Номер провадження: 11-сс/785/1445/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.10.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 05 жовтня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000797 від 29 вересня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 05 жовтня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та до нього застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 та прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.

Сторона захисту в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну та необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, або у виді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що прокурор в судовому засіданні не навів жодних обставин, які підтверджують існування ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, або незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Крім того, захисник ставить під сумнів обґрунтованість підозри ОСОБА_8 за ч.3 ст.369 КК України і вказує про те, що потерпілий ОСОБА_10 , який отримав 13 тис доларів від ОСОБА_8 , не може бути суб`єктом отримання неправомірної вигоди, оскільки він не являється службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави. Окрему увагу захисник приділив незадовільному стану здоров`я ОСОБА_8 та надав відповідні медичні довідки та виписки з історій хвороб.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі також просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі не менше 1 млн. гривень. Зазначає, що ухвала слідчого судді винесена з грубим порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, оскільки висновки суду не відповідають вимогам КПК України. На думку прокурора слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років. Також слідчий суддя залишив поза увагою те, що підозрюваний тривалий час займається адвокатською діяльністю, а отже є особою обізнаною про форми і методи роботи правоохоронних органів. Викладені обставини дають підстави вважати, що перебуваючи на свободі ОСОБА_8 може вдатись до спроб незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, або взагалі переховуватись від органів досудового розслідування. За таких обставин прокурор вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, думку захисника ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого виконав вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні оскарженої ухвали.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, а саме в тому, що він, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , 03 жовтня 2016 року, близько 19:00 години, в приміщені бару «Уліс» у м.Одесі по вул.Довга, 106, передав ОСОБА_10 13 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03 жовтня 2016 року складає 337 220 гривень, для того, щоб останній передав зазначені гроші в якості неправомірної вигоди для працівника Головного відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління СБ України в Одеській області для вирішення питання по частковому знищенню матеріалів негласних слідчих (розшукових дій), на яких зафіксовано факт отримання неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США його підзахисним ОСОБА_11 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема протоколом огляду місця події від 04 жовтня 2016 року, в ході якого були вилучені грошові кошти у сумі 13000 доларів США, протоколами допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03 жовтня 2016 року, повідомленням про підозру ОСОБА_8 , комплексом негласних слідчих дій, які в даний час розсекречуються, іншими матеріалами кримінального провадження.

Оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості буде здійснена за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, апеляційним судом не встановлено та стороною захисту не наведено.

За таких обставин апеляційний суд враховує, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину і у разі визнання вини підозрюваного йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, оскільки кримінальний закон виключає можливість застосування до осіб, що вчинили корупційний злочин положень статей 69, 75 КК України.

Наявність існування ризиків того, що з метою уникнення покарання ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню та вдатись до спроб знищити докази у кримінальному провадженні, незаконно впливати на свідка та інших учасників кримінального провадження, підтверджується тим, що власне він підозрюється у здійсненні спроби надати неправомірну вигоду службовим особам з метою знищення ними доказів в іншому кримінальному провадженні № 0000705 за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, захист якого і здійснював адвокат ОСОБА_8 .

Разом з тим, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, тощо.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя враховав обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме вік та стан здоров`я ОСОБА_8 , те що він є інвалідом війни II групи безтерміновий, хворіє цукровим діабетом тип 1 важка форма, та рядом інших тяжких захворювань. Крім того, ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, постійно проживає на території м.Одеси та має міцні соціальні зв`язки.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував всі обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового розслідування та розгляду справи в суді, до підозрюваного ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

На думку апеляційного суду такий запобіжний буде достатнім та необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також повною мірою зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які прокурор посилається в своїй апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволені апеляційних скарг захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 .

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 05 жовтня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу к виді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000797 від 29 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4