У Х В А Л А

11 листопада 2016 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника адвоката - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне клопотання старшого слідчого Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 , яке погоджене із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого Рівненським міським судом 10 травня 2016 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:
Старший слідчий Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 звернулась в суд із клопотанням, яке погоджене із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, востаннє 10 травня 2016 року Рівненським міським судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку терміном 1 рік, також будучи притягнутим до кримінальної відповідальності (Рівненською місцевою прокуратурою відносно ОСОБА_5 до Рівненського міського суду 24 червня 2016 року скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003518 про вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України), перебуваючи під домашнім арештом, на шлях виправлення не став та знову вчинив тяжкий умисний злочин проти власності.
14 липня 2016 року, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебував у приміщенні магазину «Продукти», що на перехресті вулиць Шухевича та Черняка у м.Рівне, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії є поміченими подавцем магазину ОСОБА_7 , підійшов до касової зони магазину та спробував її відчинити і відкрито заволодіти грошовими коштами, які знаходились у ній. Проте ОСОБА_7 одразу зробила зауваження ОСОБА_5 , після чого він, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою закінчення вчинення ним злочину та заволодіння грошовими коштами, застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме здійснив розпилювання аерозолю сльозоточивої та дратівливої дії (газовий балончик), який мав при собі, в обличчя ОСОБА_7 .
Однак довести злочин до кінця та вчинити всі дії, які він вважав за необхідне для заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 не вдалось з причин, які не залежали від його волі, оскільки його дії припинено було продавцем магазину ОСОБА_7 , внаслідок чого він одразу після спроби вчинення кримінального правопорушення вибіг із магазину у невідомому напрямку.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 3 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України - незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Відомості внесені до ЄРДР за № № 0004899 від 15 липня 2016 року.
В клопотанні слідчий вказує, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілої ОСОБА_7 , показаннями свідка ОСОБА_8 , протоколом проведення впізнання, оглядом місця події від 14 липня 2016 року.
Ухвалою суду від 14 вересня 2016 року ОСОБА_5 оголошений в розшук.
Слідчий вказує, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, вчиняти інші кримінальні правопорушення, з врахуванням його особи, тяжкості злочину, те що ОСОБА_5 перебував в розшуку, не працює, не має постійного джерела доходів, тому відносно ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник просили у задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_5 раніше судимий, перебуваючи під домашнім арештом на шлях виправлення не став та знов вчинив умисний злочин проти власності, перебував в розшуку, підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, офіційно не працює, живе за рахунок вчинення злочинів.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 судом враховуються вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При розгляді даного клопотання суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, врахував його вік, стан здоров`я, нестійкість соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, а також врахував, що існує реальний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення і можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
За таких обставинах, у суду є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 буде намагатися ухилятися від слідства.
З урахуванням особи підозрюваного, з метою перешкоджання можливості займатися підозрюваним злочинною діяльністю, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Окрім того,відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави,достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, за яке він підозрюється, вважаю за необхідне визначити розмір застави у розмірі 50 розмірів мінімальної заробітної плати,оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений до 09 січня 2017 року, вважаю за необхідне покласти обов`язки прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду, не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований, здати на зберігання слідчому свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон,інші документи,що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави,визначеної у даній ухвалі,якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення,під вартою в якому він перебуває,відсутнє інше судове рішення,що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,395 КПК України,слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 , яке погоджене із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянину України, не працюючому, мешканцю АДРЕСА_1 , раніше судимому Рівненським міським судом 10 травня 2016 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 16 год. 00 хв. 10 листопада 2016 року.
Строк дії ухвали до 16 год. 00 хв. 09 січня 2017 року.
Одночасно визначити розмір застави у межах 50 мінімальних заробітних плат в сумі 72 500 грн. 00 коп. (сімдесят дві тисячі п"ятсот грн. 00 коп.) у національній грошовій одиниці,яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Рівненській області 0559,банк отримувача Держказначейська служба України м.Київ, МФО 820172, .
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обовязки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду, не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований, здати на зберігання слідчому свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон,інші документи,що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків,покладених судом,у разі внесення застави визначити до 09 січня 2017 року.
Роз`яснити підозрюваному,що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі,оригінал документу з відміткою банку,який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Рівненського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Рівненській області.
У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного зпід варти внаслідок внесення застави,визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобовязаний виконувати покладені на нього обовязки,повязані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1