Справа №345/4505/15-к

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.05.2016 року м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуша кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, громадянина України, раніше судимого:
- вироком Калуського міськрайонного суду від 15.03.2007 року за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.;
- вироком Калуського міськрайонного суду від 19.10.2007 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт та штрафу в розмірі 850 грн.;
- вироком Калуського міськрайонного суду від 05.02.2008 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців 30 днів та штрафу в розмірі 850 грн.;
- вироком Калуського міськрайонного суду від 18.09.2009 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 1 місяць;
- вироком Калуського міськрайонного суду від 03.08.2010 року за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців;
- вироком Калуського міськрайонного суду від 12.02.2014 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, не відбуту частину якого ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 17.04.2015 року в порядку ст.82 КК України замінено на 120 годин громадських робіт,
за ст. 185 ч.2 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
Що ОСОБА_5 10.09.2015 року та наприкінці жовтня 2015 року вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.
Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.
Так, в період відбування покарання у виді громадських робіт згідно вироку Калуського міськрайонного суду від 12.02.2014р. та ухвали Шевченківського районного суду м.Львова від 17.04.2015р., ОСОБА_5 10.09.2015 року, приблизно о 18 год., спільно із своєю знайомою ОСОБА_6 приїхав до ОСОБА_7 , який проживає в АДРЕСА_2 . У подальшому ОСОБА_5 попросив ОСОБА_7 переночувати у його будинку. Останній погодився на його прохання та надав ОСОБА_5 для ночівлі окрему кімнату в будинку.
У подальшому, 11.09.2015 року ОСОБА_5 заклав викрадений ноутбук марки «Asus Core» у ПТ «Ломбард» Заставно-кредитний Дім», розташований у м.Калуші, вулиця Сівецька,1.
У подальшому наприкінці жовтня 2015 року ОСОБА_5 , перебуваючи у гостях у ОСОБА_8 , квартира, якого знаходиться по АДРЕСА_3 , побачив телевізор марки «West» та мобільний телефон марки «Samsung». В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення крадіжки вказаного майна з квартири ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно з метою особистого збагачення та корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає таємно викрав з кімнати квартири ОСОБА_8 телевізор марки «West» вартістю 500 гривень та мобільний телефон марки «Samsung» вартістю 550 гривень.
Після цього, ОСОБА_5 викрадений телевізор марки «West» передав своїй знайомій ОСОБА_9 , а мобільний телефон залишив у себе для власного користування.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину свою визнав повністю та підтвердив вищенаведене, щиро розкаюється, просить суд суворо не карати. Згідний обмежитись його допитом та не досліджувати докази стосовно фактичних обставин. При цьому суд з`ясував, що позиція обвинуваченого є добровільною, і він правильно розуміє зміст цих обставин. Суд роз`яснив обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд , визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст.185 ч.2 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно.
Суд, призначаючи покарання, необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлені. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, відшкодування потерпілим завданої шкоди.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує що він знаходиться на диспансерному обліку в психіатра /т.1 а.с.42/, однак згідно висновку судово-психіатричного експерта №356 від 05.11.2015р. /т.1 а.с.47-51/ ОСОБА_5 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, виявляє ознаки органічного розладу особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку; на період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину ОСОБА_5 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Суд враховує, що ОСОБА_5 на диспансерному обліку в нарколога не перебуває /т.1 а.с.43/, по місцю проживання характеризується позитивно /а.с.40-41/, на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, претензій матеріального та морального характеру потерпілі до обвинуваченого не мають /т.1 а.с.26, т.2 а.с.10/. Суд також враховує, що ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення злочинів, передбачених ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України /т.1 а.с.44-45, 52-59/, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний середньої тяжкості злочин. Тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ст.185 ч.2 КК України у виді обмеження волі, яке, на думку суду, буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 за вироком Калуського міськрайонного суду від 12.02.2014 року та ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 17.04.2015 року /т.1 а.с.52-53,60/ не відбув покарання у виді 120 годин громадських робіт, відпрацювавши тільки 28 годин громадських робіт /т.1 а.с.61-62/. Тому при призначенні покарання згідно ст.71 КК України йому слід частково приєднати невідбуту частину покарання за даним вироком та ухвалою з урахуванням вимог п.4 ч.1 ст.72 КК України із розрахунку одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт та обрати покарання у виді обмеження волі.
Запобіжні заходи під час досудового розслідування та судового розгляду до ОСОБА_5 не застосовувалися.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд ,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити покарання 1 /один/ рік обмеження волі.
Згідно ст.71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_5 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Калуського міськрайонного суду від 12.02.2014 року та ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 17.04.2015 року та у відповідності ст.72 КК України остаточно призначити йому покарання 1 /один/ рік 10 днів обмеження волі.
Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту початку фактичного відбуття покарання.
-ноутбук марки «Asus Core», чорного кольору, який перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 - повернути власнику ОСОБА_7
-телевізор марки «West» та телефон «Samsung», які перебувають на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 повернути власнику ОСОБА_8 .
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
ГОЛОВУЮЧА: