Справа № 452/1203/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/155/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2016 року у м.Львові колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначено йому покарання дванадцять років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою залишено без змін до набранням вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахується з 04 лютого 2015 року.

Згідно з вироком суду 4 лютого 2015 року о 1 год. у будинку по АДРЕСА_1 , де він проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_9 під час конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_9 , маючи умисел на її вбивство, наніс їй декілька ударів сокирою в ділянку голови, чим спричинив поєднану травму тіла, яка супроводжувалася рубаними ранами голови та шиї з пошкодженням кісток мозкового та лицевого черепа і руйнуванням речовини головного мозку, що є несумісні з життям в момент спричинення, від яких настала смерть ОСОБА_9 , а саме, скоїв вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, чим вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України.

Даний вирок в апеляційному порядку оскаржив обвинувачений ОСОБА_8 , який вважає, що вирок суду необхідно скасувати, а його виправдати. Вважає, що вирок побудований на припущеннях і догадках, жодного прямого доказу його вини у вчиненому в матеріалах кримінального провадження немає. Вказує, що з потерпілою дружиною вони проживали дружно та любили один одного, в день вчинення злочину обвинувачений перебував в стані сильного алкогольного отруєння та сильної депресії, тому не може пригадати нічого, що відбувалось того дня. Апелянт стверджує, що на його тілі не було крові потерпілої, а тільки на його одязі.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали вимоги поданої апеляційної скарги та навели аналогічні доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив вирок суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочинного діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим.

Суд вірно поклав в основу обвинувального вироку показання потерпілої ОСОБА_10 про те, що її сестра спочатку перебувала із ОСОБА_8 у фактичних шлюбних відносинах, а у 2014 році вони зареєстрували шлюб. ЇЇ сестра жалілася, що ОСОБА_8 , будучи в нетверезому стані, стає некерованим. Два роки тому ОСОБА_8 сильно побив ОСОБА_9 , розсікши їй брову стаканом. Зранку о 7 годині 4 лютого 2015 року сусідка повідомила їй про те, що вночі ОСОБА_9 зарубали сокирою.

Крім цього, суд першої інстанції вірно взяв до уваги покази свідка ОСОБА_11 про те, що зранку 3 лютого 2015 року він приїхав в гості до ОСОБА_8 в село Велика Білина та дав йому гроші, щоб той придбав горілку. ОСОБА_8 приніс спирт, який вони розвели водою, і почали розпивати всі троє: він, ОСОБА_8 та його дружина ОСОБА_9 . Після обіду, коли закінчилося спиртне, ОСОБА_8 знову пішов до магазину та приніс ще спирту, після чого ліг поспати. Коли ОСОБА_8 прокинувся, він, ОСОБА_11 , сказав йому, що той запух як алкоголік і після цих слів ОСОБА_8 схопив його за комір. У їх спір втрутилася ОСОБА_9 , котра сказала ОСОБА_8 , щоб той не рухав його, у відповідь на що ОСОБА_8 наніс їх удар долонею в обличчя і на цьому конфлікт закінчився. Тоді вони ще випивали, після чого він, ОСОБА_11 , пішов спати до іншої кімнати, а ОСОБА_8 з ОСОБА_9 залишилися дивитися телевізор. Серед ночі його розбудив ОСОБА_8 , котрий повідомив, що хтось зарубав ОСОБА_9 . Він, ОСОБА_11 , зайшов у кімнату, де залишив ОСОБА_8 з ОСОБА_9 , і побачив, що ОСОБА_9 лежала на землі із сокирою в голові, та почав шукати телефон, щоб зателефонувати в міліцію, але телефон був розряджений. Тоді він вирішив повідомити родичів ОСОБА_9 , які проживають в м. Новий Калинів, і ОСОБА_8 сказав взяти для цього із стайні велосипед. По дорозі його, ОСОБА_11 , зустріли працівники міліції, котрі його привезли назад в с. Велика Білина, а в подальшому - до відділу міліції.

Свідок ОСОБА_12 під час допиту в суді першої інстанції зазначив про те, що опівночі 4 лютого 2015 року до нього додому прийшов ОСОБА_8 , котрий повідомив, що його дружину ОСОБА_9 хтось зарубав. Він, ОСОБА_12 , зателефонував до відділу міліції, після чого пішов подивитися до ОСОБА_8 додому. Відкривши двері, він побачив, що біля крісла на боці лежала ОСОБА_9 , було видно, що вона з крісла впала на бік. Після цього, він ще раз зателефонував до відділу міліції та повідомив про подію.

Із протоколу огляду місця події від 04.02.2015 року вбачається, що під час огляду житлового будинку у с. Велика Білина Самбірського району встановлено, що справа від входу у даний будинок, розташована кімната № НОМЕР_1 , яка використовувалася як комора, де зберігалися скляний посуд, столярні та слюсарні інструменти. Із цієї кімнати через двері здійснюється вхід до кімнати № 2. Справа від входу в кімнату № 2, на відстані 120 см від входу, 90 см від лівої стіни та 200 см від протилежного входу стіни виявлено труп в лежачому положенні на лівому боці обличчям до центру кімнати. На правій поверхні голови сліди засохлої крові, на фоні яких відмічаються сліди трьох пошкоджень, в ділянці правої скроневої ділянки, лобної ділянки та верхньої третини шиї, в порожнині черепа зафіксована сокира, в ділянці лобної кістки з переходом на праву орбітальну ділянку (т. 1 а. с. 49-66).

