Справа № 139/656/16-к
У Х В А Л А
30 серпня 2016 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву судді Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 про самовідвід від розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

21 липня 2016 року до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000157 відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно з вимогами ст. 35 КПК України, вказаний обвинувальний акт зареєстровано та передано в провадження судді ОСОБА_6 .

30 серпня 2016 року суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 заявила самовідвід, кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 із заявою про самовідвід передала до канцелярії суду для вирішення самовідводу.

Заяву про самовідвід суддя ОСОБА_6 мотивувала тим, що розгляд нею обвинувального акту відносно ОСОБА_4 неможливий, оскільки у цьому провадженні ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що біля 21-ої години 07 липня 2016 року, перебуваючи на вулиці Нагірній в с.Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області, під час суперечки з ОСОБА_5 умисно наніс йому близько шести ударів кулаком в область обличчя, кілька ударів в область лівого плеча та попереку, заподіявши легкі тілесні ушкодження, які викликають короткочасний розлад здоров`я.

Одночасно, вироком Мурованокуримловецького районного суду Вінницької області під головуванням судді ОСОБА_6 від 18 серпня 2016 року засуджено за ч.1 ст.125 КК України ОСОБА_5 . Зокрема, ОСОБА_5 визнано винним в тому, що він близько 21-ої години 07 липня 2016 року, перебуваючи на вулиці Нагірній в с.Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області, під час суперечки з ОСОБА_4 умисно наніс йому три удари палицею в область голови, удар в область правої кисті та вкусив його за лівий ліктьовий суглоб, заподіявши легкі тілесні ушкодження без розладу здоров`я.

Вважає, що в даному випадку існує конфлікт інтересів, оскільки у вироку від 18 серпня 2016 року вона як головуюча у справі висловила свою думку про винуватість у конфлікті ОСОБА_5 .

В судове засідання суддя ОСОБА_6 не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду заяви.

Прокурор та потерпілий у судовому засіданні щодо вирішення самовідводу головуючого судді поклалися на розгляд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлений головуючою суддею самовідвід.

Дослідивши матеріали справи, заяву судді ОСОБА_6 про самовідвід, суд приходить до висновків про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного:

Згідно з вимогами ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

В силу змісту ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України зазначено, що наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.9 КПК України, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до вимог ч.1 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Так, згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000157, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що біля 21-ої години 07 липня 2016 року, перебуваючи на вулиці Нагірній в с.Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області, під час суперечки з ОСОБА_5 умисно наніс йому близько шести ударів кулаком в область обличчя, кілька ударів в область лівого плеча та попереку, заподіявши легкі тілесні ушкодження, які викликають короткочасний розлад здоров`я.

Між тим, вироком Мурованокуримловецького районного суду Вінницької області під головуванням судді ОСОБА_6 від 18 серпня 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.125 КК України. Зокрема, ОСОБА_5 визнано винним в тому, що він близько 21-ої години 07 липня 2016 року, перебуваючи на вулиці Нагірній в с.Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області, під час суперечки з ОСОБА_4 умисно наніс йому три удари палицею в область голови, удар в область правої кисті та вкусив його за лівий ліктьовий суглоб, заподіявши легкі тілесні ушкодження без розладу здоров`я.

Суд погоджується, що в даному випадку суддя ОСОБА_6 висловила свою думку про винуватість у конфлікті ОСОБА_5 , тому зважаючи на встановлені обставини, положення національного законодавства та практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що з метою недопущення будь яких сумнівів в учасників кримінального провадження щодо неупередженості та безсторонності судді при розгляді матеріалів обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000157 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та виключення підстав для скасування процесуального рішення по справі, заяву про самовідвід судді слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Заявлений самовідвід головуючого судді ОСОБА_6 у розгляді кримінального провадження №0000157 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України задоволити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: