АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/4803/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/1679/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією прокурора на ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Немишлянського відділення Індустріального відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_9 по кримінальному провадженню № 0003118 від 09.10.2016 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді триманння під вартою відносно ОСОБА_8 .

Обрано відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

09.10.2016 року о 03-00 год. ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст.. 208 КПК України.

09.10.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В обґрунтування слідчий послався на тяжкість кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_8 , наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є недоцільним з тих підстав, що заявлені ризики, невиправдовуютьтримання особи під вартою. Крім того є інші підстави вважати, що інші (менш суворіші) запобіжні заходи ст. 176 КПК України, які зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 80 мінімальних заробітних плат.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала не відповідає вимогам КПК України і що судом не враховано наявність ризиків та те, що обраний стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді доповідача , прокурора, який наполягав на задоволенні апеляції, думку адвоката та підозрюваного, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу в цілому відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя по суті вказав, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу встановлено наявність обставин, визначених п.1 ч.1 ст.194 КПК України, але не встановлено обставин визначених п. 2, 3 ч.1 ст. ст.194 КПК України, між тим послався на ч.4 ст.194 КПК України.

Судова колегія вважає що прокурором було доведено наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Між тим, колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не були доведені обставини передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України.

Не зміг їх довести прокурор і при апеляційному розгляді.

Помилковий висновок слідчого судді щодо відсутності обставин визначених п. 2, 3 ч.1 ст. ст.194 КПК України та подальше посилання на ч. 4 ст.194 КПК України в мотивувальній частині не є безумовною обставиною для скасування ухвали слідчого судді.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про обгрунтованість застосування до ОСОБА_8 ст.181 та ч.4 ст.194 КПК України. Доводи прокурора в апеляції необгрунтовані, так як фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Щодо не співпадання місця реєстрації з фактичним місцем проживання підозрюваного, то це не доведено прокурором і судова колегія не приймає ці доводи, оскільки згідно ЦК України громадянин може мати кілька місць проживання.

Що стосується посилання прокурора на недотримання ОСОБА_8 умов запобіжного заходу визначеного ухвалою слідчого судді Фрузенського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2016 року то судова колегія зазначає що він не позбавлений права звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді в порядку визначеному КПК України.

За таких обставин підстав для скасування ухвали слідчого судді з приводів зазначених в апеляції прокурора колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2016 року щодо обрання у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: