Справа № 171/1917/16-к

В И Р О К
іменем України
22 листопада 2016 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 , її законного представника ОСОБА_8 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Зеленодольськ, Апостолівського району Дніпропетровської області, українки, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, маючої середню освіту, раніше не судиму, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ;
в скоєнні кримінальногоо правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженким. Зеленодольськ, Апостолівського району Дніпропетровської області, українки, громадянки України, маючої середню освіту, не працюючої, не заміжньої, раніше не судимої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ;
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,
19 вересня 2016 року приблизно о 9 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 знаходились за адресою: Дніпропетровська область, м. Апостолове, вул. Визволення, маючи намір на відкрите викрадання чужого майна шляхом вільного доступу пройшли на стадіон загальноосвітньої середньої школи № 3 м. Апостолове, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Апостолове, вул. Визволення, 30, з метою відкритого заволодіння майном учнів школи. Перебуваючи на спортивному майданчику стадіону школи побачили раніше невідому їм малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи єдиним умислом, направленим на заволодіння чужим майном, підійшли до малолітньої ОСОБА_7 , де відкрито, із корисливих спонукань, ОСОБА_5 з метою придушення можливого опору з боку неповнолітньої потерпілої, схватила правою рукою за голову ОСОБА_7 , а долонею лівої руки закрила рот, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та висловила погрозу на застосування фізичного насильства. ОСОБА_4 в цей час підтримуючи злочинні дії ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, зняла із лівого вуха потерпілої прикрасу у виді жіночої сережки із золота 585 проби, вагою 0,66 грам. Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 6/12.1/1943 від 30.09.2016 року вартість викраденої жіночої сережки із золота 585 проби, вагою 0,66 грам становить 402 гривні 60 копійок. Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із місця злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 402 гривні 60 копійок.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе в інкримінованому діянні, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, визнала повністю, підтвердила, що події відбувались так, як зазначено у обвинувальному акті, ці обставини вона не оспорює, попросила вибачення у потерпілих, однак від дачі інших пояснень відмовилась, мотивуючи свою відмову правом не давати пояснення проти себе, передбаченим ст.. 63 Конституції України.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе в інкримінованому діянні, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, визнала повністю підтвердила, що події відбувались так, як зазначено у обвинувальному акті, ці обставини вона не оспорює, попросила вибачення у потерпілих, однак від дачі інших пояснень відмовилась, мотивуючи свою відмову правом не давати пояснення проти себе, передбаченим ст.. 63 Конституції України.
Обвинувачена ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, не працює, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судима, позбавлена батьківських прав (а.с. 148-155).
Обвинувачена ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується негативно, не працює, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судима (а.с. 138-144).
Дослідження інших доказів, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також учасникам процесу роз`ясннено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, як грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Також, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, як грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченої.
Так, ОСОБА_4 повністю визнала себе винною та щиро покаялась в скоєному, попросила вибачення у потерпілих, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання. За місцем проживання характеризується негативно, на обліку лікаря нарколога, психіатра не перебуває. Відповідно до ст.. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання суд визнає вчинення кримінального правопорушення у відношенні малолітньої особи.
Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченої, пом`якшуючі покарання обставини, суд вважає, необхідним призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченої.
Так, ОСОБА_5 повністю визнала себе винною та щиро покаялась в скоєному, попросила вибачення у потерпілих, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання. За місцем проживання характеризується негативно, на обліку лікаря нарколога, психіатра не перебуває. Відповідно до ст.. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання суд визнає вчинення кримінального правопорушення у відношенні малолітньої особи.
Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченої, пом`якшуючі покарання обставини, суд вважає, необхідним призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування ст. 75 КК України в судовому засіданні не встановлено.
Речові докази по справі - вирішити у відповідності до КПК України
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 залишити обраний - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_4 з 19.09.2016 року з застосуванням положень ст.. 72 КК України.
Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_5 з 19.09.2016 року з застосуванням положень ст.. 72 КК України.
Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченим, потерпілим.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Суддя: ОСОБА_1