ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/155/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2016 р.
Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0005193 від 15.06.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черповоди Уманського району Черкаської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не одноразово судимого, востаннє 23.10.2015 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 21.06.2016 р. ухвалою Апеляційного суду м. Києва змінено покарання та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
15 червня 2015 року о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись на вул. Центральній, 13-д в м. Києві вступив у попередню змов у з наглядно знайомою особою (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), повторно, умисно з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля ВАЗ-2016 жовтого кольору д.н.з. НОМЕР_1 та за допомогою складного ножа, який мав при собі для полегшення злочину, зламав замок передніх дверей автомобіля, належного ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_6 , відкривши двері вказаного автомобіля проник до салону та відкрив замок капоту для особи (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), який в свою чергу підняв капот та почав відкручувати кріплення акумулятора «Plazma» вартістю 1200 гривень. ОСОБА_6 в цей момент викрав набір ріжково-накидних ключів в кількості 14 штук вартістю 180 гривень, який знаходився на задньому сидінні.

В подальшому ОСОБА_6 , виконавши усі необхідні дії, направлені на реалізацію злочинного умислу, з викраденим майном намагався вийти з салону автомобіля, однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, з причин що не залежали від його волі, оскільки був затриманий власником автомобіля, який завадив ОСОБА_6 , та невстановленій досудовим розслідуванням особі (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) заволодіти майном на загальну суму 1380 гривень.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим повністю та суду показав, що 15 червня 2015 року разом з знайомим на ім`я ОСОБА_11 намагався викрасти майно з автомобіля Жигулі жовтого кольору. Коли обвинувачений зламав двері, заліз до автомобіля і намагався з нього вийти, його затримав власник автомобіля.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, ним не оспорюються, а також є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, при цьому останній виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання зі змінами і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, які кримінальний закон відносить до злочину середньої тяжкості, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих обставин, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації та проживання характеризується формально позитивно, не працює.

Суд враховує вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину і ступінь реалізації злочинного умислу, думку потерпілого, який не має матеріальних претензій до обвинуваченого, систематичне вчинення останнім злочинів проти власності, суд уважає, що покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням в межах санкції ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України буде необхідним, достатнім і справедливим для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Також, враховуючи вчинення ОСОБА_6 вказаного злочину 15.06.2015 р., тобто до постановлення вироку Солом`янським районним судом м. Києва від 23.10.2015 зміненим ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.06.2016 р., остаточне покарання обвинуваченому належить призначити, керуючись вимогами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань.

Питання речових доказів та процесуальних витрат, суд вирішує у відповідності зі ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 23.10.2015 зміненим ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.06.2016 р., визначивши остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з 13 липня 2016 року.

Речові докази: 4 сліди папілярних візерунків, один складний ніж знищити, набір ключів для ремонту автомобіля в кількості 14 штук залишити у власності потерпілого ОСОБА_10 .

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати в сумі 921 грн. 60 коп. на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: