Справа №274/4294/16-к
Провадження №1-кс/0274/710/16

У Х В А Л А
іменем України

м. Бердичів 11.08.2016 року.
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до суду з скаргою, в якій просить визнати бездіяльність слідчого МВ поліції ГУ НП України у Житомирській області ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов"язаний вчинити у визначений КПК строк та спосіб, а саме в неналежному розгляді його заяви щодо визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, та не винесенні відповідної постанови за результатом розгляду його заяви про визнання потерпілим.
Після його звернення до слідчого з заявою про визнання його потерпілою особою, йому було направлено лист - відповідь про неможливість визнання його потерпілим з невідомих йому підстав, та про які він може дізнатися лише після особистої явки до слідчого. Таку бездіяльність слідчого вважає незаконною, а тому просить зобов`язати слідчого розглянути його заяву про визнання потерпілим та винести відповідну постанову.
В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав з підстав, зазначених в ній та просив суд задовольнити її.
Слідчий СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Так, в ч. 1 ст. 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч. 2, 5 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначенної у ч. 1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Статтею 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим після отримання заяви ОСОБА_3 про залучення його до провадження як потерпілого, такого рішення яке оформлюється вмотивованою постановою про відмову у визнанні його потерпілим, чи про визнання його потерпілою особою у відповідності до вимог ст. 55 КПК України не приймалось, а тому відповідь слідчого заявнику за № 4592 від 14.07.2016 року, що міститься в матеріалах кримінального провадження, та не вчинення ним дій щодо прийняття рішення згідно вимог ст. 55 КПК України, слід визнати бездіяльністю слідчого під час проведення досудового розслідування у порядку ст. 303 КПК України.
Керуючись статтями 55, 303-309, 372 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: