АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 660/893/15-к
Провадження №11-кп/791/588/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
з секретарем - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №00000248 від 02.06.2015 за апеляційними скаргами прокурора, який приймав участь при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 22 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився м. Синельникове, громадянин України, офіційно не працює, не одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 300000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення.

Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він 01.06.2015, близько 17.50 години, у порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, керуючи у стані алкогольного сп`яніння технічно справним автомобілем ВАЗ-21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по автомобільній дорозі «022 14-03», зі сторони с.Нововоскресенське у напрямку с.Новомиколаївка Нововоронцовського району Херсонської області, знаходячись на 0 км., + 400 м. вказаної автодороги поряд із с.Нововоскресенське, грубо порушуючи вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку та не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого, не впоравшись з керуванням допустив виїзд автомобіля на ліве узбіччя, де відбувся наїзд на перешкоду у вигляді дерева.

Унаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди:

- пасажир автомобіля ВАЗ-21061, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих травм помер в лікарняному закладі;

- пасажиру автомобіля ВАЗ-21061, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з висновком судово-медичної експертизи, заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Вказані наслідки знаходяться у причинному зв`язку з грубим порушенням Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_7 , а саме:

п. 2.9 а) - «Водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;

п. 12.1 - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Прокурор, який приймав участь при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції в апеляційній скарзі, не оспорюючи правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , вважає оскаржуваний вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню в частині призначення обвинуваченому покарання у зв`язку з невідповідністю його ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить скасувати оскаржуваний вирок в частині призначення обвинуваченому покарання та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вважає, що оскаржуваний вирок необхідно змінити, призначивши ОСОБА_7 більш м`яке покарання.
Зазначає, що суд першої інстанції у вироку безпідставно послався на обтяжуючу покарання обставину- вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки ця обставина не підтверджується матеріалами провадження. Згідно довідки №2231 токсикологічної лабораторії КУ «Обласний наркологічний диспансер» ХОР в крові обвинуваченого ОСОБА_7 станом на 02.06.2016 знайдений вміст етилового спирту в крові 0,1 проміле, що не свідчить про стан алкогольного сп`яніння та є допустимою нормою з посиланням на п. 2.7 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Вказує на те, що ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому, частково відшкодував матеріальну шкоду, тому враховуючи наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, просить змінити оскаржуваний вирок суду першої інстанції, призначивши ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.
Іншими учасниками судового розгляду вирок суду не оскаржується.
Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, який підтримав апеляційні вимоги прокурора, який брав участь при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, проти апеляційних вимог захисника заперечував, потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні вимоги, викладені в апеляційній скарзі захисника, проти апеляційних вимог прокурора заперечували, в дебатах сторони залишились на своїх позиціях, в останньому слові обвинувачений ОСОБА_7 просив про застосуванням ст.ст.75,76 України до призначеного йому судом першої інстанції покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час його розгляду ОСОБА_7 визнав свою вину в повному об`ємі.

Висновок суду першої інстанції про його винуватість у вчиненому, а також кваліфікація його дій за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та заподіяло середньої тяжкості тілесне ушкодження, ґрунтуються на доказах, які всебічно, повно, об`єктивно досліджені судом, відповідають матеріалам справи та учасниками судового провадження не оспорюються.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зазначені вимоги закону були дотримані судом першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження.

Так, обираючи ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України , суд врахував пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, який раніше не судимий, характеризується посередньо, офіційно не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, врахував думку прокурора, потерпілих, інших учасників судового розгляду, а також обтяжуючу покарання обставину - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Свій висновок про перебування ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення кримінального правопорушення суд першої інстанції повно та належно обґрунтував в мотивувальній частині вироку.

З таким висновком погоджується і колегія судді.

Так, в судовому засідання суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_6 визнали, що увечері 01.06.2016, після роботи, разом у барі вживали спиртне, після чого ОСОБА_7 сів за кермо автомобіля та скоїв дорожньо- транспортну пригоду, під час якої ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, а потерпілий ОСОБА_11 загинув внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень. При цьому обвинувачений стверджував, що випив не менше 1,5 л пива, після події спиртне не вживав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав суду, що був очевидцем ДТП та вважає, що водій ОСОБА_7 разом з пасажирами були в нетверезому стані.

Свідок ОСОБА_13 , який прибув на місце події, надавав допомогу водію та потерпілим , також підтвердив, що відчував різкий запах алкоголю в салоні автомобіля.

В ході кримінального розслідування відповідно матеріалам кримінального провадження 19.06.2015 проведено токсикохімічне дослідження відібраної за №2231 в медичному закладі Нововоронцовської ЦРЛ крові у ОСОБА_7 , за результатами якого знайдено 0,1 проміле етилового алкоголю (а.п.70).
Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження відібрані зразки крові для проведення токсикохімічного дослідження відібрані у ОСОБА_7 були 02.06.2016, тоді як подія мала місце напередодні, 01.06.2015, близько 17.50 години.
При таких обставинах, на переконання колегії суддів, факт виявлення вмісту алкоголю в крові свідчить про перебування водія обвинуваченого ОСОБА_7 під час керування автомобілем 01.06.2015 та скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Зазначені обставини спростовують доводи захисника про відсутність доказів перебування ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння під час події.
Доводи зазначеного апелянта про те , що вміст етилового спирту в крові ОСОБА_7 в розмірі 0,1 проміле не свідчить про стан алкогольного сп`яніння та є допустимою нормою з посиланням на п. 2.7 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», не є слушними, оскільки зазначені приписи стосуються проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС з використанням спеціальних технічних засобів для проведення тесту у видихуваному повітрі.

За таких підстав судом першої інстанції з достатньою повнотою встановлено, що ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення кримінального правопорушення 01.06.2015 і ця обставина у відповідності зі ст. 67 КК України обґрунтовано визнана обставиною, що обтяжує покарання.
Враховуючи тяжкість злочину, його наслідки у вигляді настання смерті потерпілого ОСОБА_11 , 1980 року народження, який від отриманих травм в результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини водія ОСОБА_7 помер, наявність обтяжуючої покарання обставини, колегія суддів не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі у відповідності з вимогами ст.75 КК України з наданням іспитового строку та покладенням передбачених ст.76 КК України обов`язків.
Призначене судом першої інстанції з урахуванням зазначених в мотивувальній частині вироку обставин покарання ОСОБА_7 є справедливим, співмірним, достатнім і необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Тому підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому та зміни вироку суду першої інстанції на підставі п.4 ч.1 ст. 409 КПК України в частині призначення покарання, як того просить апелянт захисник, або для обрання більш суворого покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, як того просить прокурор в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин апеляційні скарги прокурора, який приймав участь при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок суду без змін.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 ,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :
Апеляційні скаргипрокурора, який приймав участь при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, тазахисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 22 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підписи) ОСОБА_3 , ОСОБА_4

З оригіналом згідно.

Суддя ОСОБА_2