Справа № 525/865/16-к
Провадження № 1-в/525/55/2016
У Х В А Л А
15.11.2016 року сел. Велика Багачка
Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , інспектора КВІ ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 про відновлення права на керування транспортними засобами та зменшення терміну позбавлення права керування транспортними засобами (як вказано у клопотанні засудженого), -
в с т а н о в и в:
З клопотання засудженого ОСОБА_5 вбачається, що вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 12.06.2013 року його було засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. В подальшому, постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 23.04.2014 року йому не відбуту частину строку основного покарання 2 роки 6 місяців 21 день у виді позбавлення волі замінено на 2 роки 6 місяців 21 день обмеження волі без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами та його направленого до місця відбування покарання у виді обмеження волі у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Також ОСОБА_5 у клопотанні зазначає, що 10.11.2014 року за належну поведінку та згідно ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 31.10.2014 року його було звільнено умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 11 місяців 23 дні. В даний час він знаходиться на обліку у Великобагачанському РВ КВІ УДПтС України в Полтавській області і відбуває додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Посилаючись на вищевикладене та на те, що він бажає працевлаштуватися водієм з метою матеріального забезпечення своєї сім`ї і не має можливості працевлаштуватися за іншими спеціальностями, засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про відновлення йому права на керування транспортними засобами та зменшення терміну позбавлення права керування транспортними засобами (як вказано у клопотанні засудженого) (по суті, зі змісту клопотання вбачається, що у клопотанні засудженого мова йде про застосування положень ст.81 КК України щодо призначеного йому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на відповідний строк) (а.с.1).
В порядку ст.539 КПК України про день і час розгляду клопотання засудженого повідомлявся засобами телефонного зв`язку потерпілий ОСОБА_6 , однак він в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті.
Суд, заслухавши думку начальника Великобагачанського відділення Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , який заперечив проти задоволення клопотання засудженого, пояснення та думку інспектора КВІ ОСОБА_4 , який просив клопотання засудженого вирішити згідно законодавства, пояснення засудженого ОСОБА_5 , який в повному обсязі підтримав внесене ним до суду клопотання, вивчивши наявні матеріали справи приходить до висновку, що в даний час відсутні передбачені законом підстави для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про відновлення йому права на керування транспортними засобами та зменшення терміну позбавлення права керування транспортними засобами (як вказано у клопотанні засудженого) (по суті, про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування додаткового покарання), виходячи з такий підстав.
Судом встановлено, що вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 12.06.2013 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки (а.с.а.с.11-13). Як вбачається з відмітки суду, даний вирок набрав законної сили згідно ухвали Апеляційного суду Київської області від 26.09.2013 року.
Зі змісту вищевказаного вироку вбачається, що водій ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, в результаті якого загинула потерпіла, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння; при цьому, як у вироку вказав Кагарлицький районний суд, в ході судового розгляду справи по суті обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину фактично не визнав.
Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 23.04.2014 року засудженому ОСОБА_5 не відбуту частину строку основного покарання 2 роки 6 місяців 21 день у виді позбавлення волі замінено на 2 роки 6 місяців 21 день обмеження волі без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами та його направленого до місця відбування покарання у виді обмеження волі у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі (а.с.а.с.20-21). Як вбачається з вступної та резолютивної частини даної постанови, ОСОБА_5 має сімейний статус - не одружений.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08.08.2014 року засудженому ОСОБА_5 зараховано у строк відбування покарання час слідування під вартою до виправного центру з 23.04.2014 року по 14.05.2014 року, виходячи із співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі (а.с.22).
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 31.10.2014 року ОСОБА_5 було звільнено умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 11 місяців 23 дні (а.с.23).
Як вбачається з листа інспектора Великобагачанського РВ КВІ УДПтС України в Полтавській області ОСОБА_4 №17/2-1126 від 07.09.2016 року, ОСОБА_5 , житель с. Якимове Великобагачанського району Полтавської області з 10.02.2015 року перебуває на обліку з додатковою мірою покарання у Великобагачанському РВ КВІ УДПтС України в Полтавській області як засуджений вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 12.06.2013 року за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. З урахуванням зазначення у цьому листі даний про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , інспектор КВІ вказує, що початок іспитового строк 10.11.2014 року, кінець 09.11.2017 року; станом на 07.09.2016 року ОСОБА_5 відбув 1 рік 9 місяців 27 днів строку додаткової міри покарання (а.с.19).
