г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1192/16-к
Номер провадження 1-кп/213/158/16
В И Р О К
Іменем України
02 вересня 2016 рокуІнгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника- ОСОБА_4 ,

потерпілої- ОСОБА_5 , вона ж цивільний позивач,

обвинуваченої ОСОБА_6 , вона ж цивільний відповідач,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження № 0000453 від 03.04.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася: с.Калинівка Білозерського району Вологодської області, громадянки України, освіта: початкова загальна, вдови, не працюючої, пенсіонерки, зареєстрованої: АДРЕСА_1 , проживаючої: АДРЕСА_2 ,

раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України,
В С Т А Н О В И В:

03 квітня 20І6 року приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , знаходилась на порозі квартири АДРЕСА_3 , в якій мешкає ОСОБА_5 , де між останніми виникла сварка, під час якої у ОСОБА_6 на ґрунті неприязних стосунків виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , реалізуючи який ОСОБА_7 умисно нанесла останній один удар своєю правою ногою, обутою в взуття, в живіт, чим спричинила тілесні ушкодження, у вигляді двох синців в нижньо-зовнішньому квадраті живота ліворуч, які згідно висновку судово-медичної експертизи за № 588 від 06.04.2016 року за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести днів, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.
Вищезазначені встановлені судом обставини підтверджуються сукупністю належних та допустимих доказів, що отримані судом з досліджених у судовому засіданні таких процесуальних джерел доказів як показання та документи.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 під час судового слідства свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 Кримінального кодексу України визнавала частково. При цьому пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації. Також вона має квартиру на мікрорайоні «Східний» в м.Кривий Ріг. 03 квітня 2016 року їй зателефонували та повідомили, що її квартира, яка знаходиться на мікрорайоні «Східний» здійснює затоплення іншої квартири. В зв`язку з чим, вона була змушена поїхати на вказану квартиру та перекрити воду. Вийшовши в під`їзд будинку де вона мешкає- побачила, що електрик здійснював заміну електричної проводки, заміну проводки останній проводив за проханням потерпілої ОСОБА_5 . Приблизно о 16 годині 30 хвилин вона повернулася додому та побачила, що в її квартирі відсутня електроенергія. Вона відразу пішла до квартири ОСОБА_5 та почала виясняти в останьої, чому в її квартирі відсутня електроенергія. ОСОБА_5 повідомила, що з цього приводу зателефонує електрику та хотіла закрити двері своєї квартири. Однак, вона не давала ОСОБА_5 закривати двері, трималась лівою рукою за ручку дверей та вимагала, щоб та телефонувала електрику в її присутності. Потерпіла відштовхувала її від дверей, щоб закриті останні. Вона впала на обидві руки, після чого піднялася, потерпіла хотіла закрити двері, в цей момент вона ногою взутою в кімнатні тапочки вдарила потерпілу в живіт. На слідуючий день, вона також звернулася в травматологічний пункт Криворізької міської лікарні №11 з приводу того, що болів палець правої руки. В судових дебатах обвинувачена свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, в скоєному щиро розкаялась. Цивільний позов потерпілої про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 гривень не визнала, просила відмовити у задоволені позову, так як вважає, що потерпіла їй також спричинила травму пальця.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, пояснила, що 03.04.2016 року приблизно о 16 годині 30 хвилин вона знаходилася в своїй квартирі АДРЕСА_3 . В цей час почула дзвінок в двері, відкривши двері, побачила, що прийшла сусідка ОСОБА_6 , яка стала виясняти, чому в її квартирі відсутня електрична енергія. Вона сказала, що зараз зателефонує електрику та хотіла закрити вхідні двері квартири, однак ОСОБА_6 не давала їй закривати двері, впиралася в двері та тримала ручку дверей лівою рукою. Вона почала відштовхувати обвинувачену від дверей, але та не давала їй закрити двері, а потім обвинувачена вдарила її взутою ногою в живіт. Після чого, вона відчула сильний біль і закричала, від болю зігнулася. Раніше вона перенесла три операції в області живота і обвинувачена добре про це знала. В результаті удару ногою в область живота, обвинувачена спричинила їй тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень. В результаті протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_6 - їй було завдано моральної шкоди, що полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, які продовжуються до цього часу. В цивільному позові вона зазначила суму моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, ця сума складається: 2000 гривень завдана моральна шкода, а також 3000 гривень вона включила витрати, які необхідні їй лікування з приводу завдання тілесних ушкоджень. Раніше лікування не проходила тому, що не має для цього грошових коштів. За проведення судово-медичного дослідження вона сплатила 134 грн. 25 коп., цю суму вона в позовні вимоги не включала. Цивільний позов в загальному розмірі 5000 гривень підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. З думкою прокурора щодо призначення обвинуваченій міри покарання у виді штрафу- згідна.

