АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/4254/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/422/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

володільця майна ОСОБА_7 та його представника в особі адвоката ОСОБА_8

розглянула в судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою володільця майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18 березня 2016 року.

Цією ухвалою, за клопотанням ст. слідчого ВР ДТП СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000232 накладено арешт на тимчасово вилучене майно - автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_10 , та яким на момент дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_7 , - шляхом заборони його відчуження, продажу та керування, та з визначенням місця зберігання вказаного транспортного засобу спеціального майданчику зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів за адресою: м. Харків, пров. Ващенковський, 28-Б.

В обґрунтування такого рішення слідчий суддя послався на те, що вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст. 98 КПК України, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, та містить інші відомості, що підлягають вивченню шляхом проведення експертиз з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини кримінального правопорушення, висновки яких можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Володілець майна ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити, посилаючись на те, що стороною обвинувачення не доведена наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України, як однієї з обов`язкових умов задоволення клопотання, а слідчий суддя цього не врахував, а окрім того, визначив місцем зберігання автомобіля спецмайданчик, користування яким ставить його в тяжке матеріальне становище.

Заслухавши доповідь судді, пояснення володільця майна ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів не знаходить підстав до задоволення апеляційної скарги.

З додатків до клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що вищезазначене кримінальне провадження було розпочато 3 березня 2016 року за ч.1 ст. 286 КК України на підставі матеріалів про те, що 2 березня 2016 року приблизно о 22 год. 25 хв. в районі будинку № 44-Б по вул. Академіка Павлова в м. Харкові стався наїзд автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 на пішохода ОСОБА_11 , внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження.

У клопотанні зазначено, що в день дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 була доставлена до відділення політравми ХМКЛШНД ім. проф.. Мещанінова, де ІНФОРМАЦІЯ_1 від отриманих травм померла.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, на вказаному автомобілі були зафіксовані певні механічні ушкодження.

ОСОБА_7 не заперечує, що ці ушкодження могли бути спричинені в умовах наїзду автомобіля під його керуванням на потерпілу ОСОБА_11 .

Прийнявши до уваги наведені обставини в їх сукупності, з урахуванням положень п.1 ч.2 ст. 170 та ч.1 ст. 98 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав вважати що вищезазначений автомобіль відповідає критеріям його визначення в якості речового доказу за ознакою збереження на ньому слідів кримінального правопорушення або містить і інші відомості, які можуть бути використані в якості доказу факту чи обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження.

Поряд з цим, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_10 , а ОСОБА_7 володіє автомобілем за довіреністю, строк дії якої спливає 29 червня 2016 року, про що свідчить її копія, долучена ОСОБА_7 в якості додатку до апеляційної скарги.

За таких даних колегія суддів вважає обґрунтованим висновки слідчого судді не тільки щодо необхідності арешту автомобіля, але й в частині визначення місця його зберігання.

Посилання ОСОБА_7 в апеляційній скарзі правильності цих висновків слідчого судді не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу володільця майна ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18 березня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000232 про арешт тимчасово вилучено автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді: