Справа215/7870/13-к
1-кп/215/10/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2016 року Тернівський районий суд м. Кривого Рогу
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, маючого малолітню доньку 2009 р.народження, не працюючого, зареєстрованому: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого
за ст.164 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу №; 2-580 від 18.01.2007 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, був зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання сина - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків неоподаткованого мінімуму доходу громадян, до повноліття дитини, на користь матері дитини - ОСОБА_7 , починаючи стягнення з 28.11.2006 року.

Так, з 18 січня 2007 року ОСОБА_4 , перебуваючи в місцях позбавлення

волі за вчинення корисливого кримінального правопорушення, виплачувати аліменти в

повному обсязі можливості не мав. Після чого, звільнившись з місць позбавлення волі 04

липня 2008 року, діючи з метою невиконання рішення суду про стягнення аліментів на

утримання дитини, незважаючи на неодноразові попередження державного виконавця

про працевлаштування, необхідності виконання своїх обов`язків і можливості

притягнення до кримінальної відповідальності, за злісне ухилення від сплати

встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини у Тернівському районному

Центрі зайнятості м.Кривого Рогу на обліку з працевлацггування не став, аліменти не

виплачував.

Державним виконавцем ОСОБА_4 неодноразово попереджався про необхідність працевлаштування, виконання своїх обов`язків, а також про притягнення до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів. Однак ОСОБА_4 на попередження державного виконавця не реагував, ніяких заходів, направлених на погашення заборгованості по виплаті аліментів не вживав.

Ухилення ОСОБА_4 від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини привело до утворення заборгованості по аліментах на адресу матері дитини - ОСОБА_7 , яка станом на 01.11.2013 року - склата 31615,74 грн., що згідно Закону України "Про виконавче провадження" зі змінами від 04.11.2010 року перевищує суму сукупно нарахованих відповідних платежів за 6 місяпів. яка за станом на 01.1.1.2013 року складає 5627.34 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений винуватим себе визнав повністю, підтвердив фактичні обставини ухилення від сплати аліментів. Вказує, що аліменти не сплачував, мав різні роботи, на яких працював нетривалий час. В вересні-жовтні 2016 р. перерахував потерпілій загалом 2550 грн., зобов`язується погашати заборгованість.

Учасники судового процесу не заперечують визнати недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не має сумнівів у добровільності його позиції.

Судом роз`яснено обвинуваченому та потерпілій ОСОБА_8 правила ст.349 ч.3-4 КПК України, про те, що в цьому разі вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинуваченого винуватим в кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.164 КК України за ознаками злічного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини /аліментів/.
Призначаючи покарання суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має малолітнью доньку 2009 р.народження на утриманні, частково погасив наявну заборгованість. З урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, який згідно ст.12 КК України не відноситься до категорії тяжких, вищезазначених обставин що пом`якшують відповідальність відповідно до ст.66 КК України, суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі зі звільненням від покарання з іспитовим строком відповідно до ст.ст.75, 76 КК України.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ст.164 ч.1 КК України - 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_4 від покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік, зобов`язавши не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку за виключенням підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України.

СУДДЯ: