Провадження № 11-кп/792/708/16
Справа № 686/7445/16-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000086 від 07.01.2016 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 16 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дунаївці Хмельницької області, без постійного місця проживання та реєстраційного обліку, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого:
- 16.09.2011 року Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку терміном на 1 рік;
- 19.10.2011 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку терміном на 2 роки;
- 25.04.2012 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 23.10.2015 року звільненого за відбуттям строку покарання,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Доброгорща Хмельницького району Хмельницької області, без постійного місця проживання та реєстраційного обліку, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого:
- 07.09.2007 року Хмельницьким міськрайонним судом
Хмельницької області за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік обмеження волі;
- 17.04.2008 року Хмельницьким міськрайонним судом
Хмельницької області за ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі, 16.08.2011 року звільненого за відбуттям строку покарання;
- 23.05.2012 року Хмельницьким міськрайонним судом
Хмельницької області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.309,
ст.70 КК України на 1 рік 9 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 21.08.2012 року вирок змінено, засуджено за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ст.70 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі; 25.04.2013 року звільненого за відбуттям строку покарання;
- 27.11.2014 року Летичівським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.263 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку строком на 1 рік 6 місяців,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, ОСОБА_9 до призначеного покарання, частково приєднано покарання, визначене вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2014 року та призначено остаточне покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 16 серпня 2016 року, зараховано в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 19 лютого по 15 серпня 2016 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з 16 серпня 2016 року, зараховано в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 4 березня по 15 серпня 2016 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
За ч.2 ст.185 КК України (по епізодах викрадення майна
ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ПАТ «Укртелеком», ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ТОВ «Хмельницькінфоком», ОСОБА_20 ) обвинуваченого ОСОБА_9 виправдано, оскільки не доведено, що ці кримінальні правопорушення вчинив саме він.
Цивільні позови про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_18 в розмірі 12000 грн., на користь ПАТ «Укртелеком» в розмірі 850 грн., з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 в розмірі 1500 грн., та з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_13 в розмірі 1240 грн. залишено без розгляду.
Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави судові витрати з кожного по 615 грн. за проведення Хмельницьким відділенням КНДІСЕ судово-товарознавчої експертизи.
Долю речових доказів вирішено на підставі ст.100 КПК України.
За вироком суду, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи 17 лютого 2016 року приблизно об 11 год. 30 хв. у дворі будинку
АДРЕСА_1 та побачивши під балконом 1-го поверху універсальну коляску сіро-зеленого кольору марки «Tutis Zippy Natural New 2 в 1», вартістю 2722 грн., за попередньою змовою між собою, діючи умисно, повторно, впевнившись в тому, що за ними ніхто не спостерігає, таємно викрали, з-під балкону, зазначену вище дитячу коляску, що належала
ОСОБА_21 , завдавши своїми протиправними діями потерпілому матеріальної шкоди в розмірі 2722 грн.
Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що він, повторно, таємно викрав:
07.01.2016 року приблизно о 00 год. 00 хв. - належну ОСОБА_7 акумуляторну батарею марки «Docker-60», вартістю 1500 грн., шляхом відчинення заготовленою викруткою капоту автомобіля марки «ВАЗ 2105», бежевого кольору, державний номер НОМЕР_1 , який був припаркований з правої сторони першого під`їзду будинку
АДРЕСА_2 ;
17.1.2016року приблизно о 17 год. 00 хв. - належний
ОСОБА_12 дитячий візок, марки «Bugaboo» синього кольору, вартістю 6000 грн., який знаходився на сходинковому майданчику, між четвертим та п`ятим поверхами, другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 ;
21.01.2016 року приблизно о 11 год. 00 хв. - належний ПАТ «Укртелеком» телефонний кабель ТПП 50x2x0,4, довжиною 12 метрів, вартістю 240 грн., шляхом проникнення у незачинене підвальне приміщення другого під`їзду будинку АДРЕСА_4 та подальшого перерізання кабеля заздалегідь підготовленим ножем;
29.01.2016 року приблизно о 19 год. 20 хв. - належну ОСОБА_13 магнітолу, марки «Kenwood», вартістю 600 грн., домкрат, вартістю 120 грн., буксировальний трос, вартістю 100 грн., набір рожкових ключів, вартістю 200 грн., набір торцевих ключів, вартістю 100 грн., термостат, вартістю 80 грн., а всього майна на загальну суму 1200 грн., шляхом відчинення заготовленою викруткою водійських дверей, припаркованого неподалік приймального відділення Хмельницької міської лікарні, по вул.Проскурівській, в
м. Хмельницькому автомобіля марки «ВАЗ 2103», державний номер
НОМЕР_2 ;
30.01.2016 року приблизно о 14 год. 20 хв. належний ОСОБА_14 відеореєстратор, марки «Convoy», вартістю 1500 грн., GPS навігатор, марки «Shuttle», вартістю 1000 грн., а всього майна на загальну суму 2500 грн., шляхом відчинення заготовленою викруткою водійських дверей, припаркованого, неподалік будинку
АДРЕСА_5 автомобіля марки « Москвич 412», державний номер НОМЕР_3 ;
31.01.2016 року приблизно о 23 год. 00 хв. - належну ОСОБА_15 акумуляторну батарею марки «Ista 6СТ 60 А», вартістю 695 грн., шляхом відчинення, заготовленою викруткою, капоту автомобіля марки «ВАЗ 2101» бежевого кольору, державний номер НОМЕР_4 , який був припаркований у дворі будинку АДРЕСА_6 ;
01.02.2016 року приблизно о 01 год. 00 хв. належний ОСОБА_16 електролічильник марки «НК 2301 АМЗВ», вартістю 1000 грн., шляхом відчинення, заздалегідь підготовленою викруткою пластикового корпусу, в якому знаходився електролічильник, і який висів на електроопорі, неподалік будинку АДРЕСА_2 ;
17.02.2016 року приблизно о 17 год. 30 хв. - належний ОСОБА_17 гаманець синього кольору, вартістю 400 грн., та наявні у ньому 50 євро, що відповідно до курсу НБУ становить 1858 грн. 50 коп., 10 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 270 грн., водійське посвідчення
ОСОБА_17 та банківську картку, видану ОСОБА_17 банком «ПУМП», яка для потерпілої матеріальної цінності не становить, а всього майна на загальну суму 2528 грн. 50 коп., шляхом розбиття, за допомогою плоскогубців, переднього пасажирського вікна автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon», державний номер НОМЕР_5 , який був припаркований неподалік будинку
№ 68 по пров. Шестакова в м. Хмельницькому;
19.02.2016 року приблизно о 00 год. 00 хв. - належний ОСОБА_18 велосипед марки «Екстрим» білого кольору, вартістю 12000 грн., який був пристебнутий за трос, на сходинковому майданчику, між першим та другим поверхами, в гуртожитку по АДРЕСА_7 , шляхом перерізання захисного тросу плоскогубцями;
22.02.2016 року приблизно о 02 год. 00 хв. - належну ОСОБА_19 автомагнітолу марки «JVC» чорного кольору, вартістю 1500 грн., шуруповерт марки «Titan» чорного кольору, вартістю 2600 грн., плоскогубці марки «Івенгрін», вартістю 700 грн., відеореєстратор марки «Digital», вартістю 800 грн., електронасос чорного кольору, вартістю 1600 грн., валізу з ключами, вартістю 900 грн., ключ марки «Івенгрін», вартістю 1800 грн., три розвідні ключі, вартістю 350 грн., газовий ключ, вартістю 300 грн., плоскогубці марки «Нео», вартістю 350 грн., набір викруток у кількості 12 штук, вартістю 3500 грн., труборіз марки «Вольтер», вартістю 400 грн., викрутку для труб, вартістю 300 грн., трубохід пружинний, вартістю 120 грн., молоток марки «Кондор», вартістю 160 грн., три свічки, загальною вартістю 600 грн., 6 сантехнічних кранів, загальною вартістю 660 грн., фітинги у кількості 12 штук, загальною вартістю 3000 грн., шліфувальну машинку марки «Макіта», вартістю 1500 грн., а всього майна на загальну суму 21140 грн., шляхом відчинення заготовленою викруткою водійських дверей припаркованого неподалік першого під`їзду будинку АДРЕСА_8 автомобіля марки «Opel Kadett», державний номер НОМЕР_6 ;
23.02.2016 року приблизно о 14 год. 30 хв. - належний
ТОВ «Хмельницькінфоком» інтернет кабель КПП-ВП 2x2x0,50, довжиною 20 метрів, вартістю 400 грн., шляхом проникнення на дах, через незачинені двері горища першого під`їзду будинку АДРЕСА_9 та подальшого перерізання кабеля, заздалегідь підготовленим ножем;
02.03.2016 року приблизно о 19 год. 45 хв. - належні ОСОБА_20 чотири автомобільні ковпаки, вартістю 1000 грн., шляхом їх відкручення, заздалегідь підготовленою викруткою, з припаркованого неподалік будинку АДРЕСА_10 автомобіля марки «Nissan Note», державний номер НОМЕР_7 , синього кольору.
Виправдовуючи ОСОБА_9 , за цими епізодами, суд послався на те, що ні на досудовому слідстві, ні в судовому засіданні не здобуто достатніх достовірних доказів вчинення ОСОБА_9 цих кримінальних правопорушень.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи вирок суду щодо ОСОБА_8 , просить вирок суду, в частині засудження ОСОБА_9 за ч.2 ст.185 КК України, скасувати та ухвалити свій, яким визнати винним
ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України (за епізодами викрадення майна ОСОБА_7 ,
ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 ) та призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, та на підставі ст.71 КК України 5 років позбавлення волі. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що суд, виправдовуючи ОСОБА_9 , за вказаними епізодами, не взяв до уваги такі докази, які могли вплинути на його висновки: - протокол проведення слідчого експерименту від 15.03.2016 року, який обвинуваченим та його захисником щодо неправомірних дій працівників міліції, під час його проведення, не оскаржувався та клопотання про визнання його недопустимим доказом по справі не надходило; - протокол пред`явлення особи для впізнання від 23.03.2016 року; - показання свідка ОСОБА_24 , яка вказала, що, перебуваючи в кабінеті слідчого, ОСОБА_9 давав спочатку зізнавальні показання, по всіх епізодах крадіжок, а потім погодився показати на місцевості, як саме він вчиняв ці кримінальні правопорушення. З її слів, він робив це впевнено, до обвинуваченого ніхто фізичного та психологічного примусу, при проведенні слідчого експерименту, не застосовував. При виїзді на місцевість всі учасники перебували в одному автомобілі, що виключало застосування примусу до ОСОБА_9 . Слідча самостійно називала вулиці, під час слідчого експерименту, з огляду на те, що ОСОБА_9 не місцевий, назви вулиць не знає. Виправдання ОСОБА_9 , за вказаними епізодами, потягло за собою неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а судом при призначенні покарання не було враховано того, що обвинувачений вчинив, під час іспитового строку, кримінальне правопорушення середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий за вчинення майнових кримінальних правопорушень.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку обвинувачених та їх захисників про законність та обгрунтованість вироку суду, потерпілого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, повторно, (за епізодом викрадення майна потерпілого
ОСОБА_21 ), за вказаних у вироку обставин, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ніким не оспорюються, як не оспорюється і кваліфікація його дій за цим епізодом за ч.2 ст.185 КК України та призначене за вчинення цього кримінального правопорушення покарання.
На думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції про недоведеність вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, за епізодами викрадення майна у потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ПАТ «Укртелеком», ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,
ТОВ «Хмельницькінфоком», ОСОБА_20 , також, є правильними, а наведені прокурором в апеляційній скарзі доводи їх не спростовують, з огляду на таке.

Місцевий суд обґрунтовано врахував вимоги ч.3 ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Аналогічна вимога міститься і в ч.3 ст. 373 КПК України.

Так, сам обвинувачений ОСОБА_9 , під час розгляду справи в суді першої інстанції, вказав, що зазначені кримінальні правопорушення не вчиняв, на досудовому розслідуванні та під час проведення слідчого експерименту обмовив себе, через бажання кращого відношення до себе зі сторони працівників поліції.

Суд першої інстанції правильно оцінив названі показання і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вони не спростовуються сукупністю всіх доказів, здобутих по справі, поклавши їх в основу вироку, в частині виправдання ОСОБА_9 по вказаних епізодах обвинувачення.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд правомірно не взяв до уваги показання потерпілих ОСОБА_7 , представника ПАТ «Укртелеком» - ОСОБА_25 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , представника ТОВ «Хмельницькінфоком» ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , так як вони підтвердили лише викрадення, належного їм майна, без вказівки на особу, яка могла це зробити.
Факт викрадення майна та його відсутність, на зазначених потерпілими місцях, без вказівки на особу, яка його викрала, підтверджується і протоколами огляду місця події від 7, 19, 21, 30 січня, 1, 17, 22, 23 лютого та 2 березня 2016 року.
В силу положень ч.1 ст.240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент, шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Суд у вироку належним чином обґрунтував підстави, з яких визнав недопустимим доказом протокол слідчого експерименту від 15.03.2016 року, посилаючись, зокрема, на те, що вказана слідча дія не відповідала вимогам кримінального процесуального закону, для його проведення.

З даних відеозапису (т.1 а.п.125), яким фіксувалось проведення слідчого експерименту вбачається лише допит ОСОБА_9 у місцях, які вказувала слідча, що також є порушенням закону. Фактично, відтворення дій, обстановки, обставин вчинення цих крадіжок проведено не було, чим спростовується твердження в апеляційній скарзі прокурора про те, що суд безпідставно не взяв до уваги, в якості доказу, на підтвердження винуватості обвинуваченого, протокол цієї слідчої дії.

Не оскарження вказаного процесуального документу обвинуваченим та його захисником, на що є посилання в апеляційній скарзі, не свідчить про його відповідність вимогам кримінального процесуального закону.

Згідно з положеннями ст.228 КПК України, перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання від 23.03.2016 року слідує, що свідок ОСОБА_26 , під час проведення даної слідчої дії, впізнав ОСОБА_9 , як особу, яка на території ринку періодично здійснювала торгівлю з рук різними товарами. Дані обставини були спростовані цим же свідком, під час допиту, останнього, в місцевому суді, в ході якого він зазначив, що до проведення слідчої дії ОСОБА_9 він не знав та ніколи, в тому числі і на ринку, не бачив, а під час проведення впізнання вказав на нього за проханням працівників поліції, які попередньо показали йому фото ОСОБА_9 , а тому висновки суду про визнання недопустимим доказом -протоколу пред`явлення особи для впізнання є обгрунтованими, а твердження прокурора про зворотнє не заслуговують на увагу суду.

Посилання прокурора на безпідставне залишення судом, поза увагою, показань свідка ОСОБА_24 не заслуговує на увагу, оскільки свідок була понятою 15.03.2016 року, під час проведення слідчого експерименту, протокол якого визнаний судом недопустимим доказом.
Давши названим доказам оцінку з точки зору їх належності, достатності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_9 у скоєнні крадіжок майна ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 і прийняв законне та справедливе рішення про його виправдання, в цій частині обвинувачення.

Відхилення апеляційної скарги прокурора не дає колегії суддів підстав для призначення обвинуваченому більш суворого покарання.
Ураховуючи вищевикладене, підстав для зміни чи скасування вироку, у межах апеляційної скарги, немає.

Разом з тим, обвинуваченому ОСОБА_9 , на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ), слід зарахувати в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 04 березня по 21 листопада 2016 року включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.

В силу положень ч.2 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

З урахуванням цих вимог закону, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати, відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ), ОСОБА_8 в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 19 лютого по 21 листопада 2016 року включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.

Керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.2 ст.404, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 16 серпня 2016 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ), зарахувати ОСОБА_9 в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 04 березня по 21 листопада 2016 року включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.

В порядку ч.2 ст.404 КПК України, відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ), зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 19 лютого по 21 листопада 2016 року включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі;

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2