УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №280/1480/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2016 року про відмову в продовженні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання щодо підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ангрен Ташкентської області Республіка Узбекістан, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2
з участю: прокурора ОСОБА_8
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_7
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.153 КК України за наступних обставин.
18.09.2015 року близько 15 год. 25 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Коростишеві по вул. Назаренка, побачив раніше незнайому йому малолітню ОСОБА_10 і, діючи з умислом направленим на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, наздогнав малолітню ОСОБА_10 та намагався задовольнити статеву пристрасть неприродним способом, але свої дії не довів до кінця, оскільки потерпіла втекла.
У результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я та не є небезпечними для життя в момент спричинення.
26.09.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.153 КК України.
28.09.2015 року ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
23.11.2015 року ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
19.02.2016 року слідчий звернувся до суду із клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 23.02.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 та змінено йому запобіжний захід із домашнього арешту на особисте зобов`язання, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Слідчий суддя прийшов до висновку про необґрунтованість клопотання слідчого щодо неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Суддя вважає, що посилання слідчого на те, що підозрюваний перестане з`являтися на виклики слідчого є припущенням, оскільки досудове розслідування триває більш ніж 5 місяців, всі слідчі та розшукові дії виконані, підозрюваний з`являється до слідчого, умови домашнього арешту не порушує. Разом з тим, слідчий суддя враховував, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, і прийшов до висновку про необхідність обрання останньому більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить цю ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та відмовити в обрані запобіжного заходу.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , і при розгляді клопотання безпідставно послався на протоколи пред`явлення особи для впізнання. Також судом не прийнято до уваги, що в справі вже проведено ряд експертиз, а додаткова судово-молекулярно-генетична експертиза позитивних висновків не принесе. Суд помилково погодився із кваліфікацією злочину, зазначеною у клопотанні слідчого, оскільки не вбачається чітких доказів про намір задоволення статевої пристрасті неприродним способом. Жодних переконливих даних про сексуальний характер дій підозрюваного не вказано. Додатково апелянт вказує, що суд, застосовуючи запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, всупереч ч.5 ст.194 КПК України, поклав на підозрюваного обов`язок не залишати місце проживання, що не передбачено вказаною нормою Закону.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, перевіривши ухвалу суду в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Положення ст. 309 КПК України передбачає перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Згідно п.4 ч.1 ст.309 КПК України ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні може бути оскаржена в апеляційному порядку. Однак, оскаржуючи вищезазначену ухвалу слідчого судді від 23.02. 2016 року, апелянт не навів ніяких доводів на оскарження ухвали суду про відмову в застосуванні домашнього арешту щодо ОСОБА_6 . Тому, в цій частині, в апеляційній скарзі, необхідно відмовити.
Також, враховуючи, що ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не підлягає апеляційному оскарженню, то в цій частині провадження за апеляційною скаргою захисника підлягає закриттю.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 309, 404, 407, 422 КПК України колегія суддів ,-
В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 , в частині оскарження ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2016 року про відмову в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 , відмовити.
Провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2016 року, в частині оскарження запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , у вигляді особистого зобов`язання, закрити.
Ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2016 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді: