АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/3482/16-к Номер провадження 11-кп/786/641/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.3 ст.185 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Октябрського районного суду м.Полтави від 19 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня спеціальна, не працює, не одружений, в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

засуджений за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 - 74 651, 50 грн. матеріальної шкоди та 7 000 грн. моральної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим в тому, що в період з 04.12.2015 року по 09.12.2015 року, перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , діючи умисно, за допомогою ключа, до якого мала доступ вся родина, проник до кімнати, яка належить потерпілій ОСОБА_8 , звідки таємно викрав майно останньої, а саме:

- зимову шапку з хутра єнота з довгим вухом, вартістю 1 263, 50 грн.;

- дві зимові шапки з хутра норка з довгим вухом, кожна вартістю 1 396, 50 грн., на загальну суму 2 793 грн.;

- чотири шапки з хутра писця довге вухо, кожна вартістю 950 грн., на загальну суму 3 800 грн.;

- одну зимову шапку з хутра писець різка, вартістю 1 995 грн.,

згідно висновку експерта №2805/4 від 28.05.2015 року, всього на загальну суму 9 851, 50 грн.;

- три зимових шапки з хутра писця із шкіряними вставками, кожна вартістю 1 500 грн., на загальну суму 4 500 грн.;

- одну зимову шапку з хутра єнота з вставкою, вартістю 1 300 грн.;

- одну зимову шапку ушанку з хутра лисиці, вартістю 500 грн.;

- дві зимові шапки з хутра чорнобурки „папаха, різка ,кожна вартістю 2 500 грн., на загальну суму 5 000 грн.;

- дві зимові шапки з хутра єнота „папаха, різка, кожна вартістю 1 500 грн., на загальну суму 3 000 грн.;

- дві зимові шапки „шарик, різка з хутра чорнобурка, кожна вартістю 2 500 грн., на загальну суму 5 000 грн.;

- одну зимову шапку „шарик, різка з хутра писця чорна миліровка, вартістю 2 000 грн.;

- одну зимову шапку „шарик, різка з хутра писця плюс лисиця, вартістю 1 500 грн.;

- одну зимову шапку „шарик, різка з хутра чорнобурка плюс лисиця, вартістю 1 800 грн.;

- одну зимову шапку „шарик, різка з довгим вухом з хутра чорнобурка плюс білий писець, вартістю 2 000 грн.;

- одну зимову шапку „шарик, різка з довгим вухом з хутра чорнобурка плюс лисиця, вартістю 1 800 грн.;

- одну зимову шапку „шарик, різка з довгим вухом з хутра писець, вартістю 2 000 грн.;

- одну зимову шапку „шарик, різка з довгим вухом з хутра єнота плюс писець, вартістю 1 800 грн.;

- одну зимову шапку „шарик, різка з коротким вухом з хутра натурального єнота, вартістю 1 800 грн.;

- одну зимову шапку „шарик, різка з коротким вухом з хутра єнот рудий, вартістю 1 800 грн.;

- дві зимові шапки „буратіно, різка з хутра писець плюс лисиця, кожна вартістю 2 000 грн., на загальну суму 4 000 грн.;

- дві зимові шапки з хутра норка з вухом, кожна вартістю 1 400 грн., на загальну суму 2 800 грн.;

- одну зимову шапку „ковпачок з хутра норки, вартістю 1 200 грн.;

- одну зимову шапку „ковпачок з хутра фредки, вартістю 500 грн.;

- один берет з хутра бобра, вартістю 500 грн.;

- одну укорочену шубу з хутра лисиці, вартістю 20 000 грн.;

після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 значної матеріальної шкоди на загальну суму 74 651, 50 грн., що на час скоєння злочину становило 122 неоподаткованих мінімуми доходів громадян.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити, пом`якшивши при цьому призначене йому покарання, оскільки судом першої інстанції не взято до уваги повного визнання обвинуваченим вини у вчиненому, активного сприяння у розкритті кримінального правопорушення, визнання цивільного позову та зобов`язання у відшкодуванні завданих потерпілій збитків.
Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

На принесену обвинуваченим апеляційну скаргу потерпілою ОСОБА_8 подано заперечення в яких остання ставить питання про відмову в задоволенні вимог апелянта та залишення вироку суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених та прохали звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, заперечення потерпілої ОСОБА_8 та прокурора проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, прохали вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не заперечувалися та не оспорювалися.

Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України.

Відповідає вимогам ст.65 КК України і призначене ОСОБА_9 покарання, яке обране з урахуванням даних про особу обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та обставин, що пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції при вирішенні питання про призначення ОСОБА_9 покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше засуджувався за вчинення умисних, в тому числі аналогічних злочинів, судимість за які погашено у визначеному законом порядку, обставини, які пом`якшують покарання, а також думку потерпілої ОСОБА_8 щодо призначення обвинуваченому суворого покарання.

З урахуванням наведеного, судом першої інстанції визначено ОСОБА_9 покарання в мінімальному розмірі, визначеного санкцією ч.3 ст.185 КК України, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Колегія суддів підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням не вбачає, оскільки вказану норму закону може бути застосовано судом якщо при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Так, ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, згідно даних наявної в матеріалах кримінального провадження характеристики за місцем проживання характеризується посередньо, не має стійких соціальних зв`язків, зловживає алкогольними напоями та контактує з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Таким чином, підстав вважати покарання несправедливим унаслідок суворості та, відповідно, його пом`якшення, немає.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне в порядку положень ст.404 КПК України змінити вирок суду в частині вирішеного в даному провадженні цивільного позову.

Так, частково задовольняючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 суд першої інстанції помилково стягнув з обвинуваченого ОСОБА_9 на її користь 74 651,50 грн. завданої матеріальної шкоди, не зважаючи на те, що за вимогами цивільного позову, потерпіла ставила питання про стягнення з обвинуваченого на її користь вартості викрадених в неї виробів з хутра в розмірі 63 248 грн.50 коп., з відрахуванням суми вартості повернутого потерпілій майна.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

В порядку ст.404 КПК України вирок Октябрського районного суду м.Полтави від 19 травня 2016 року щодо ОСОБА_9 в частині вирішеного цивільного позову змінити, зменшивши суму стягнену з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_8 матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 завдану матеріальну шкоду в сумі 63 248 грн.50 коп.

В іншій частині вирок Октябрського районного суду м.Полтави від 19 травня 2016 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4