АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/3294/2015 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
за участю під час відеоконференцзв`язку з Маріупольським СІЗО підозрюваного
ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 5 листопада 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , та продовжено строк тримання під вартою до 03.01.2016 року, без визначення розміру застави, підозрюваному
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Лебедин, Сумської області, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, маючому на утриманні двох малолітніх дітей, працюючому адвокатом, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 187, ст. 257, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ст. 348 КК України.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою, взявши до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, тяжкість покарання та характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, а також те, що наявні у даному кримінальному провадженні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного та підозрюваний подали апеляційні скарги, в яких вважають оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає практиці Європейського суду з прав людини та вимогам чинного кримінального процесуального закону, просять скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.11.2015 р. та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою та обрати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційних скаргах, захисник та підозрюваний зазначають про те, що слідчий суддя не в повній мірі дослідив усі надані матеріали справи та необґрунтовано прийняв до уваги нічим не підтверджені доводи сторони обвинувачення про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях. Також, апелянти вказують на те, що а ні в клопотанні слідчого, а ні в ухвалі слідчого судді не визначено, не встановлено та не наведено жодних правових підстав, які б вказували на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним у клопотанні ризикам, оскільки ОСОБА_8 не вчиняв дій, які б свідчили про його наміри переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-які речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Додатково захисник звертає увагу суду на те, що посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_8 переховувався від органів досудового розслідування та суду, та був затриманий після оголошення його в розшук, після вжиття заходів для вручення повідомлень про підозру та повістки про виклик близьким родичам та членам сім`ї підозрюваного за місцем реєстрації останнього спростовується матеріалами справи.
Крім того, як захисник, так і сам ОСОБА_8 в поданих ними апеляційних скаргах наголошують на позитивних характеристиках про особу підозрюваного, які на їхню думку не були в повній мірі оцінені слідчим суддею при прийнятті рішення про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою, а саме те, що він має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, постійне місце проживання та місце роботи, є адвокатом, приймав активну участь у благодійній, громадській та політичній діяльності, був волонтером в зоні АТО, пішов добровольцем на службу до Збройних Сил України, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, що на думку апелянтів, також свідчить про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та безпідставність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , викладені ними в апеляційних скаргах, які вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у них обставин і просили про їх часткове задоволення, а саме застосувати більш м`який запобіжний захід, доводи прокурора ОСОБА_5 про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційні скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апелянтів, колегія суддів апеляційної інстанції вважає апеляційні скарги підозрюваного та його захисника такими, що задоволенню не підлягають з таких підстав.
Як убачається з ухвали слідчого судді, ГСУ МВС України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №690002249 від 13.11.2014 року щодо ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ст. 348 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні в складі групи ряду умисних, в тому числі, корисливих злочинів, а саме організації озброєної банди з метою скоєння нападів на підприємства, установи, організації та окремих осіб, а також участь у такій банді та скоєння розбійних нападів, умисного вбивства, незаконного позбавлення волі громадян, незаконного заволодіння транспортними засобами, умисного спричинення тяжких тілесних ушкоджень, із корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб та незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
А саме, органами досудового слідства встановлено, що у період з кінця жовтня 2014 року, ОСОБА_8 будучи за різними причинами незадоволеним своїм матеріальним становищем, вирішив організувати стійку, озброєну групу банду, для скоєння розбійних нападів, викрадення осіб, вбивств, незаконного заволодіння транспортними засобами, спричинення тілесних ушкоджень і незаконного придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, з метою заволодіння майном та грошовими коштами підприємств, установ, організації та окремих осіб на території Донецької області. Про свої наміри ОСОБА_8 повідомив своїм знайомим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та іншим невстановленим слідством особам. Зазначені особи з пропозицією ОСОБА_8 погодилися та діючи з корисливих мотивів, об`єдналися за взаємною згодою та бажанням й стійку організовану озброєну групу банду. Зорганізувавшись у стійке, озброєне злочинне угрупування банду, визначившись у єдності їх мети та намірів, спрямованих на заволодіння чужим майном підприємств, установ, організації та окремих осіб, ОСОБА_8 почав дотримуватися вироблених ним правил поведінки у банді та приймати участь у скоєнні бандою кримінальних правопорушень.
27.03.2015 р. ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ст. 348 КК України.
28.03.2015 р. ОСОБА_8 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ст. 348 КК України.
28.03.2015 р. ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят діб з моменту затримання.
21.05.2015 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк тримання під вартою ОСОБА_8 продовжений до 18.07.2015 року.
16.07.2015 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк тримання під вартою ОСОБА_8 продовжений до 13.09.2015 року.
11.09.2015 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк тримання під вартою ОСОБА_8 продовжений до 09.11.2015 року.
За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Між тим, строк досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні продовжено постановою заступника Генерального прокурора України від 02.09.2015 р. до десяти місяців, тобто до 20.01.2016 р.
03.11.2015 р. старший слідчий в ОВС ГСУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою до десяти місяців, посилаючись на те, що восьмимісячний строк досудового розслідування закінчується, однак завершити досудове розслідування не виявляється можливим, у зв`язку з необхідністю проведення у кримінальному провадженні значної кількості слідчих (розшукових) дій та прийняття процесуальних рішень, а також з урахуванням того, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, які мають значний ступінь суспільної небезпеки, та перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що вказані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8
05.11.2015 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 03.01.2016 року, без визначення розміру застави.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання особи під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_8 вислухана думка прокурора та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою.
Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ст. 348 КК України, є обґрунтованою, підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики перешкоджання встановленню істини в справі та переховування підозрюваного від правосуддя, які вимірюються суворістю можливого покарання, не зменшились. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.
Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків є обґрунтованими, викладені у клопотанні та в попередньому судовому рішенні ризики не зменшилися та існують на даний час. При цьому слідчий суддя врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обґрунтовано підозрюється, дані про його особу та дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Також слідчий суддя місцевого суду дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою. При цьому для завершення розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати необхідні й достатні слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, без яких неможливо завершити досудове розслідування. Також судом з`ясовано, що у порядку, передбаченому законом, строк досудового розслідування продовжено до десяти місяців.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Отже, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких підозрюваний та його захисник просять скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються викладеним.
Не можуть братися до уваги і посилання захисника та підозрюваного про відсутність ризиків, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою підозрюваного, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого.
Наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, постійне місце проживання та місце роботи, є адвокатом, приймав активну участь у благодійній, громадській та політичній діяльності, був волонтером в зоні АТО, пішов добровольцем на службу до Збройних Сил України, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки та незадовільний стан здоров`я, на які посилаються захисник та підозрюваний, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість покарання, яка може загрожувати йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, а саме до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, характер та обставини вчинення злочинів до який ймовірно може бути причетний підозрюваний ОСОБА_8 та значний суспільний інтерес в даному кримінальному провадженні.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Ходорковський проти Росії», при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Таким чином підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу за матеріалами судового провадження не вбачається.
Крім того, врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінальних правопорушень, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки йому повідомлено про підозру в тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушеннях, вчинених із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_8 під вартою, матеріали судової справи не містять.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Рішення слідчого судді є законним, обгрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, натомість доводи й твердження підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 про які йдеться в поданих ними апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданих ними апеляційних скарг без задоволення.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 197, 199, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 5 листопада 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , та продовжено строк тримання під вартою до 03.01.2016 року, без визначення розміру застави, підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , та підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

___________ ____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4