Номер провадження: 11-кп/785/128/16
Номер справи місцевого суду: 523/3260/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

потерпілої: ОСОБА_7

та її представника: ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_9

та його адвоката: ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Одесі кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_10 в інтересах підсудного ОСОБА_9 і адвоката ОСОБА_11 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 на вирок Суворовського районного суду міста Одеси від 16жовтня 2015 року.

Цім вироком засуджено:

ОСОБА_9 , 1979 року народження, уродженця міста Одеси, українця, громадянина України, із неповною вищою освітою, у цивільному шлюбі, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

-за ст. 119 ч. 1 КК України до трьох років обмеження волі;

Стягнуто с ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 - 7 482 грн., в рахунок матеріальних збитків та 100 000 грн. в рахунок погашення моральної шкоди.

Стягнуто с ОСОБА_9 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Одеській області 5 961 грн. в рахунок погашення вартості проведених по справі експертиз.

Як вбачається з вироку, ОСОБА_9 засуджено за то, що 5.07.2014 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, він у стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля будинку №32 по вул. Заболотного у м. Одесі разом із своїми знайомими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в цей час до них підійшов малознайомий йому ОСОБА_14 та розпочав конфлікт, який переріс в бійку між ОСОБА_9 і ОСОБА_14 .. Під час бійки ОСОБА_9 повідомив всім, що у нього в руках розкладний ніж та почав наближатися до ОСОБА_14 розмахуючи та погрожуючи йому ножом, в свою чергу останній з метою уникнення отримання тілесних ушкоджень схопив праву руку ОСОБА_9 за зап`ясть та утримував деякий час. Згодом ОСОБА_9 вирвав свою руку з ножом та в напрямку зліва на право необережно наніс ОСОБА_12 проникаючу колото-різану рану лівої бічної поверхні грудної клітки з пораненням серця, що перебуває в прямому причинному зв`язку із настанням смерті останнього.
В апеляції захисник підсудного не оспорюючи фактичних обставин справи, просить з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, а саме що її підзахисний раніше до відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, має на утриманні батька пенсіонера, пом`якшити йому призначене покарання, зокрема, застосувати до нього ст. 75 КК України, звільнив від відбування покарання, а також зменшити суму моральної шкоди.

Адвокат потерпілої в апеляції просить скасувати вирок і постановити новий яким призначити покарання ОСОБА_9 у вигляді п`яти років позбавлення волі та задовольнити цивільний позов у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката та обвинуваченого, на підтримку доводів своєї апеляційної скарги, потерпілу і її адвоката на підтримку своєї апеляції, прокурора, який заперечив проти задоволення обох апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину та правильність кваліфікації її дій за ч. 1 ст. 119 КК України в апеляційних скаргах не оспорюються, а тому відповідно до положень ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які піддягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Апеляційний суд вважає, що вказані вимоги кримінального Закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі, а висновки суду належним чином мотивовані.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд врахував стан здоров`я обвинуваченого та той факт, що він свою провину визнав, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, добре характеризується за місцем мешкання, матеріальні збитки потерпілий не відшкодував, враховує поведінку обвинуваченого, який після скоєного злочину, намагався скрити сліди, викинувши ніж, а також врахував думку представника потерпілою, яка наполягала на суворому покаранні обвинуваченого.

Апеляційний суд вважає, що призначене ОСОБА_9 покарання, в повній мірі відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, є справедливим, достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, в зв`язку з чим не вбачає підстав для зміни покарання.

Таким чином, як за своїм видом, так і за розміром, призначене покарання є законним і справедливим, а тому доводи підсудного про суворість призначеного судом першої інстанції покарання, а доводи потерпілої про м`якість призначеного покарання, не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни вироку в цій частині.

Що стосується цивільного позову, то на думку колегії суддів, районний суд мотивував своє рішення і призначив суму до стягнення обґрунтовану і справедливу.

В свою чергу суд зазначає, що, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому, дана норма закону не передбачає можливості стягнення таких витрат на користь конкретної експертної установи, оскільки такі витрати згідно з ч. 2 ст. 122 КПК України здійснюються за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
Апеляції адвоката ОСОБА_10 в інтересах підсудного ОСОБА_9 і адвоката ОСОБА_11 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Вирок Суворовського районного суду міста Одеси від 16жовтня 2015 рокув відношенні ОСОБА_9 , засудженого за ст. 119 ч. 1 КК України до трьох років обмеження волі, змінити у частині стягнення вартості проведення судових експертиз.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 5 961 грн. 16 коп. в рахунок погашення вартості проведених по справі експертиз.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців, а засудженим - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3