Крім цього, вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення та встановленні судом фактичні обставини підтверджуються зібраними в судовому засіданні доказами: поясненнями свідків, а також письмовими матеріалами кримінального провадження.

Так, свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою обвинуваченої та потерпілої. На період, коли сталася подія, свідок знаходилася на лікарняному вдома, коли виходила з квартири по своїм справам побачила, як обвинувачена ОСОБА_6 піднімалася на другий поверх і стала стукати у двері потерпілої ОСОБА_5 .. ОСОБА_6 стала вимагати від потерпілої, щоб остання зателефонувала електрику, так як у неї в квартирі немає електроенергії. Потерпіла погодилася зателефонувати, але попросила обвинувачену відійти, щоб вона зачинила двері, але ОСОБА_9 не погодилася відійти та продовжувала стояти в дверях і вимагати телефонувати при ній. ОСОБА_5 намагалася зачинити двері та відштовхнути ОСОБА_9 , але остання вдарила ОСОБА_5 правою ногою в живіт. Потерпілій ОСОБА_5 стало погано і ОСОБА_6 спустилася по сходинках вниз. Коли, ОСОБА_5 намагалася відштовхнути ОСОБА_6 , остання не падала і міцно трималася за двері. При нанесені удару ногою- ОСОБА_6 була взута, але свідок не пам`ятає в що саме.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що він є сином потерпілої ОСОБА_5 03.04.2016 року знаходився у гаражі. Приблизно о 16 годині 38 хвилин йому зателефонувала мати та повідомила. що ОСОБА_6 нанесла їй ногою удар в живіт і він одразу побіг додому. Коли прийшов додому, побачив, що ОСОБА_6 знаходилась на сходовому майданчику, як нічого не трапилося. Оцінивши стан матері, він зрозумів, що необхідно викликати швидку допомогу. Мати пояснила, що в неї стався конфлікт з ОСОБА_6 .. Він підтверджує пояснення, які надавав на досудовому слідстві.

Вина обвинуваченої у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, підтверджується також слідуючими письмовими матеріалами кримінального провадження:

- висновком судово-медичної експертизи №588 від 05.04-06.04.2016 року, відповідно до якого встановлено, що у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження, у вигляді двох синців в нижньо-зовнішньому квадраті живота ліворуч, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести днів, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6. Термін виникнення тілесних ушкоджень може відповідати 03.04.2016 року (кр.пр.т.2, а.с.19-20);
- протоколами проведення слідчих експериментів від 11.04.2016 року, 12.04.2016 року (кр.пр. т.2, а.с.22-23, 26-27, з яких слідує, що ОСОБА_6 03.04.2016 року під час словесної сварки нанесла правою взутою ногою один удар потерпілій ОСОБА_5 в область живота);

