Ухвала

28 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 19 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 17 грудня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:
зі змісту касаційної скарги засудженого вбачається, що він не погоджується з вказаними судовими рішеннями.

Виходячи з положень ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є, судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак, засуджений вказаних вимог процесуального закону не дотримався.

Так, засуджений у касаційній скарзі не наводить конкретних порушень закону, допущених судами першої та апеляційної інстанцій, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень з огляду на положення статей 412, 413, 414 цього Кодексу. Натомість засуджений посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, вимоги засудженого до касаційного суду не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України щодо того, яке рішення має право прийняти суд за результатами розгляду касаційної скарги, оскільки призначення нового розгляду у суді першої інстанції після скасування ухвали апеляційного суду відповідно до вказаної норми не входить до переліку повноважень суду касаційної інстанції.

До того ж, засуджений у вступній частині касаційної скарги вказав, що оскаржує вирок апеляційного суду, тоді як з матеріалів провадження за скаргою вбачається, що Апеляційним судом Полтавської області від 17 грудня 2015 року було постановлено ухвалу, чим допустив суперечності.
Також, усупереч ч. 3 ст. 427 КПК України засуджений у скарзі не зазначає чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Окрім вказаного, усупереч ч. 5 ст. 427 КПК України засуджений не додав до касаційної скарги копій оскаржуваних судових рішень, які мають бути належним чином оформлені та засвідчені, як це передбачено пунктами 13.6, 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суду Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 (якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на п`ять проколів, підписана відповідальним працівником (особою) суду та суддею, скріплених відбитком гербової печатки суду, а на зворотному боці останнього аркуша скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 19 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 17 грудня 2015 року щодо нього залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ОСОБА_1 ________________ ОСОБА_2 _________________ ОСОБА_3