Ухвала
іменем україни

29 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2016 року,
в с т а н о в и л а :
Вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 2 лютого 2016 року

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

засуджено за ч.2 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 20 год. 40 хв. 4.10. 2015 року по 13 год. 50 хв. 3.12.2015 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 1227,6 грн. судових витрат.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 4 жовтня 2015 року о 19 год. 20 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись ділянкою автодороги «Озеряни-Рожнів» у с. Рожнів по вул. Героїв Небесної Сотні Косівського району Івано-Франківської області у напрямку с. Косів проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, яка склалася, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не справився з керуванням, виїхав на ліве узбіччя, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка рухалася по лівому ґрунтовому узбіччі у зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження від яких настала її смерть.

Порушення ОСОБА_7 вимог п. 2.3 б, п. 2.9 а, 10.1, 12.1., 31.4, 31.4.5 г Правил дорожнього руху перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з наслідками що настали.

Вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 скасовано в частині призначеного покарання.

Постановлено новий вирок в цій частині та призначено ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 20 год. 40 хв. 4.10. 2015 року по 13 год. 50 хв. 3.12.2015 року.

В решті вирок суду залишено без зміни.

У касаційних скаргах засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 просять вирок апеляційного суду змінити. Зазначають про те, що наявні в матеріалах кримінального провадження обставини дають достатні підстави для застосування щодо ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав подані касаційні скарги, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення касаційних скарг, обговоривши доводи, викладені в касаційних скаргах та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину в касаційних скаргах не оспорюються як і кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 286 КК України.
Що стосується доводів касаційних скарг про призначення ОСОБА_7 надто суворого покарання, то вони є необґрунтованими.

Відповідно до статей 50, 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне и достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, при цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Положеннями ст. 75 КК України передбачено звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, якщо суд, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Як убачається з матеріалів справи, обираючи вид і міру покарання, суд першої інстанції врахував характеристики ОСОБА_7 , обставини, які його пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, як обставину що його обтяжує, і на підставі ст. 69 КК України призначив більш м`який вид покарання, а саме обмеження волі.

Однак, приймаючи рішення про застосування ст. 69 КК України та обрання більш м`якого виду покарання, суд належним чином не врахував наявну обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких і становить підвищену суспільну небезпеку.

Тому апеляційний суд з огляду на ці обставини дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді позбавлення волі. При цьому суд урахував усі обставини справи, дані, що характеризують особу ОСОБА_7 та думку потерпілого, на підставі чого прийняв рішення про призначення засудженому покарання в межах санкції статті.

З огляду на наведене, покарання призначене апеляційним судом ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок апеляційного суду є законним та обґрунтованим, і підстав для задоволення касаційної скарги та застосування ст. 75 КК України не вбачає.

З огляду на викладене, керуючись статтями 433-436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційні скарги захисника та засудженого без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3