- висновком додаткової судово-медичної експертизи №666 від 13.04-18.04.2016 року, відповідно до якого встановлено, що з урахуванням анатомічної локалізації і характеру виявлених у потерпілої ОСОБА_5 тілесних ушкоджень: синців в нижньо-зовнішньому квадраті живота ліворуч- механізм їх утворення не суперечить судово-медичним даним отриманим під час проведення слідчих експериментів під час яких було вказано однаковий механізм спричинення тілесних ушкоджень за участю свідка ОСОБА_11 від 12.04.2016 року та потерпілої ОСОБА_5 від 11.04.2016 року (кр.пр. т.2, а.с.29-30);
- протоколами проведення слідчих експериментів від 25.04.2016 року та 25.04.2016 року (кр.пр. т.2, а.с.35-36, 37-38) з яких слідує, що ОСОБА_6 03.04.2016 року під час словесної сварки нанесла правою взутою ногою один удар потерпілій ОСОБА_5 в область живота ліворуч;

- висновком додаткової судово-медичної експертизи №788 від 27.04-28.04.2016 року, відповідно до якого встановлено, що з урахуванням анатомічної локалізації і характеру виявлених у потерпілої ОСОБА_5 тілесних ушкоджень- механізм їх утворення не суперечить судово-медичним даним отриманим під час проведення слідчих експериментів проведених за участю свідка ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_5 . Із проведених слідчих експериментів також не було встановлено падіння потерпілої (кр.пр. т.2, а.с.29-30);
Суд оцінює зібрані по справі і представлені докази допустимими, достовірними і достатніми для правильного вирішення справи по суті, у зв`язку з чим, вважає можливим покласти їх в основу вироку.

Зібрані у справі докази, свідчать про те, що органи досудового розслідування дії обвинуваченої, вірно кваліфікували за ч.1 ст.125 КК України.

Вказані докази у своєму взаємозв`язку дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 винувата у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочину невеликої тяжкості, особу винної, яка раніше не судима, вину визнала повністю, щиро кається, вдова, не працює, є пенсіонеркою. Обвинувачена сама спровокувала конфліктну ситуацію. Цивільний позов не визнала.

Суд ураховує також наявність відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України пом`якшуючі покарання обвинуваченій обставини, а саме: щире каяття, визнання своєї вини, а також те, що є особою пенсійного віку. Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 Кримінального кодексу України-не встановлено.

Суд розглядає кримінальне провадження з урахуванням вимог ст. 337 Кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин, суд вважає, що обвинуваченій має бути призначено необхідне й достатнє покарання для її виправлення та попередження нових злочинів у виді штрафу в доход держави, в межах санкції передбаченої ст.125 ч.1 КК України. Суд не вбачає підстав для призначення покарання у виді виправних робіт або громадських робіт- оскільки особам, які досягли пенсійного віку не призначаюся громадські роботи та не застосовуються виправні роботи.

При вирішенні питання про стягнення моральної та матеріальної шкоди в загальному розмірі 5000 гривень, суд враховує характер і об`єм фізичних страждань, глибину душевних переживань, їх термін, стан здоров`я потерпілої, вимушені зміни у житті, а також суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_5 надані в судовому засіданні про те, що загальний розмір вимог в сумі 5000 гривень складається з завданої моральної шкоди в розмірі 2000 гривень та майбутніх витрат в розмірі 3000 гривень необхідних на проведення лікування.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що сума моральної шкоди підлягає стягненню в межах розумності та справедливості, слід задовольнити вимоги в розмірі- 2000 гривень. В решті суми вимог в розмірі 3000 гривень - слід відмовити, оскільки розмір завданої моральної шкоди в зазначеному розмірі в судовому засіданні нічим не підтверджено та включено майбутні матеріальні витрати.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в доход держави в розмірі сорок п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 765 (сімсот шістдесят п`ять) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 гривень -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 завдану моральну шкоду в розмірі 2000 гривень. У стягненні іншої частини моральної шкоди відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0000453 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/1192/16-к, пр.1-кп/213/158/16.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 діб з дня його проголошення.
Роз`яснюється право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Суддя ОСОБА_1