Із висновку судово-медичної експертизи від 04.02.2015 року відомо, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено грубе руйнування кісток мозкового та лицевого черепа, руйнування речовини головного мозку, повний перелом правого великого рогу під`язикової кістки в місці зчленування його з тілом, рубану рану з рівними краями в тім`яній ділянці зліва, розташовану спереду назад; рубану рану з рівними краями посередині дещо справа, яка починається у волосистій частині тім`яної ділянки, переходить через лобну ділянку дещо справа, біля кісток спинки носа справа, повертає вліво, через спинку носа і закінчується 2 мм вище лівої ніздрі, зіяючу, в просвіті якої видно пошкоджені кістки черепа та мозкову речовину, в просвіті рани відмічається наявність 4 (чотирьох) смугоподібних клаптів шкіри, горизонтально розміщену рану з рівними краями в лобній ділянці справа, рубану рану в правій скроневій ділянці від волосяної частини вниз, вертикальну рану на лівій щоці біля лівого кута рота, горизонтальну зіяючу рану шиї на передній поверхні шиї, в просвіті якої видно хрящі шийного органоркомплексу. Перечислені рани та пошкодження кісток мозкового і лицевого черепа з руйнуванням речовини мозку утворилися від дії рубаючого предмету, прижиттєво, можливо від дії сокири, незадовго перед настанням смерті, перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті і відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, як несумісні з життям в момент спричинення. Смерть ОСОБА_9 наступила внаслідок поєднаної травми тіла, яка супроводжувалася рубаними ранами голови та шиї з пошкодженням кісток мозкового та лицевого черепа і руйнуванням речовини головного мозку ( т. 1 а. с. 83-89).

Під час допиту в судовому засіданні в суді першої інстанції судово-медичний експерт ОСОБА_13 підтвердив даний висновок та пояснив, що ОСОБА_9 було нанесено не менше чотирьох ударів сокирою в голову. Перші удари їй було нанесено, коли вона знаходилася у сидячому положенні на кріслі, про що свідчать бризки слідів крові та місця їх розташування. Також судово-медичний експерт ОСОБА_13 роз`яснив, що наявні сліди крові та їх розташування на одязі ОСОБА_8 свідчать про те, що вони могли залишитися як під час того, коли той був повернутий до потерпілої при нанесенні їй ударів сокирою, так і після того як ОСОБА_8 нахилявся над ОСОБА_9 .

Крім цього із висновку судово-медичної експертизи № 69/2015 ц відомо, що при експертизі піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластинок обох рук ОСОБА_8 встановлено, що в накладеннях речовини світло-жовтого кольору в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок лівої руки виявлено кров людини. Статева належність крові не встановлена через відсутність її клітинних елементів. Виявлена кров походить від особи /осіб/, в тому числі може походити і від трупа ОСОБА_9 . Домішок крові від обвинуваченого ОСОБА_8 не виключається при умові наявності зовнішньої кровотечі з останнього (т. 1 а.с. 113-116).

Із висновків судово-медичної експертизи № 68/2015ц та № 65/2015ц, вбачається, що в накладеннях речовини бурого кольору на сокирі, обусі та топорищі; накладеннях речовини бурого кольору у змиві з підлоги виявлено кров особи жіночої генетичної статі та зроговілі клітини плоского епітелію. Виявлена кров походить від жінки /жінок/, в тому числі може походити і від трупа ОСОБА_9 . Походження крові від обвинуваченого ОСОБА_8 виключається (т. 1 а.с. 142-145, 149-152)

Крім цього із висновку судово-медичної експертизи № 73/2015ц відомо, що в накладеннях речовини бурого кольору на стакані № 1 виявлено кров особи жіночої генетичної статі. Виявлена кров походить від жінки /жінок/, в тому числі може походити і від трупа ОСОБА_9 . Походження крові від обвинуваченого ОСОБА_8 виключається. В накладеннях речовини бурого кольору на стакані № 2 та світло-жовтого кольору на стакані № 3 виявлено кров людини. Статева належність крові не встановлена через відсутність її клітинних елементів. Виявлена кров може походити і від трупа ОСОБА_9 . Домішок крові від обвинуваченого ОСОБА_8 не виключається при умові наявності зовнішньої кровотечі в останнього (т. 1 а.с. 157-160).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 74/2015ц в накладеннях речовини бурого кольору на ножі № 1 виявлено кров особи жіночої генетичної статі та зроговілі клітини плоского епітелію. Виявлена кров на ножі № 1 походить від жінки /жінок/, в тому числі може походити і від трупа ОСОБА_9 . Походження крові від обвинуваченого ОСОБА_8 виключається. В накладеннях речовини бурого кольору на лезі ножа № 2 виявлено кров людини та клітини зроговілого плоского епітелію. Статева належність крові не встановлена через відсутність її клітинних елементів. В накладеннях речовини бурого кольору на ручці ножа № 2 виявлено кров особи жіночої генетичної статі та клітини зроговілого плоского епітелію. Виявлена кров на ножі № 2 може походити від трупа ОСОБА_9 . Домішок крові від обвинуваченого ОСОБА_8 на клинку ножа № 2 не виключається при умові наявності зовнішньої кровотечі в останнього (т. 1 а. с. 169-172).

Крім цього із висновку експерта № 20/15 від 04.02.2015 року відомо, що при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_8 виявлено осадження шкіри в поперековій ділянці в проекції хребта, садно на тильній поверхні правої кисті в ділянці основи 2-го пальця, садно в ділянці основного суглобу 3-го пальця, садно в ділянці 2-го суглобу 3-го пальця, які утворилися від дії твердих тупих предметів з обмеженою поверхнею та поверхнева рана в ділянці основного суглобу 2-го пальця лівої кисті, яка утворилася від дії предмету з ріжучою поверхнею і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. При проведенні даної експертизи ОСОБА_8 під час обстеження його судово медичним експертом повідомив, що дані тілесні ушкодження отримав при наступних обставинах. 04.02.2015 року біля 00.00 год. він перебував з дружиною ОСОБА_14 та знайомим, вживали алкоголь, знайомий ліг спати, а між ним і дружиною виник конфлікт, під час якого дружина схопила ніж, який порізав йому руку, ОСОБА_8 дуже розізлився і більше нічого не пам`ятає, отямився, коли дружина лежала на підлозі з сокирою в голові. (т.1 а.с.182).

Із висновку судово-медичної експертизи № 242/2015-ім видно, що у слідах на гольфі, штанах, парі кросівок та речах ОСОБА_11 крові не виявлено (т.1 а.с.103).

Із висновку судової стаціонарної комісійної психолого-психіатричної експертизи від 12.08.2015 року відомо, що ОСОБА_8 в період інкримінованих йому дій хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, в тому числі і не перебував у стані паталогічного спяніння, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_8 в даний час хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру обвинувачений ОСОБА_8 не потребує. Клінічних ознак хронічного алкоголізму у ОСОБА_8 не виявлено. На момент інкримінованих йому дій у стані фізіологічного афекту не перебував. Не перебував він також і в іншому емоційному стані, який міг би суттєво вплинути на його свідомість та діяльність ( т.2 а.с.10-13).

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції у чіткій відповідності до вимог ст.94 КПК України всебічно, повно й неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження та вірно дав оцінку сукупності зібраних та досліджених вищевказаних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Суд апеляційної інстанції визнає безпідставними доводи поданої апеляційної скарги

ОСОБА_8 в тій частині, що він нічого не пам`ятає про обставини вчинення інкримінованого йому злочину, оскільки був в стані сильного алкогольного сп`яніння та сильної депресії. Дані покази розцінюються судом, як намаганням ОСОБА_8 ввести суд в оману та уникнути кримінальної відповідальності. Стан алкогольного сп`яніння не є пом`якшуючою покарання обставиною.

Крім того, ОСОБА_8 приховав той факт, що час розпивання спиртних напоїв у нього виник конфлікт із свідком ОСОБА_11 , у який втрутилася ОСОБА_14 , із-за чого ОСОБА_8 наніс їй удар рукою в обличчя.

Ураховуючи наведене, суд дійшов вірного висновку про те, що наростаюче напруження відносин з ОСОБА_14 призвели до агресивної поведінки ОСОБА_8 та заподіяння їй смерті.

Суд апеляційної інстанції визнає безпідставними доводи поданої апеляційної скарги про те, що вирок відносно ОСОБА_8 побудований виключного на припущеннях та догадках. Однак вина ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині повністю доведена зібраними, як на досудовому слідстві так і під час судового розгляду доказами, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження та вірно покладені в основу вироку.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не визнає себе винним у вчиненні особливо тяжкого злочину, характеризується негативно, так як раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності і має три непогашені та не зняті судимості, зловживає спиртними напоями (т.1 а.с.184, 188).

Крім того, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України у межах встановлених санкції статті, яке є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Отже, суд апеляційної інстанції під час перегляду оскаржуваного вироку суду за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 не виявив істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою зміну чи скасування вироку суду, вважає вирок суду у цьому кримінальному провадженні законним, обґрунтованим та вмотивованим.

24 грудня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» відповідно до якого ч. 5 ст.72 КК України викладено в новій редакції, а саме зарахуванням судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Оскільки на час постановлення рішення апеляційним судом (вступу вироку в законну силу) обвинувачений ОСОБА_8 знаходився під вартою з 04.02.2015 року, а саме 1 рік та 7 днів, то із врахуванням вищенаведених змін до ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_8 необхідно зарахувати час його перебування під вартою у відбуття призначеного судом покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто зарахувати у відбуття покарання 2 роки 14 днів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 420, 426 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

У відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 час його перебування під вартою у відбування призначеного судом покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто зарахувати у відбування покарання 2 роки 14 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:
Судді :