Справа № 296/5367/16-к
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду

04 липня 2016 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в. м. Житомирі матеріали кримінального провадження №0002352 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомира, освіта середня, не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 05 липня 2016 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вказав про необхідність продовжити міру запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченого на два місяці.

Обвинувачений проти продовження строку тримання під вартою не заперечував.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого до двох місяців, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі, стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, розмір заподіяної шкоди, характер злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , також враховується, що на даний час не допитані обвинувачений, потерпілі та свідки, докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі, що дає підстави вважати, що по справі існують обґрунтовані ризики щодо негативної поведінки обвинуваченого у суспільстві, його можливість вплинути на встановлення істини по справі та в подальшому перешкодити виконанню процесуальних рішень по справі, тому обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо можливості обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ст. 177 КПК України, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою строком до двох місяців.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за не доцільне змінювати раніше обраний стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належною поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 314-316, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО Житомирської УВП №8 обвинуваченому ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, строком на 60 днів, а саме до 01 вересня 2016 року (включно).

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та СІЗО Житомирської УВП №8.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1