Справа №579/1625/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/775/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження №579/1625/15-к за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та представника потерпілого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 22 червня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Шостка Сумської області, мешканець АДРЕСА_1 , не судимого

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшли апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , який порушує питання про необхідність зміни вироку Кролевецького районного суду Сумської області від 22.06.2016 р. з перекваліфікацією його дій на ст.128 КК України та представника потерпілого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_9 , який ставить питання про призначення більш суворішого покарання ОСОБА_7 .

За судовим рішенням ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.121 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Ухвалено стягнути із ОСОБА_7 на користь Головного фінансового управління Сумської обласної адміністрації 8044,08 грн. та на користь фінансового управління Кролевецької районної державної адміністрації 4646,52 грн.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок суду та визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України заподіянні необережного тяжкого тілесного ушкодження з призначенням покарання у межах санкції статті. Крім того, для допиту в судове засідання викликати експертів, які проводили експертизу по даному кримінальному провадженні. Вказує на те, що під час судового засідання 22.06.2016 р. його захисником було заявлено клопотання про виклик в судове засідання експертів для роз`яснення їх висновку, але суд, порушивши вимоги закону відмовив йому у цьому. Також, судом невірно були поставлені питання експертам, тому з висновку незрозуміло як проводились дослідження і не зазначено методики дослідження. Зазначає, що його дії не були умисними, а потерпілий та його співмешканка плутались в показаннях, тому встановити дійсні обставини можливо лише за допомогою експертизи з перевіркою всіх фактичних обставин.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги представник потерпілого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_9 просить вирок суду змінити у зв`язку невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, оскільки судом не в повній мірі було враховано те, що ОСОБА_7 не розкаявся у вчиненому, не надав медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину та не відшкодував йому завданого збитку і перешкоджав розкриттю злочину, тому просить призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Крім того, від адвоката ОСОБА_9 надійшло заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає, що суд першої інстанції кваліфікував дії обвинуваченого вірно, але призначаючи йому покарання допустив невідповідність призначеного тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого, тому просить суд у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 відмовити.

Інші учасники кримінального провадження законність і обґрунтованість вироку суду не оскаржували.

За рішенням суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що 27.06.2015 р. близько 22 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання в будинку за адресою АДРЕСА_1 , під час спільного розпивання спиртних напоїв в приміщенні кухні будинку з ОСОБА_10 , своєю дружиною ОСОБА_11 та співмешканкою ОСОБА_10 - ОСОБА_12 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, схопив дерев`яну палицю, яка стояла біля груби та наніс нею один удар ззаду в ліву тім`яно-скроневу ділянку голови ОСОБА_10 , в результаті чого потерпілому були спричинені тілесні ушкодження, які згідно висновку експертизи № 1/2016 від 14.03.2016 р. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікував за ч.1 ст.121 КК України, а саме умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Заслухавши суддю доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які повністю підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_7 та вважали, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ст.128 КК України, і заперечували проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 і його представника - адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу представника потерпілого і заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_6 ,який заперечував проти задоволення апеляційних скарг і вважав вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та представника потерпілого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_9 задоволенню не підлягають.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтуються на зібраних і досліджених в судовому засіданні доказах в їх сукупності та взаємозв`язку, яким була дана належна правова оцінка, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

Що стосується тверджень обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.121 КК України, а наявні дії, передбачені ст.128 КК України, а саме заподіяння потерпілому необережного тяжкого тілесного ушкодження, то колегія суддів вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки незважаючи на невизнання вини ОСОБА_7 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, підтверджується наступними доказами.

Так, будучи допитаним в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що 27.06.2015 р. вони разом із співмешканкою ОСОБА_12 , приїхавши у гості до ОСОБА_7 , стали відпочивати та вживати спиртні напої. Ввечері до них приєдналися ОСОБА_13 , який невдовзі пішов після сварки зі ОСОБА_7 та ОСОБА_14 і ОСОБА_15 . Всі сиділи на кухні і коли ОСОБА_10 став виходити, ззаду палкою, яка завжди стояла біля груби, його по голові вдарив ОСОБА_7 , від чого він упав біля порога на підлогу, після цього поїхав додому.

Зі слів свідка ОСОБА_12 вбачається, що близько 22 год. 27.06.2015 р. вона зі своїм співмешканцем ОСОБА_10 були у гостях ОСОБА_7 , вживали спиртні напої в кухні будинку. Разом з ними були дружина ОСОБА_7 - ОСОБА_11 , яка є її двоюрідною сестрою, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виникла словесна сварка і коли останній йшов до дверей кухні, його ззаду безпричинно ударив дерев`яною товкачкою по голові ОСОБА_7 , від чого останній упав, коли його підняли, то з голови йшла кров, витерши її, він поїхав додому. Коли до Ступаків приїхала швидка допомога, то вона зі ОСОБА_11 поїхала до ОСОБА_10 , останнього забрали в лікарню і помістили в реанімаційне відділення.

Зазначені обставини підтверджуються також іншими дослідженими в судовому засіданні судом першої інстанції, і перевірені апеляційним судом в порядку вимог ч.3 ст. 404 КПК України, а саме:

- висновком комісійної експертизи, згідно якої вбачається, що тілесні ушкодження у ОСОБА_10 в області голови виникли в результаті однократної дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею - продовгуватої циліндричної форми, можливо дерев`яною палицею з зазначеними характеристиками. Характер і локалізація описаних ушкоджень в лівій частині голови виключають можливість їх виникнення при падінні з вертикального положення на дерев`яну підлогу після удару в область грудної клітини, а також в результаті падіння після удару об дерев`яні двері, при обставинах вказаних обвинуваченим (т.1 а.п.179-182);, і цей висновок повністю підтвердив допитаний в якості експерта під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_16 , який в складі комісії проводив цю експертизу.

- протоколами проведення слідчих експериментів зі свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_11 (т.2, а.п.59-67, 72-73);

- висновком судово-медичної імунологічної експертизи (т.2 а.п.80-82).

Будь-яких підстав не довіряти вказаним вище і наведеним у вироку доказам колегія суддів не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і не можуть бути визнаними як недопустимі докази, про що ставить питання адвокат обвинуваченого ОСОБА_8 .

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про те, що він не наносив ніяких умисних ударів потерпілому, а тільки штовхнув його у груди, а останній упав головою об виступ підлоги і отримав вказані тілесні ушкодження, колегія суддів розцінює як спосіб захисту з метою уникнення від відповідальності, оскільки вони спростовуються зазначеними вище доказами.

Згідно звукозапису судового засідання, який досліджувався судом під час підготовки справи до розгляду вбачається, що відповідно до ст.332 КПК України судом 17.12.2015 р. за клопотанням прокурора, яке було підтримане потерпілим ОСОБА_10 , його представником ОСОБА_9 , та обвинуваченим ОСОБА_7 було призначено комісійну судову-медичну експертизу за участю фахівців нейрохірургів з поставленням відповідних питань, які були зазначені в ухвалі суду. ( т.2 а.п.159-160).

У обвинуваченого ОСОБА_7 була можливість поставити питання експертам, але він не скористався цим і поклався на розсуд суду.

А тому судом повністю було дотримано вимоги закону при зміні обвинувачення під час судового розгляду за яким було визнано винним ОСОБА_7 за вироком суду.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_9 , щодо призначення більш суворішого покарання ОСОБА_7 , то вони є безпідставними та не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки суд при призначенні обвинуваченому покарання повністю дотримався вимог ст.65 КК України, належним чином урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується, як особа, скарг на яку від жителів села до сільської ради не надходило, обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги всі обставини, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого ним злочину, особу винного, суд дійшов висновку, що обрана обвинуваченому ОСОБА_7 міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, і з цим погоджується колегія суддів,

Грубих порушень чинного законодавства, при розгляді матеріалів кримінального провадження в суді, які були б підставою для зміни ухваленого щодо обвинуваченого ОСОБА_7 вироку не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 22 червня 2016 року відносно ОСОБА_7 - залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та представника потерпілого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_9 - без задоволення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4