АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/377/16 Справа № 694/1539/15-к Категорія: ст. 166 ч.1 ст.162 КК України Головуюча у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурорівОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_9 на вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, гр. України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, -

засуджено за:

- ст.166 КК України 2 (два) роки обмеження волі;

- ст.162 ч.1 КК України 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено до відбуття покарання ОСОБА_8 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання у вигляді обмеження волі, якщо вона протягом іспитового строку в 1 (один) рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів КВІ, повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання та роботи ;періодично з`являтися для реєстрації в КВІ.

Вирішена доля речових доказів.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, -

в с т а н о в и л а :
Як убачається із цього вироку, ОСОБА_8 визнано винною у тому, що вона протягом тривалого часу з 08.01.2015 по 20.06.2015 , проживаючи по АДРЕСА_1 , умисно та систематично, маючи можливість належно виконати встановлені законом обов`язки по догляду за своїми малолітніми дітьми: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порушення вимог ст. 51 Конституції України, ст.ст. 50,180 Сімейного кодексу України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», злісно ухилялася від їх виконання, а саме:

08.01.2015 близько 15 год. 30 хв. на автодорозі неподалік с. Ризине Звенигородського району Черкаської області вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння з малолітнім сином, ОСОБА_12 , якого було доставлено до дитячого відділення Звенигородської ЦРЛ з діагнозом «переохолодження». У зв`язку з цим, згідно з постановою Звенигородського райсуду від 27.01.2015 року, на неї було накладено стягнення у виді попередження за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Вона ж, 20.06.2015 близько 12 год. 10 хв., перебуваючи з малолітніми дітьми на тимчасових сезонних заробітках у ОСОБА_13 , яка проживає по АДРЕСА_2 , не маючи прямого умислу на настання тяжких наслідків, залишила без нагляду і контролю малолітнього сина, ОСОБА_12 , який в цей час побіг до ставка, занурився у воду, від чого мало не втопився та був врятований. Згідно з висновком експертизи від 22.07.2015 за №111 у цього малолітнього мала місце перервана механічна асфіксія внаслідок занурення у воду, яка супроводжувалася клінічною смертю, набряком головного мозку, аспіраційною пневмонією, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Вона ж, 19.08.2015 близько 21 год. 00 хв., знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на території будинковолодіння по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_14 , маючи умисел на незаконне проникнення до житла, таємно, через вікно будинку проникла до кімнати згаданого домоволодіння.

В апеляції заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_9 порушується питання про скасування вироку із-за незаконності і м`якості призначеного покарання та про ухвалення нового вироку, за яким призначити ОСОБА_8 за:

- ч.1 ст.162 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.,

- ст.166 КК України покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів матеріали та доводи апеляції,

- прокурора, яка підтримала зазначену апеляцію та просила її задовольнити,

- обвинувачену, яка її заперечили та наполягала на тому, що щиро кається у скоєному,

- вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000004 та судової справи № 694/1539/15-к щодо ОСОБА_8 та обміркувавши над доводами згаданої апеляції, колегія суддів судової палати вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Розгляд справи в суді першої інстанції щодо ОСОБА_8 відбувся з дотриманням положень ч.3 ст.349 КПК України. Її дії за ст.ст. 166, 162 ч.1 КК України кваліфіковані вірно. Ці складові вироку не оскаржені в апеляційному порядку жодним учасником процесу.

Проте, при призначенні покарання ОСОБА_8 як за кожний злочин, так і за їх сукупністю, місцевий суд залишив поза увагою те, що вона не позбавлена батьківських прав і є матір`ю двох малолітніх дітей, а тому не дотримався положень ч.3 ст. 61 КК України, згідно з якою, обмеження волі не застосовується до жінок, які мають дітей віком до чотирнадцяти років.

Це свідчить про порушення місцевим судом п. 2 ч.1 ст. 413 КПК України.

Крім того, судом не в повній мірі враховано обставини вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України. Зокрема те, що злісне невиконання нею батьківських обов`язків було систематичним, супроводжувалось зловживанням спиртними напоями в присутності дітей, що призвело до того, що її малолітній син, ОСОБА_12 , мало не втопився у ставку, із-за чого отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Отже, призначене ОСОБА_8 покарання за цим законом є м`яким.

Зазначені факти неправильного застосування кримінального закону місцевим судом можливо виправити у даному судовому засіданні, відповідно до положень ст. ст. 409, 420ч.1п.2 КПК України, шляхом скасування цього вироку в цій частині, з наступним ухваленням нового вироку щодо ОСОБА_8 .

У зв`язку з цим, апеляційним судом були повторно досліджені характеризуючі дані на обвинувачену ОСОБА_8 , що містяться у томі першому кримінального провадження:

- довідка-характеристика від 22.06. 2015 року з місця проживання,

- довідка з місця проживання про склад її сім`ї,

- копії свідоцтв про народження її дітей: сина, ОСОБА_12 , та дочки, ОСОБА_15 ,

- довідка, згідно з якою, ОСОБА_8 раніше не судима, а також

- копія постанови Звенигородського районного суду від 27.01. 2015 року щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

- висновок експерта № 111 від 22.07. 2015 року, згідно з яким, у ОСОБА_11 , 2011 року народження, мала місце перервана механічна асфіксія внаслідок занурення у воду, яка супроводжувалась клінічною смертю, набряком головного мозку, аспіраційною пневмонією. Даний стан по ступеню тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя.

Крім того, колегією суддів досліджена характеристика з місця проживання від 01.04. 2016 року, згідно до якої, ОСОБА_8 останнім часом характеризується з позитивної сторони, що свідчить про те, що вона стала на шлях виправлення.

Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов її сім`ї, вбачається, що на даний час ОСОБА_8 проживає одна. Син, ОСОБА_12 , перебуває у дитячому будинку, а дочка, ОСОБА_15 , - у бабусі, оскільки за рішенням місцевого суду від 16.10. 2015 року у неї їх було вилучено, без позбавлення батьківських прав, строком на 1 рік, тобто до 16.10. 2016 року. ОСОБА_8 веде правильний спосіб життя, відвідує дітей, приймає участь у їх утриманні та вихованні, існує за рахунок випадкових заробітків, оскільки працевлаштуватись у селі на сьогодні майже неможливо.

Колегія суддів вважає, що достатнім й необхідним покаранням ОСОБА_8 за ч.1 ст.162 КК України (порушення недоторканності житла) має бути штраф.

За ст. 166 КК України ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_8 визначити за правилами ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи тяжкість вчинених злочинів, особу винної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася; в установленому законом порядку не позбавлена батьківських прав і, як, свідчить останні письмові дані з місця проживання, вона критично оцінила свою попередню негативну поведінку та стала на шлях виправлення, - колегія суддів приходить до висновку про можливість її виправлення без відбування покарання у виді позбавлення волі та приймає рішення про її звільнення від відбування цього покарання з випробуванням, на підставі положень ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п.3, 420 КПК України, колегія суддів судової палати, -

з а с у д и л а :
Апеляцію заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.02. 2016 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання за кожний злочин та остаточного його визначення за сукупністю злочинів скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст.162 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Призначити ОСОБА_8 за ст. 166 КК України покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування цього покарання на іспитовий строк в 1 рік, поклавши на неї зобов`язання, що передбачені п.п. 2,3,4 ч.1 ст.76 цього ж Кодексу, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти зазначену інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до вказаної інспекції.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

На цей вирок учасниками процесу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі трьох місяців з моменту його проголошення.

Головуючий :

Судді :