Згідно ч.1 ст.30 КВК України, виконання покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, призначеного як основне покарання, а також як додаткове до основних покарань, покладається на кримінально-виконавчу інспекцію.
Положеннями ч.1 ст.81 КК України визначено, що особу можу бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Положеннями ч.2 та 3 цієї статті визначаються умови відповідного звільнення особи від відбування покарання (в тому числі і додаткового).
Згідно п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
З довідки інспектора Великобагачанського РВ КВІ УДПтС України в Полтавській області ОСОБА_4 №884 від 22.07.2016 року, засуджений ОСОБА_5 до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, фактів керування транспортними засобами не було, на бесіди до КВІ з`являвся вчасно, за місцем проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає (а.с.2).
З обґрунтування клопотання засудженого ОСОБА_5 від 25.08.2016 року вбачається, що він просить відновити його право на керування транспортними засобами та зменшити йому термін позбавлення права керування транспортними засобами, щоб він зміг влаштуватися на роботу водієм та забезпечувати свою сім`ю матеріально, при цьому, як вказує, по інших спеціальностях влаштуватися він не має можливості.
Між тим, в ході судового розгляду вищевказаного клопотання ОСОБА_5 не надав доказів про своє сімейне становище, усно вказав про те, що його майбутня дружина проживає в м. Полтава, а він в даний час проживає сам, надавши докази лише про те, що він проживає в АДРЕСА_1 , що вбачається з відповідної довідки-характеристики, виданої виконкомом Якимівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.3); з цього документу вбачається, що ОСОБА_5 за місцем свого проживання характеризується позитивно.
З копії диплому серія НОМЕР_1 від 02.07.1982 року вбачається, що ОСОБА_5 в МСПТУ-2 м. Українка Київської області отримав професію електрогазозварювальника (а.с.32), при цьому, як вбачається з трудової книжки ОСОБА_5 (яка заповнена 08.02.2000 року), він, починаючи з 2000 року і до дати засудження (за виключення терміну безробіття), працював водієм у різних підприємствах Київської області, під час роботи водієм неодноразово перетинав кордон України (тобто здійснював закордонні поїздки) (а.с.а.с.27,28-30,42-44). При цьому, в ході судового розгляду клопотання ОСОБА_5 посилався на те, що він через свої особливості зору не може влаштуватися по здобутій спеціальності, оскільки електрогазозварювання потребує певних особливостей.
Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 має професію електрогазозварювальника, що підтверджується документально.
Згідно юридичного змісту положення ч.1 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні праві свобод засудженого. При цьому, відповідно до ч.2 цієї статті, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Одним із видів покарань згідно норм ст.51 КК України, є позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, яке може застосовуватися як основне, так і додаткове. У випадку призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, позбавлення права керування транспортними засобами судом було застосовано як додаткове. В даний час ОСОБА_5 у встановленому порядку відбуває дане додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Отже, виходячи з сукупності досліджених матеріалів справи, даних, що характеризують особу засудженого ОСОБА_5 , того, що він має крім професії водія (згідно даних трудової книжки, почав працювати водієм з 2000 року), має документально підтверджену професію електрогазозварювальника, а також того, що останній був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (пов`язаного з використання транспортного засобу) і цей злочин ним був вчинений в стані алкогольного сп`яніння, в результаті злочину настала смерть потерпілої, виходячи зі змісту та суті положень ст.50 КК України та досягнення мети призначеного судом саме додаткового покарання, а також терміну вже відбутого засудженим додаткового покарання, в даний час суд не вбачає підстав для повного або часткового умовно-достроково звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що призначене вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 12.06.2013 року.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.50,81 КК України, ст.ст. 395,537,539 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 від 25.08.2016 року, засудженого вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 12.06.2013 року за ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що призначене вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 12.06.2013 року- відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області через Великобагачанський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1