АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1082/16 Справа № 192/1638/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2016 року місто Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Макіївка Донецької області, мешканця АДРЕСА_1 ,

на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2016 року,

за участю:

прокурора - ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А :
Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2016 року задоволено частково подання начальника Солонянської виправної колонії № 21 УДПтС України у Дніпропетровській області та встановлено ОСОБА_6 адміністративний нагляд строком на 2 роки, визначено відповідні обмеження.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_6 був засуджений за злочин, пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Не погоджуючись із прийнятим судом рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що покарання відбув повністю, а повторне покарання за один і той же злочин Кримінальним кодексом України не передбачено, крім того заборона виходу з дому з 22 год. до 05 год. виглядає як обмеження волі, а не адміністративний нагляд.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора ОСОБА_7 , яка вважала, що підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Адміністративний нагляд - це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції.

Згідно п. «г» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами,

звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Згідно оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції встановив адміністративний нагляд ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що останній засуджений за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів.

Також суд першої інстанції прийняв до уваги матеріали, надані адміністрацією установи виконання покарань, з яких вбачається, що засуджений ОСОБА_6 під час відбування покарання характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставився не завжди сумлінно через неорганізованість, безвідповідально ставився до виконання робіт із благоустрою установи, оскільки не вбачав суспільної необхідності у їх виконанні, що свідчить про його не бажання ставати на шлях виправлення, а отже залишення небезпечним для суспільства.

Вказані обставини підтверджуються також тим, що 19 грудня 2014 року комісією СВК № 21 було відмовлено у застосуванні зміни умов тримання ОСОБА_6 відповідно до ст.ст. 100, 101 КВК України як особі, що не стає на шлях виправлення.

29 травня 2015 року цією ж комісією відмовлено ОСОБА_6 у застосуванні заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України як особі, що не довела свого виправлення, а 25 вересня 2015 року цією ж комісією відмовлено останньому у застосуванні умовно-дострокового звільнення відповідно до ст.81 КК України як особі, що не довела свого виправлення.

Наведені обставини дають підстави вважати, що така поведінка ОСОБА_6 під час відбування покарання, а також те, що він є суб`єктом застосування Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі" у відповідності до п. "г" ст. 3 свідчить про те, що він не бажав стати на шлях виправлення, внаслідок чого йому було встановлено цей спостережно-контролюючий захід.

Судом першої інстанції стосовно ОСОБА_6 встановлені обмеження, передбачені Законом України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі".

Таким чином, з огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про залишення його без змін відповідно до ст. 407 КПК України, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407,419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2016 року, ухвалену стовно нього, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: