ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа № 201/6150/16-к
провадження № 1-кс/201/3778/2016
УХВАЛА
27 квітня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участю:

Прокурора ОСОБА_3

Підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську клопотання, внесене під час досудового розслідування кримінального провадження №0001422 клопотання слідчого СВ ЖВП Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Дніпропетровськ, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В СТ А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 із неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановленому слідством місці та час, вступили у попередню злочинну змову на вчинення тяжкого умисного злочину, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Після чого, співучасники злочину, 31.04.2016 приблизно о 19 годині 30 хвилин прибули до спортивного комплексу ДНУ, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект Героїв, буд. 32, де побачили раніше незнайомих чоловіків, а саме потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сподіваючись на те, що у вказаних чоловіків при собі мається матеріальні цінності, які співучасники злочину визначили як об`єкт свого спільного злочинного посягання, діючи спільно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, під надуманим приводом «підкурити», зупинили потерпілих. Згідно розподілених ролей між собою, співучасники злочину, дії яких охоплено єдиним злочинним корисливим умислом, підійшли до потерпілих. ОСОБА_4 , згідно відведеної ролі, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , а неповнолітній ОСОБА_6 , згідно відведеної ролі, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 .

Далі, реалізовуючи свій спільний єдиний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи, що своїми спільними діями вони вчиняють умисний злочин, ОСОБА_4 , згідно відведеної ролі, з метою подолання опору потерпілого, наніс один удар своєю правою рукою стиснутої у кулак в обличчя потерпілого ОСОБА_7 , а саме в область лівої сторони обличчя, та одразу наніс три удари своєю лівою рукою стиснутою у кулак в обличчя потерпілого ОСОБА_7 , а саме в область правої сторони обличчя, від чого потерпілий впав на асфальтове покриття спиною вниз. Далі, ОСОБА_4 , схопив своїми обома руками за руки потерпілого в районі передпліччя, чим саме блокував опірних рухів потерпілого, чим саме ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_7 , тілесні ушкодження у вигляді: 3-х синців розташованийх на верхній повіці лівого ока, на нижній повіці правого ока, в щічній області праворуч з переходом в область нижньої щелепи; садна розташованого на підборідді по середині та ліворуч, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, тобто вчинив насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Одночасно з цим, у вищевказаному місці та часу, неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи, що своїми діями вони вчиняють умисний злочин, неповнолітній ОСОБА_6 , згідно відведеної ролі, з метою виключення опору потерпілого ОСОБА_8 , схопив своїми обома руками за руки потерпілого в районі передпліччя, чим саме неповнолітній ОСОБА_6 , спричинив потерпілому ОСОБА_8 , фізичний біль, а не тілесних ушкоджень, тобто насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи спільний злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, попросив у потерпілого ОСОБА_7 показати мобільний телефон, та коли потерпілий дістав своєю правою рукою із переднього правого карману джинсових брюк, які були одягнуті на ньому, свій мобільний телефон, ОСОБА_4 , своєю лівою рукою відкрито вихватив із рук потерпілого мобільний телефон марки «Microsoft Lumia» модель 535 вартістю 2204 гривні, в середині якого знаходилася сім-картка мобільного оператору «Kyivstar», на рахунку якої грошових коштів не було, та яка не становить матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_7 .

Після чого співучасники злочину, ОСОБА_4 , разом з неповнолітнім ОСОБА_6 , з викраденим майном зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, яким в подальшому спільно розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 , матеріальний збиток на загальну суму 2204 гривні 00 копійок.

01 квітня 2016 року за даним фактом відомості про вчинене кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001422 з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.186 КК України.

26 квітня 2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, може переховуватись від органів досудового розслідування, скоїти інше кримінальне правопорушення, або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на підставі чого слідчий просив суд обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала на його задоволенні наполягала, посилаючись на наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження №0001422, суд, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п.1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи обставини, передбачені статтею 178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру та також враховуючи ту обставину, що застосування іншого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 є недоцільним, суд вважає необхідним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, суд вважає за доцільне покласти на нього у відповідності до ст.194 КПК України, обов`язки у вигляді: прибувати до старшого слідчого Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 за першою вимогою; не відлучатися із Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 154-157 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 зобов`язання виконувати обов`язки у вигляді: прибувати до старшого слідчого Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 за першою вимогою; не відлучатися із Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо застосування відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, є 26 червня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1