Справа № 175/917/16-к
Провадження № 1-кп/175/44/16

Вирок

Іменем України

28 квітня 2016 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне кримінальне провадження № 0001035 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Павлоград Дніпропетровської області, там же проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з середньою спеціальною освітою, військовозобов`язаного, одруженого, маючого на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, працюючого вальцювальником у ВАТ «Дніпровський трубний завод»,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:

24 жовтня 2015 року приблизно о 06.30 годині ОСОБА_8 , керуючи приналежним ОСОБА_9 технічно справним автомобілем «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався зі сторони м. Павлоград у напрямку м. Дніпропетровськ по автодорозі «Знам`янка-Луганськ-Ізварине», яка проходить паралельно вулиці Шосейній у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Під час руху на зазначеній ділянці автодороги ОСОБА_8 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, в районі 225 км + 200 м указаної автодороги навпроти будинку № 2 по вул. Дзержинського у м. Підгородне скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася у попутному напрямку на велосипеді «Салют» і знаходилася на смузі його руху.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла з переломом основи черепу, лівої стегнової кістки та численних переломів ребер по багатьом анатомічним лініям, що ускладнилася набряком головного мозку і у своїй сукупності призвела до настання смерті.

Причиною скоєння дорожньо-транспортної пригоди послужили дії ОСОБА_11 , який грубо порушив вимоги пунктів 1.3, 1.5, 2.3 б) і 12.3 Правил дорожнього руху України, які встановлюють:

- п.1.3 - «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

- п.1.5 - «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п.2.3 - «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п.12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди».

Невиконання обвинуваченим ОСОБА_12 вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди і заподіянням смерті ОСОБА_10 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, указаних у обвинувальному акті визнав повністю і пояснив, що 24.10.2015 року близько 06.30 години він, керуючи автомобілем «ВАЗ-2101» зі швидкістю близько 40-50 км/годину разом із колегою по роботі ОСОБА_13 направлявся до м. Дніпропетровськ. Під час руху по автодорозі «Знам`янка-Луганськ-Ізварине» у м. Підгородне він перестроївся у правий ряд, надаючи дорогу автомобілю, водій якого «поблимав» йому світлом фар, і коли рухався у крайньому правому ряду на відстані близько 1,5 м від краю проїжджої частини бачив велосипедиста, яка рухалася попереду на відстані близько 0,5 м від краю проїзної частини дороги. На незначній відстані від його автомобіля ОСОБА_14 різко повернула руль вліво, через що він не зміг уникнути ДТП, в результаті якої його автомобіль контактував передньою правою частиною із заднім колесом велосипеда. Після ДТП він одразу зупинився на узбіччі та викликав швидку допомогу, лікарі якої констатували смерть ОСОБА_15 . У вчиненому щиросердно кається, приніс свої вибачення потерпілому і просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки майбутня робота буде пов`язана з поїздками на автомобілі, що дозволить заробити кошти для відшкодування завданих збитків. Цивільний позов у частині матеріальних вимог визнав у повному обсязі, а в частині вимог морального характеру покладається на розсуд суду.

Провина обвинуваченого у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_10 доводилась йому матір`ю та 24.10.2015 року зранку вона на велосипеді поїхала на базар торгувати. Про ДТП йому повідомила сусідка цього ж дня близько 10.30 години, однак подробиці події йому не відомі. За весь час ОСОБА_8 сплатив йому всього 550 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, що він вважає кощунством. Просить призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами та стягнути з нього на його користь 9308,67 грн. матеріальної шкоди, 91000 грн. моральної шкоди та 551,20 грн. судового збору.

Матеріалами кримінального провадження № 0001035, а саме:

- рапортом старшого інспектора-чергового Дніпропетровського РВП ДВ ГУНП України в Дніпропетровській області від 24.10.2015 року, зареєстрованим у той же день у журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події під № 8279, із якого убачається, що від оператора «102» надійшло повідомлення про те, що 24.10.2015 року водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Шосейній у м. Підгородне здійснив наїзд на невстановлену жінку-велосипедиста 45-50 років, яка від отриманих травм померла на місці (а.п.5);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемою та фото-таблицею до нього від 24.10.2015 року, із яких убачається, що ДТП відбулася на 225 км + 200 м автодороги «Знам`янка-Луганськ-Ізварине» паралельно вул. Шосейній навпроти будинку № 2 по вул. Дзержинського у м. Підгородне. На момент огляду, з 09.00 години до 10.00 години, дорожнє покриття загальною шириною 9,1 метрів у одному напрямку, сухе. Зафіксовані: слід гальмування автомобіля «ВАЗ-2101» довжиною 2 м, залишений на проїзній частині заднім правим колесом; пошкодження на автомобілі «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 і на велосипеді «Салют». Також на роздільній смузі знаходиться труп ОСОБА_10 (а.п.6-29);

- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , відповідно до якого автомобіль «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 (а.п.31);

- висновком експерта № 2176/431-Е від 20.11.2015 року, з якого убачається, що у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: забитої рани на голові в потиличній ділянці праворуч; саден на черевній стінці ліворуч від крила здухвинної кістки уверх між передньою та середньою пахвовими лініями, на передньо-внутрішній поверхні у нижній третині лівого стегна, на передній поверхні в проекції правого колінного суглоба; крововиливів у товщу м`яких покривних тканин голови у скронево-тім`яній ділянці ліворуч і в потиличній ділянці праворуч; перелому основи черепу; крововиливів під м`якими мозковими оболонками; вогнища забою мозкової речовини на базальній поверхні правої скроневої частки з переходом на задню базальну поверхню правої лобної частки; підшкірних крововиливів на задній поверхні у середній третині лівого плеча, в проекції лівого плечового суглоба, на спині ліворуч від 2-го ребра до краю реберної дуги між біляхребтовою та лопатковою лініями, праворуч на аналогічному рівні, на задньо-зовнішній поверхні у верхній третині лівої гомілки на відстані 32 см від підошовної поверхні стопи; перелому лівої стегнової кістки у нижній третині на відстані 56 см вище підошовної поверхні стопи; підшкірного крововиливу з кишенеподібним відшаруванням на відстані 35 см від підошовної поверхні стопи на передній поверхні у нижній третині лівого стегна; переломів ребер: праворуч по середньо-ключичній лінії 1-3, 6-8 без ушкодження пристінкової плеври, по лопатковій лінії 1-9 з ушкодженням пристінкової плеври, ліворуч по середньо-ключичній лінії 1,4-6 без ушкодження пристінкової плеври, по лопатковій лінії 1-7 з ушкодженням пристінкової плеври. Всі ці ушкодження виникли прижиттєво незадовго до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів) чи ударі об такий (такі), можливо за умови, яка вказана у постанові, тобто при дорожньо-транспортній події, при контактуванні з рухаючимся транспортним засобом та, вірогідно, відкиданням та травмуванням її об дорожнє покриття.

Смерть ОСОБА_10 наступила від сумісної тупої травми тіла з переломом основи черепу, лівої стегнової кістки та численних переломів ребер по багатьом анатомічним лініям, яка ускладнилася набряком головного мозку (а.п.52-53);

- висновком експерта № 2176/479-Е від 08-09 грудня 2015 року, з якого убачається, що можна припустити настання смерті ОСОБА_10 приблизно за 3-5 годин до початку огляду на місці виявлення. Враховуючи морфологічний характер і локалізацію ушкоджень на трупі, одязі та велосипеді, можна припустити, що в момент зіткнення з транспортним засобом вона була на велосипеді (а.п.62);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.12.2015 року та схемою до нього, із яких убачається, що свідок ОСОБА_13 у присутності понятих детально розповів і на місці події показав про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 24.10.2015 року за участю водія ОСОБА_11 і велосипедиста ОСОБА_16 (а.п.91-93);

- протоколом проведення (додаткового) слідчого експерименту від 15.12.2015 року і схемою до нього, із яких убачається, що обвинувачений ОСОБА_8 у присутності понятих та захисника розповів і на місці події показав про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 24.10.2015 року з його участю (а.п.116-120);

- висновками експертів № 70/27-109 від 09.12.2015 року та № 70/27-142 від 18.12.2015 року, з яких убачається, що водій ОСОБА_8 повинен був діяти згідно до вимог дорожнього знаку 3.29 та п.12.3 Правил дорожнього руху України, й у даній дорожній обстановці його дії не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться у причинному звязку з даною дорожньо-транспортною пригодою (а.п.98-100,126-129);

- висновком експерта № 70/29-17 від 24.12.2015 року та фото-таблицями до нього, із яких убачається, що кут розміщення автомобіля «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 та велосипеда «Салют» в первинний момент зіткнення був приблизно 165+/-5 градусів відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ-2101». Виходячи зі слідів гальмування, зафіксованих на проїжджій частині після ДТП, швидкість руху автомобіля «ВАЗ-2101» перед гальмуванням була більше ніж 21,5 км/годину, яка є мінімальною, оскільки в розрахунках не враховується кінетична енергія, витрачена на деформацію деталей при наїзді. Урахувати останнє за допомогою технічних розрахунків не має можливості через відсутність в експертній практиці науково обґрунтованої та досить апробованої методики подібних досліджень.

У початковий момент зіткнення автомобіль «ВАЗ-2101» контактував своєю передньою правою частиною (передній бампер, переднє праве крило) з задньою частиною велосипеда «Салют» (заднє колесо, задній багажник, задній бродозахисний щиток) (а.п.134-139).

Суд вважає, що в експертному висновку № 70/29-17 у відповіді на запитання № 1 помилково зазначено «…відносно напрямку руху автомобіля «Hyundai Sonata» (зворотна сторінка а.п.136), що не впливає на достовірність висновку в цілому і його допустимість як доказу.
- речовими доказами - автомобілем «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 і велосипедом «Салют», які знаходиться на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ТОВ «Династія-Дніпро» (а.п.36,37,38,39).

Оцінивши у сукупності досліджені у судовому засіданні докази, які є достовірними, допустимими й достатніми, переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин інкримінованого йому діяння і добровільності його позиції, суд дійшов висновку про те, що за вказаних у обвинувальному акті обставин було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме ним, і його необережні дії, що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть ОСОБА_10 , кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України.

При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи і особу обвинуваченого: раніше не судимий і не притягався до кримінальної

відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, має сім`ю і на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щиросердне каяття, активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину і наявність малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50, 65-67 КК України, враховуючи обставини справи і особу ОСОБА_11 , який вчинив з необережності тяжкий злочин, у якому він щиросердно розкаявся, а також наявність у діях ОСОБА_10 невідповідності вимогам п.10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням ДТП (згідно висновків експертів № 70/27-109 від 09.12.2015 року та № 70/27-142 від 18.12.2015 року), суд погоджується з прокурором і вважає за необхідне призначити основне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України, з випробуванням на підставі ст.75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Обговорюючи питання щодо застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, виходячи із наслідків дорожньо-транспортної пригоди, що потягли смерть ОСОБА_10 , суд вважає необхідним призначити таке додаткове покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому провадженні заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди, завданої йому внаслідок ДТП.

Дослідивши надані потерпілим і його представником докази на обґрунтування позову у частині відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає його підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1177 ЦК України майнова шкода, завдана злочином, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив той факт, що він отримав від ОСОБА_11 550 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а тому з огляду на це та визнання в цій частині позову ОСОБА_12 , суд зменшує суму матеріальної шкоди на 550 грн., та вважає необхідним стягнути з обвинуваченого 9308,67 грн.
Його ж вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 91000 грн. підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.
Така шкода, виходячи з п.1 та п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Згідно ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Виходячи із зазначених положень закону та обставин справи, характеру, глибини та тривалості душевних, емоційних та моральних страждань, які переніс потерпілий у зв`язку зі смертю матері, в діях якої також вбачаються невиконання ПДР України, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку про наявність у потерпілого на протязі тривалого періоду часу моральних переживань, які негативно відобразилися на його моральному стані з вини обвинуваченого, а тому сума у розмірі 50000 грн., на думку суду, компенсує завдану моральну шкоду.

Твердження захисника, з посиланням на судову практику, про відсутність правових підстав для задоволення позову у зв`язку з наявністю у діях ОСОБА_16 порушень п.10.1 ПДР України, суд вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_8 міг запобігти наїзду на загиблу шляхом своєчасного виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, й для цього не мав будь-яких перешкод.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення автотехнічних експертиз № 70/27-109 від 09.12.2015 року та № 70/27-142 від 18.12.2015 року, транспортно-трасологічної експертизи № 70/29-17 від 24.12.2015 року, що згідно з довідками НДЕКЦ МВС України в Дніпропетровській області складають 491,04 грн., 491,04 грн. і 3840 грн. (а.п.97,125,133).

Долю речових доказів, з урахуванням думки потерпілого, суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання за умови, що на протязі трьох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання і роботи, та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем свого проживання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь потерпілого ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4 ) 9308,67 грн. (дев`ять тисяч триста вісім гривень 67 копійок) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 50000 грн. (п`ятдесят тисяч гривень) в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, а також судові витрати у розмірі 551,20 грн. (п`ятсот п`ятдесят одну гривню 20 копійок).

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 4822,08 грн. (одержувач платежу УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, номер рахунку 0004, МФО - 805012, , найменування установи банку - ГУДКСУ в Дніпропетровській області, призначення платежу за проведення автотехнічних експертиз № 70/27-109 від 09.12.2015 року та № 70/27-142 від 18.12.2015 року, транспортно-трасологічної експертизи № 70/29-17 від 24.12.2015 року).

Автомобіль «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ТОВ «Династія-Дніпро» по вул. Маршала Малиновського, 114 у м. Дніпропетровську, після набрання вироком законної сили повернути у розпорядження власника ОСОБА_9 чи уповноваженої ним особи.

Велосипед «Салют», який знаходиться на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ТОВ «Династія-Дніпро» по вул. Маршала Малиновського, 114 у м. Дніпропетровську, після набрання вироком законної сили знищити як такий, що не має матеріальної цінності.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1