Справа № 646/3962/15-к Пр.№ 1-кп/646/309/2015
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.16 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:

21.01.2016 року близько 10-00 години, ОСОБА_5 знаходячись на вулиці біля будинку №10 по пл.Павлівській в м.Харкові, біля кіоску побачив алюмінієвий скребок для снігу, який належить ОСОБА_4 та діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного самостійного збагачення, з наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, взяв даний скребок, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 953 від 03.03.2016 року - 156,75 грн. та спробував зникнути з місця скоєння злочину. В цей час його дії були помічені потерпілою ОСОБА_4 , яка з метою припинення протиправних дій ОСОБА_5 почала його наздоганяти, але останній, не бажаючи припиняти свої злочинні дії, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного самостійного збагачення, з наміром, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, розуміючи, що його намір на таємне викрадення майна викрито потерпілою, з викраденим скребком з місця вчинення злочину втік, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

30.03.2016р. обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, з додатками надійшов до суду.

28.03.2016р. між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України. Сторони узгодили покарання у виді 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України. При цьому ОСОБА_5 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, дав згоду на його призначення.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Прокурор та потерпіла в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, в обсязі обвинувачення , дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Крім того обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину та розкаявся у вчиненому, пояснив, що він активно сприяв досудовому розслідуванню.

Прокурор та потерпіла вказані обставини визнали.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного: обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у вигляді 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.471 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Узгоджене сторонами в угоді про примирення покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах, встановлених в санкції частини статі Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставину, яка пом`якшує покарання.

Обвинувачений має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, неофіційно працює різноробом. Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття обвинуваченого, активне сприяння досудовому розслідуванню. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Враховуючи, що угода про примирення, від 28.03.2016 року, була укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яке відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.186 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_5 згідно до ст.ст. 124, 126 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 124, 126, 314, 373, 374, 471, 474 та 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 28.03.2016р. між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 про примирення.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 28.03.2016р. покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку протягом 1 (одного) року не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст..76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органам кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, понесені при провадженні товарознавчої експертизи №953 від 03.03.2016 в сумі 351,84 грн.
Речові докази:

- алюмінієвий скребок для чищення сгіну вважати повернутим потерпілій.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1