Справа № 132/2548/16-к
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 р.

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000530 від 26.08.2016 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Райки Калинівського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 09.10.2015 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.1 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 24.08.2016 року близько 02:00, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля сільського будинку культури с.Лемешівка, став свідком суперечки між двома компаніями місцевих та не місцевих хлопців. Далі ОСОБА_3 вирішив втрутитись та підтримати сільських хлопців. В результаті чого, ОСОБА_3 підійшов до хлопців та почав висловлювати своє незадоволення, щодо поведінки не місцевих. Після цього один із хлопців почав тікати від нього та побіг до своїх родичів, що проживають по АДРЕСА_2 , а ОСОБА_3 в свою чергу вирішив наздогнати невідомого для себе хлопця, для вияснення обставин та побіг за ним. Пробігаючи по АДРЕСА_3 , він забіг у домогосподарство під АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та будучи там, діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи правила та норми поведінки та взаємоповаги, знаючи про те, що власники домогосподарства відпочивають, порушуючи спокійні умови побуту і відпочинку громадян, почав наполегливо та гучно стукати у двері та вікна будинку, голосно кричати та виражатись словами нецензурної лайки. Зважаючи на стукіт та крики ОСОБА_3 із будинку вийшла ОСОБА_5 та зробила зауваження ОСОБА_3 щодо його протиправної поведінки, попросивши його їх припинити.

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_3 , не реагуючи на зауваження, безпричинно став виражатись нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_5 , принижуючи її людську гідність та діючи з особливою зухвалістю, що виразилось у пошкодженні майна потерпілої, умисно розбив три ліхтарики нічного освітлення, вартістю 100 гривень за 1 шт.

Даними діями ОСОБА_5 було заподіяно матеріальної шкоди на суму 300 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому змісту ч.3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та пояснив, що 24.08.2016 року близько 02:00 він знаходився біля сільського будинку культури с. Лемешівка та став свідком суперечки між двома компаніями місцевих та не місцевих хлопців. Він вирішив втрутитись та підтримати сільських хлопців. Підійшовши до хлопців почав висловлювати своє незадоволення, щодо поведінки не місцевих. Після цього один із хлопців почав тікати від нього та побіг до своїх родичів, що проживають по АДРЕСА_2 , а він вирішив наздогнати, невідомого для себе хлопця, для вияснення обставин та побіг за ним. Пробігаючи по АДРЕСА_3 , він забіг у домогосподарство під АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , почав наполегливо та гучно стукати у двері та вікна будинку, голосно кричати та виражатись словами нецензурної лайки на що власниця будинку зробила йому зауваження щодо його протиправної поведінки та попросила припинити. Він не відреагував на зауваження ОСОБА_5 , почав безпричинно виражатись нецензурною лайкою на її адресу та розбив три ліхтарики нічного освітлення. На даний час завдану кримінальним правопорушенням шкоду потерпілій відшкодував. У вчиненому щиро розкаюється та просить його суворо не карати, обіцяє виправитись та у подальшому такого більше не вчиняти.

Потерпіла ОСОБА_5 подала суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинуваченому ОСОБА_3 на досудовому слідстві застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту з терміном дії до 06.11.2016 року.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, котрий визнав свою провину, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, проживає разом з матір`ю похилого віку та здійснює за нею догляд, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка претензій майнового характеру до обвинуваченого не має та просить суд суворо його не карати та не позбавляти волі, його щире каяття у вчиненому.

З врахуванням наведених обставин, суд вважає необхідним обвинуваченому ОСОБА_3 обрати покарання у виді сплати штрафу в доход держави.

Оскільки вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 09.10.2015 року ОСОБА_3 , засуджений за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, покарання йому слід обрати за правилами ст.ст. 71, 72 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу, при призначенні їх за сукупністю вироків, складанню з іншими видами покарання не підлягають, тому покарання за вироком від 09.10.2015 року Калинівського районного суду Вінницької області відносно ОСОБА_3 слід виконувати самостійно.

Речові докази: три ліхтарі нічного освітлення, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 слід залишити у її власності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати виннним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.296 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

На підставі ст.71, ч.3 ст. 72 КК України, вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 09.10.2015 року, яким ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 17.11.2016 року, яким ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст.296 КК України до штрафу в розмірі 8500 гривень - виконувати самостійно.

Речові докази: три ліхтарі нічного освітлення, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 слід залишити у її власності.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: