВСТАНОВИЛА:
12 січня 2016 року, суд першої інстанції, по результатам підготовчого судового засідання кримінального провадження за №0006584, постановив судове рішення, яким відмовив в задоволенні клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 на підставі частини 3 ст.263 КК України за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 ст.263 КК України за необґрунтованістю, і повернув клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку .

Відмовляючи у задоволенні клопотання та повертаючи матеріали кримінального провадження, суд першої інстанції, вказав, що клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , є необґрунтованим.

На підтвердження своїх висновків, суд першої інстанції посилається на аналіз даних, що містяться в рапортах поліцейських Сумського відділу поліції (а.с.23), висновках Сумського обласного наркологічного диспансеру (а.с.24 ), в інформації яка внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 25 ), в протоколі огляду місця події (а.с. 26-27), і в яких, на думку суду, відомостей про добровільну здачу зброї підозрюваним ОСОБА_7 , немає.

Суд вважає, що в даному випадку, підстав для звільнення ОСОБА_7 , від кримінальної відповідальності, немає, оскільки, працівники міліції зброю виявили, а не отримали шляхом її добровільної здачі підозрюваним.

У поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , вказує на те, що за встановлених обставин кримінального правопорушення, не можливо однозначно стверджувати, що саме працівники поліції виявили факт незаконного зберігання ОСОБА_7 вогнепальної зброї, оскільки , працівники поліції до складання протоколу огляду місця події, жодних слідчих дій, в ході яких виявити та зафіксувати незаконне знаходження у ОСОБА_7 зброї, не проводили, адміністративний протокол не складався і адміністративне затримання до нього не застосовувалось.

Вважає, що в даному випадку ОСОБА_7 , не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки зброю здав добровільно органам влади, а тому просить скасувати судове рішення та направити клопотання на новий розгляд до суду першої інстанції.

У поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 , зазначає, що судом не взяті до уваги протокол допиту підозрюваного від 10.12.2015 року та власноручну заяву ОСОБА_7 , від 05.12.2015 року про добровільну здачу зброї працівникам поліції.

Звертає увагу на те, що у повідомленні про підозру вказано, що в ході проведення візуального огляду поліцейськими, у спортивній сумці ОСОБА_7 було виявлено саморобний пістолет, а тому не можливо стверджувати, що саме працівниками поліції був виявлений факт незаконного зберігання ОСОБА_7 зброї.

Працівники поліції, жодних слідчих дій, в ході яких могли виявити та зафіксувати знаходження у ОСОБА_7 зброї, не проводили. Протокол про адміністративне правопорушення не складався та адміністративне затримання до ОСОБА_7 , не застосовувалось.

Просить дослідити докази наявні в матеріалах провадження та скасувати судове рішення суду першої інстанції і звільнити ОСОБА_7 , від кримінальної відповідальності на підставі частини 3 ст.263 КК України.

Інші учасники кримінального провадження, законність і обґрунтованість ухвали суду не оскаржували і заперечення на апеляційну скаргу не подавали.

Заслухавши суддю доповідача про зміст оскарженого судового рішення та доводи викладені в апеляційних скаргах, думку прокурора на підтримку поданої ним апеляційної скарги і про часткове задоволення апеляційної скарги захисника, пояснення підозрюваного і його захисника на підтримку поданої ними апеляційної скарги і про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до повного задоволення, а апеляційна скарга захисника до часткового задоволення, з огляду на таке.

Згідно ст. 370 КК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 372 КПК України в ухвалі, що викладається окремим документом, в мотивувальній частині зазначається, поміж іншого, встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону.

Зокрема, у судовому рішенні про відмову в задоволенні клопотання прокурора, не наведені переконливі спростування висновків прокурора, про те що органи досудового розслідування і прокурори в результаті проведеного розслідування кримінального провадження дійшли до висновку, що ОСОБА_7 , добровільно здав органам влади зброю, а тому підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі частини 3 ст. 263 КК України.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора не спростував і даних, які містяться у протоколі огляду місця події від 5 грудня 2015 року про те, що ОСОБА_7 добровільно видав працівникам міліції саморобну рушницю (а.с. 26-27 ) та його письмовій заяві від 5 грудня 2015 року про це (а.с. 28), з точки зору належності, допустимості й достовірності доказів, що є невиконання вимог ст. 94 КПК України.

У судовому рішенні відсутні і мотиви відхилення клопотання учасника судового провадження, захисника підозрюваного ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , про дослідження показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які на думку захисника, підтверджують факт добровільної видачі зброї підозрюваним.

З технічної фіксації судового засідання видно, що суд першої інстанції відхилив це клопотання захисника посилаючись на ст. 95 КПК України про те, що суд не може обґрунтовувати свої висновки показаннями свідків даними на досудовому слідстві.

Про те колегія суддів не може погодитися з такими доводами суду першої інстанції, оскільки, відповідно частини 1, п. 2 частини 3 ст. 314, частини 2 п.1 ст. 284, та частини 1 ст. 288 КПК України, у їх взаємозв`язку, розгляд питання про звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється у присутності сторін кримінального провадження та потерпілого в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, із особливостями, встановленими цією статтею.

Відповідно до наведеного процесуального закону, суд першої інстанції, з метою з`ясування обґрунтованості клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_7 ,, від кримінальної відповідальності, зобов`язаний був відповідно до частини 1 і 4 ст. 288 КПК України дослідити показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які на думку захисника, підтверджують факт добровільної видачі зброї підозрюваним, шляхом їх допиту, відповідно до ст. 94 КПК України дати їм свою оцінку, а потім навести про це в своєму судовому рішення. Оскільки, відповідно до частини 3 ст. 263 КК України підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, необхідно розуміти такі дії, коли особа, маючи можливість і надалі зберігати зброю, незалежно від мотивів, за власним бажанням передає його відповідному державному органу. Такі дії підозрюваного ОСОБА_7 , можуть бути підтверджені або спростовані будь-якими доказами отриманими у порядку передбаченому кримінальним процесуальним законом в тому числі і на підставі показань свідків.

Крім того, колегія суддів звертає увагу і на те, що в мотивувальній частині судового рішення, суд першої інстанції вдався до припущень, вказуючи на те, які процесуальні дії зобов`язаний був вчинити прокурор в даному кримінальному провадженні, в частині змісту відомостей внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань і чи вручати чи ні підозрюваному ОСОБА_7 підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 ст. 263 КК України, що не є повноваженнями суду першої інстанції.

Отже, на думку колегії суддів, судове рішення про відмову в задоволенні клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , на підставі частини 3 ст. 263 КК України ухвалене судом першої інстанції, є незаконним, оскільки, залишилися недосліджені обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення, чим порушив ст.370 КПК України.

Наведене є свідченням того, що суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, при розгляді справи по суті, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відтак, апеляційна скарга прокурора, в якій ставилося питання про скасування судового рішення з направлення справи на новий розгляд, підлягає до задоволення, а судове рішення на підставі частини 1 п. 6 частини 1 п. 3 ст. 409 і частини 1 ст. 412 КПК України щодо ОСОБА_7 , підлягає скасуванню, з призначенням нового судового розгляду цього клопотання в суді першої інстанції, оскільки, апеляційна інстанція позбавлена можливості виправити вищезазначені помилки допущені судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 , які за своїм змістом зводяться до того, що ОСОБА_7 , добровільно здав зброю, а доказів, які б спростовували ці обставини в матеріалах провадження відсутні, а тому він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, підлягають перевірці при новому судовому розгляді клопотання прокурора, оскільки, суд першої інстанції допустив такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а апеляційна інстанція позбавлена можливості усунути ці недоліки, тому апеляційна скарга захисника підлягає до часткового задоволення в частині скасування судового рішення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 січня 2016 року відносно ОСОБА_7 скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, про звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності на підставі частини 3 ст.263 КК України по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені в ЄРДР за №0006584 від 06.12.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.263 КК України, а справу направити на новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_2