Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/559/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда матеріали кримінального провадження № 0000009 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 15.04.2016 року, яким

неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, учня третього курсу Криворізького професійного гірнично - електромеханічного ліцею м. Кривий Ріг, раніше не судимого,

визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, за таких обставин.

04.10.2015 року приблизно о 23.00 год. ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_8 , з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, через хвіртку огорожі зайшов на територію двору домоволодіння по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 .

Перебуваючи у вказаному дворі, ОСОБА_8 за допомогою сили рук, штовхнув вхідні двері житлового будинку та проник в середину. Пройшовши до житлової кімнати будинку ОСОБА_8 таємно викрав плазмовий телевізор марки «LG» вартістю 6030 грн., який належав ОСОБА_10 .

Викраденим майном ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду, захисник-адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу у якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та застосувати до ОСОБА_8 положення ст. 69 КК України, призначивши йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді одного року позбавлення волі.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що за наявності пом`якшуючих обставин: щире каяття, сприяння розслідуванню злочину, вчинення злочину неповнолітнім, відшкодування більшої частини збитків, відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а також, даних про особу обвинуваченого, який має статус дитини позбавленої батьківського піклування, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем навчання посередньо, можливе застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 185 ч. 3 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає. Обвинувачений та його захисник згодні з кваліфікацією дій ОСОБА_8 судом першої інстанції.

Тому, колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги, а дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст.185 КК України, як скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднана з проникненням у житло.
При призначенні ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, врахував тяжкість злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів; особу винуватого, який за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем навчання посередньо, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, неповнолітній вік обвинуваченого, статус дитини, позбавленої батьківського піклування, відшкодування більшої частини збитків та зобов`язання відшкодувати решту, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України, яке у даному випадку буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також відповідатиме цілям покарання.

Доводи захисника обвинуваченого про те, що останній щиро кається у вчиненому, сприяв розслідуванню злочину, вчинив злочин у неповнолітньому віці, відшкодував більшу частину збитків, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, має статус дитини позбавленої батьківського піклування, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем навчання посередньо не можуть слугувати підставами для пом`якшення йому покарання, враховуючи при цьому тяжкість, характер та суспільну небезпечність вчиненого обвинуваченим злочину, який посягає на власність громадян, у неповнолітньому віці. Крім того, вказані обставини суд першої інстанції врахував при призначені покарання, про що зазначалося вище.

При цьому, колегія суддів враховує, що суд першої інстанції за вчинене кримінальне правопорушення призначив мінімальне покарання, яке визначене санкцією статті Закону, врахувавши належним чином особу обвинуваченого та обставини кримінального правопорушення.

Інших доводів, які б давали підстави для пом`якшення покарання обвинуваченому колегія суддів не знаходить.

Викладені обставини на думку колегії суддів свідчать, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливо без ізоляції його від суспільства на строк, який визначив суд першої інстанції, оскільки останній являється неповнолітнім і в майбутньому необхідно забезпечити попередження вчинення ним нових злочинів; дане покарання, зокрема строк позбавлення волі, відповідає меті і засадам призначення покарання, є не тільки обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, але й справедливим.

На підставі викладеного, із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги в частині пом`якшення покарання обвинуваченому, під час апеляційного перегляду свого підтвердження не знайшли, тому вирок суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 376 ч. 2, ст. ст. 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 15.04.2016 року стосовноОСОБА_8 , засудженого до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, на підставі ст. 76 КК України покладені обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4