Провадження № 11-кп/779/326/2015
Категорія ст.ст.125ч.2,345ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

04 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора. ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0003391 за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_9 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-франківської області від 19 травня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підмихайлівці Рогатинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, інваліда III групи, згідно ст.89 КК України раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2ст.125,ч.2 ст.345 КК України та засуджено:

- за ч. 2 ст. 125 КК України до 120 годин громадських робіт;

- за ч. 2 ст. 345 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі за умови, що він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 ч.1 КК України ОСОБА_7 зобов`язаний не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

в с т а н о в и л а :
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_10 та умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.10.2014 року, близько 07год.20 хв., в приміщенні ванної кімнати загального користування, на п`ятому поверсі будинку АДРЕСА_2 , між ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_10 виник словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході якого ОСОБА_7 , умисно наніс один удар лівою рукою в обличчя та декілька ударів ногами по правій нозі потерпілій ОСОБА_10 , внаслідок чого заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, а також синця в ділянці обличчя, садна в ділянці грудної клітки, синця в ділянці лівої кисті, синця в ділянці лівого стегна та синця в ділянці правої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Судом першої інстанції встановлено , що 11.12.2014 року близько 10.00 год., ОСОБА_7 було запрошено в приміщення службового кабінету №8 Івано-Франківського МВ УМВС України в області, для проведення процесуальних дій, тобто оголошення повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Під час проведення процесуальної дії, ОСОБА_7 почав поводити себе агресивно, на законні вимоги слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС лейтенанта міліції ОСОБА_11 , не відреагував та під час того, коли вона наблизилась до ОСОБА_7 , з проханням заспокоїтись, останній діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, сидячи на дивані наніс один удар двома ногами у область живота вказаній слідчій.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , слідча СВ Івано-Франківського МВ УМВС ОСОБА_11 під час виконання своїх службових обов`язків отримала тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці правого кульшового суглоба, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі, старший прокурор прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду та постановити новий вирок, яким призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі. Вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував кримінальний закон та призначив покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого ОСОБА_7 .

Звертає увагу на те, що суд не в повній мірі врахував, що ОСОБА_7 вчинив злочин проти авторитету органів державної влади, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості. Вказує на те , що злочини проти авторитету органів державної влади становлять одну із найнебезпечніших груп злочинних діянь, в зв`язку з чим законом встановлена сувора кримінальна відповідальність за вчинення такого злочину.

Вважає, що призначене обвинуваченому покарання є незаконним та несправедливим внаслідок м`якості, суперечить вимогам ст.65 КК України, оскільки є недостатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Просить скасувати вирок суду та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання: за ч. 2 ст. 125 КК України - штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян; за ч. 2 ст. 345 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 2 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, прокурора. ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляції і просив скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому реальну міру покарання , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга старшого прокурора прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_9 не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту апеляції старшого прокурора прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_9 вбачається, що він не оскаржує правильність встановлених судом першої інстанції обставин та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , однак, вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував кримінальний закон та призначив покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

В своїй апеляції прокурор просить скасувати вирок суду та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 реальну міру показання у виді позбавлення волі без звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75КК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції обґрунтовано враховував, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, проте згідно ст.89 КК України вважається не судимим, на обліку в Івано-Франківському ОНД не перебуває, являється інвалідом III групи за загальним захворюванням ,а по місцю проживання характеризується позитивно.

Суд першої інстанції обґрунтовано, відповідно до вимог ч.2 ст.20 КК України, прийняв до уваги, що згідно висновку судово-психіатричного експерта №397 від 17.12.2014 року ОСОБА_7 виявляє ознаки органічного розладу особистості (епілептичного та судинного характеру), на період часу, що відносяться до інкримінованих йому дій перебував та на даний час перебуває в стані, при якому не здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 66 КК України правильно визнав обставинами, які пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочинів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції враховуючи тяжкість злочину, особу винного та наявність інших вищевказаних обставин, прийшов до обґрунтованого висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_7 без відбування покарання з випробуванням.

Апеляційний суд критично ставить до доводів прокурора про те, що суд першої інстанції не врахував те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин проти авторитету органів державної влади, який є відноситься до найнебезпечніших груп злочинних діянь, оскільки ст.12 КК України встановлені відповідні критерії класифікації злочинів залежно від ступеня тяжкості, відповідно до якої вищевказаний злочин є злочином середньої тяжкості.

Колегія судді звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.1 ст.75КК України рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням неможливо застосовувати тільки за вчинення корупційних злочинів.

При цьому, керуючись ст.404 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вказати на те, що в мотивувальній частині апеляції прокурора не наведені доводи, які свідчать про те, що виправлення засудженого ОСОБА_7 можливо тільки за умови реального відбування показання у виді позбавлення волі. Крім того , доводи прокурора щодо м`якості призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 мають певні суперечності, оскільки в резолютивній частині апеляції прокурор фактично просить призначити обвинуваченому більш м`яке покарання ніж було призначено судом першої інстанції.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень кримінально-процесуального закону, які можуть бути підставою для скасування вироку суду та призначення справи до розгляду у суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, розглянувши справу в межах апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури м.Івано-Франківська ОСОБА_9 ,необхідно залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Керуючись ст. ст. 376 ч.2,404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-франківської області від 19 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців із дня проголошення.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_2

Судді : підписи ОСОБА_12

ОСОБА_4

З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_2

.