Справа № 544/1490/16-к
Пров. №1-в/544/43/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника Пирятинського РВ КВІ УДПтСУ в Полтавській області ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Соборна, 41 подання начальника Пирятинського РВ КВІ УДПтСУ в Полтавській області про скасування звільнення від покарання засудженого

ОСОБА_7 , українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка Прилуцького району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого, освіта неповна середня, невійськовозобов`язаного, такого, що не має утриманців, спеціальних звань, урядових нагород не має, участі в бойових діях не приймав, не є депутатом, інваліда третьої групи, раніше судимого,

У С Т А Н О В И В :
Вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 29.09.2015 ОСОБА_7 був засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання відповідно до ст. ст. 75, 76 Кримінального кодексу України з іспитовим строком один рік з покладенням обов`язку повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Орган кримінально-виконавчої інспекції звернувся до суду з поданням про скасування звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання посилаючись на те, що останній, будучи ознайомленим з умовами та порядком відбування покарання, неодноразово не з`являвся без поважних причин для проведення індивідуально-профілактичних бесід за викликами до Пирятинського КВІ, змінив місце проживання, не повідомивши КВІ в установлений термін, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, що свідчить про порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням та небажання останнього стати на шлях виправлення.
Представник кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала подання про скасування звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання та просила його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні підтримала подання інспектора КВІ про скасування звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання, оскільки засуджений без поважних причин не виконав покладений на нього судом обов`язок та не повідомив в установлений термін КВІ про зміну місця проживання, порушив порядок та умови відбування покарання з випробуванням.
Засуджений ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що навмисно не ухилявся від покладених на нього вироком суду обов`язків. Про зміну місця проживання не повідомив інспекцію не свідомо, а по неуважності. Свою вину визнав, пояснив, що у подальшому з`являвся за викликами до інспекції та виконував покладені на нього обов`язки. Просив відмовити у задоволенні подання кримінально-виконавчої інспекції.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягло за собою адміністративне стягнення, і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Положеннями частин 2, 3, 4 статті 166 КВК України передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Суд, розглядаючи подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, у чому полягали правопорушення, чи відбувалися вони систематично, які стягнення були накладені на засудженого, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення та інше.
Як вбачається із вироку Пирятинського районного суду Полтавської області від 29.09.2015, при застосуванні до засудженого ОСОБА_7 ст. 75 КК України на нього було покладено обов`язок повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

З матеріалів справи встановлено, що засуджений дійсно змінив місце свого проживання та не повідомив про це в установлений строк кримінально- виконавчу інспекцію. Установлено також, що останній не з`явився за викликами до Пирятинського РВ КВІдля проведення індивідуально-профілактичних бесід на 06.06.2016 та на 24.06.2016, у зв`язку з чим йому були винесені письмові попередження (10.06.2016 та 01.07.2016) за порушення порядку та умов відбуття покарання з випробуванням.
Повідомлення про отримання засудженим викликів про явку до КВІ на 06.06.2016, у матеріалах справи відсутнє. Засуджений пояснив, що на указану дату виклик КВІ не отримав, а 24.06.2016 з`явився до КВІ із запізненням, так як знаходився на тимчасових заробітках.

В період іспитового строку 21.03.2016 засудженого ОСОБА_8 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУПАП до стягнення у виді 30 годин громадських робіт.

Суд, заслухавши пояснення учасників провадження, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, враховує те, що засуджений ОСОБА_7 у період іспитового строку один раз притягувався до адміністративної відповідальності, що не дає підстав вважати про наявність ознак систематичності у вчиненні ним правопорушень, його неявка за викликами до КВІ для проведення індивідуально-профілактичних бесіддо КВІ не свідчить про його ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків та не може розцінюватися як небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Крім того, у ході судового розгляду встановлено, що засуджений ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується добре, громадський порядок не порушує, до кримінальної відповідальності не притягувався, місце свого проживання змінив не з метою ухилення від контролю за його поведінкою, оскільки з матеріалів справи та пояснень у судовому свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дільничних інспекторів Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області, встановлено, що вони систематично перевіряли поведінку та спосіб життя засудженого за місцем проживання та проводили індивідуально-профілактичну роботу з ним, про зміну ним місця постійного проживання були обізнані, але про те, що він не повідомив про це КВІ дізналися лише у липні 2016 року.

Таким чином, викладені в поданні начальника КВІ факти, на думку суду, не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, тому суд вважає, що подання задоволенню не підлягає, оскільки підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням відносно засудженого ОСОБА_7 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. 164, 166 КВК України, ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
У задоволенні подання начальника Пирятинського РВ КВІ УДПтС України у Полтавській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Пирятинського районнного суду Полтавської області від 29 вересня 2015 року відносно засудженого ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Пирятинський районний суд.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий: