Справа № 140/1708/16-к
Провадження №11-сс/772/294/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 09 серпня 2016 року, якою відмовлено у клопотанні по матеріалах досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000445 від 01.08.2016 року, слідчого Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області про арешт тимчасово вилученого майна

за участю: секретаря ОСОБА_6 ,прокурора ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 09.08.2016 року відмовлено у задоволені клопотання слідчого Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000445, внесеному в ЄРДР 01.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 09 серпня 2016 року та ухвалення рішення про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 підтримав апеляційні вимоги та просив їх задоволити посилаючись на обставини зазначені в апеляційні скарзі. Представник адвокат ОСОБА_8 , заперечував про задоволення апеляційних вимог прокурора та вважає , що ухвала суду є законною та обгрунтованою.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_5 задоволенню не підлягає виходячи із наступного.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 09.08.2016, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області., погоджене із прокурором ОСОБА_5 щодо накладення арешту на зерно пшениці загальною вагою 35,030 т.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч. З ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують
такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому з диспозиції ч.3 ст.170 КПК України слідує, що з цією метою арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що використовуються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були предметом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, слідчим не було надано достатнього обґрунтування того, з якої саме земельної ділянки, в якій кількості було зібране зерно пшениці, на яке мало бути накладено арешт та хто являється власником вказаного зерна.

Зазначаючи у клопотанні, що дане зерно пшениці є речовим доказом, слідчим, натомість до матеріалів подання не надано копію постанови про визнання речовим доказом вказаного зерна. Також, всупереч вимог ст. 98 КПК україни слідчим не зазначено за якими ознаками та які сліди зберегло на собі зерно пшениці, враховуючи, що кримінальне провадження відкрито за ст. 197-1 ч. 2 КК України.

Також в своєму клопотанні слідчий не зазначив, як то передбачено ст. 170 КПК України , з якою метою накладається арешт на вказане майно.

Таким чином слідчим не з`ясовано та не встановлено наявність належних підстав для арешту майна, не з`ясовано достатність доказів, що вказують на вчинення власниками майна кримінального правопорушення , не встановлено розмір шкоди та спів розмірність завданої шкоди обмеженню права власності на майно, не зазначено під які саме ознаки речового доказу підлягає вказане майно.

Зважаючи на вищенаведене, доводи апеляції прокурора не ґрунтуються на законі та не відповідають матеріалам справи, ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою і підстав для її скасування суд не вбачає.

Керуючись ч.2 ст 376,ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 09.08.2016 року про арешт тимчасово вилученого майна залишити без задоволення.

Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 09.08.2016 року про арешт тимчасово вилученого майна залишити без змін.

Ухвала є остаточна оскарженню не підлягає.
Судді :