У Х В А Л А

30 вересня 2016 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області

в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону майора юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , -

В с т а н о в и в:
Прокурор військової прокуратури Рівненського гарнізону майор юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням, з якого вбачається, що 15 березня 2016 року гр. ОСОБА_4 уклав контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №113 від 20 травня 2016 року старшого сержанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду командира відділення такелажного взводу такелажної роти військової частини НОМЕР_1 .

Разом із тим, старший сержант ОСОБА_4 , у порушення вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду близько 08 год. 00 хв. 14 червня 2016 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 та відправився у невідомому напрямку.

13 липня 2016 року, у зв`язку з неможливістю вручення повідомлення про підозру особисто ОСОБА_4 через не встановлення його місцезнаходження, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Станом на 13 липня 2016 року старший сержант ОСОБА_4 до місця проходження військової служби - військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) не повернувся.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 повідомив, що являється безпосереднім командиром для старшого сержанта ОСОБА_4 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 14 червня 2016 року під час ранкового шикування він виявив відсутність на військовій службі старшого сержанта ОСОБА_4 . Заходи щодо його розшуку за місцем проживання позитивного результату не дали. У телефонному режимі ОСОБА_4 відмовився у подальшому повертатися до військової частини та проходити військову службу. ОСОБА_4 як підлеглого характеризує негативно. До військової частини ОСОБА_4 не повертався, поважних причин для ухилення від військової служби не мав.

Факт самовільного залишення військової частини старшим сержантом ОСОБА_4 також підтвердили свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 повідомила, що являється мамою старшого сержанта ОСОБА_4 . Їй відомий факт самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , оскільки до неї приїжджали військовслужбовців із військової частини, які його розшукували. ЇЇ син ОСОБА_4 дійсно проживає із нею, однак, додому не з`являється, де він на даний час перебуває їй не відомо.

13 липня 2016 року винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_4 в розшук, а досудове розслідування зупинено.

Згідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 13 липня 2016 року надано дозвіл на за тримання підозрюваного ОСОБА_4 та доставлення до суду для обрання запобіжного заходу.

Близько 16 год. 00 хв. 29 вересня 2016 року підозрюваний ОСОБА_4 затриманий працівниками Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області та доставлений до військової прокуратури Рівненського гарнізону.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: проколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 та іншими доказами.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Підозрюваний ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування.

Прокурор вказує, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 5 ст. 177 КПК України, шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання його під вартою, вищевказаних ризиків уникнути не можливо, тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання, просили суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він має бажання продовжити службу у лавах Збройних Сил України.

Заслухавши думку учасників процесу в судовому засіданні, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що у провадженні військової прокуратури Рівненського гарнізону перебуває кримінальне провадження № 0000098 від 24 червня 2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

13 липня 2016 року, у зв`язку з неможливістю вручення повідомлення про підозру особисто ОСОБА_4 через не встановлення його місцезнаходження, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

13 липня 2016 року винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_4 в розшук, а досудове розслідування зупинено.

13 липня 2016 року ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від надано дозвіл на за тримання підозрюваного ОСОБА_4 та доставлення до суду для обрання запобіжного заходу.

Близько 16 год. 00 хв. 29 вересня 2016 року підозрюваний ОСОБА_4 затриманий працівниками Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області та доставлений до військової прокуратури Рівненського гарнізону.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Прокурор, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та при розгляді клопотання довів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчим не надано та не доведено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою є недоцільним.

Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 , раніше не судимий, є учасником бойових дій та має намір продовжити службу у лавах Збройних Сил України.

У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного домашній арешт із забороною залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , в період доби з 21 год. до 07 год.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,
У х в а л и в:
В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, командира відділення такелажного взводу такелажної роти військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , в період доби з 21 год. до 07 год.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали терміном до 30 листопада 2016 року.

Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 30 листопада 2016 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання у військову прокуратуру Рівненського гарнізону Західного регіону України.

Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на начальника Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1