19.08.16
Провадження № 1-кс/200/7617/16
19 серпня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, зобов`язання вчинити дії, -
02 серпня 2016 року до суду надійшла скарга ОСОБА_2 , у якій він прохає суд про наступне: зобов`язати відповідного слідчого Бабушкінського ВП ДВП ГУ НП України у Дніпропетровській області внести до ЄРДР відомості, що зазначені у його заяві від 10 березня 2016 року щодо вчинення службовими особами ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України та розпочати розслідування; зобов`язати відповідного слідчого Бабушкінського ВП ДВП ГУ НП України у Дніпропетровській області повідомити йому письмово дату внесення відомостей за його заявою від 10 березня 2016 року до ЄРДР про вчинення службовими особами ОСОБА_3 кримінального правопорушення, із зазначенням номеру ЄРДР.
Скаргу обґрунтовує наступним чином. Так, 17 червня 2016 року подав заяву до Бабушкінського ВП ДВП ГУ НП України у Дніпропетровській області з проханням повідомити йому у письмовій формі дату внесення до ЄРДР відомостей за його заявою про вчинення службовими особами Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ кримінального правопорушення та надати реєстраційний номер кримінального провадження. До цього часу такої відповіді не отримав. 16 травня 2016 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська постановив ухвалу у провадженні № 1-кс/200/2839/16 у справі № 200/4770/16-к, яким зобов`язав начальника СВ Бабушкінського ВП ДВП ГУ НП України у Дніпропетровській області внести до ЄРДР відомості за його заявою від 10 березня 2016 року про вчинення службовими особами Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ кримінального правопорушення, що полягає у невиконанні ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 199/3065/14 від 11 лютого 2016 року. Таким чином, як вбачається із дій СВ Бабушкінського ВП ДВП ГУ НП України у Дніпропетровській області, до цього часу начальником СВ цього відділення до ЄРДР відомості за його заявою від 10 березня 2016 року не внесено. З цих підстав вважає, що має право на задоволення скарги.
У судове засідання скаржник не з`явився, звернувся до суду із письмовою заявою у якій свою скаргу підтримав, прохав розглянути за його відсутності.
СВ Бабушкінського ВП ДВП ГУ НП України у Дніпропетровській області належним чином повідомлено про час та місце розгляду скарги, але його слідчий у судове засідання не з`явився, письмових заяв та клопотань суду не надав.
З цих підстав скаргу, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, розглянуто за відсутності слідчого та скаржника та винесено ухвалу.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 60 КПК України, заявник має право на отримання від органу, до якого він подав заяву, документу, що підтверджує її прийняття і реєстрацію. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, не пізніше 24 годин після подання заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та розпочати розслідування; слідчий, прокурор чи інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрації заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язана прийняти та зареєструвати таку заву чи повідомлення, відмова у прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні ним відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, не вчинення процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Також, через те, що нормами ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачено повноважень заявника чи іншої особи на оскарження дій слідчого, який не надає відповіді заявнику про внесення чи невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою, підстави для задоволення скарги у частині зобов`язання слідчого надати скаржнику письмову інформацію, відсутні.
За наслідками розгляду скарги констатую, що невиконання вимог Закону України «Про звернення громадян» у вигляді ненадання ОСОБА_2 відповіді на його письмове звернення від 17 червня 2016 року, не може бути підставою для реагування на це слідчим суддею у порядку, передбаченому нормами ст. 303 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 60, 214, 303, 307, 369, 371-372, 395 КПК України, -
У задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1