Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4981/15-к
Провадження №: 1-кп/332/22/16
Вирок
Іменем України
14 липня 2016 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кримське,Сакського району АР Крим,громадянина України, з повною середньою освітою,у зареєстрованому шлюбі не прибуваючого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1/ 19.12.2007 року Залізничним районним судом
м. Сімферополя за ст. 186 ч.2КК України до 4-хроків позбавлення волі,
2/ 22.04.2011 року Євпаторійськимміським судом АР Крим за ст.ст. 186 ч.2, 71 КК України до 4-х років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 27.08.2015 року по відбуванню строку покарання,-
за скоєння кримінального правопорушення, передбаченогост.186 ч.2КК України, суд -
ВСТАНОВИВ:
Крім того, 28.10.2015року приблизно о 00 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись навпроти будинку №69 по вул.Лізи Чайкіної в м.Запоріжжі побачив потерпілу ОСОБА_8 та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс останній один удар рукою в потиличну область голови та один удар рукою в праву область верхньої губи, чим завдав потерпілій фізичного болю. Коли від завданого удару ОСОБА_8 впала на землю, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, декількома ривками обох рук відкрито, умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав належну їй жіночу сумку білого кольору вартістю 380 гривень, в якій знаходився мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «Х2-02» вартістю 599 гривень 90 копійок, та з викраденим втік, обернувши його в своє повне розпорядження, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 979 гривень 90 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 ,винним себе не визнаву повному обсязі та суду показав, що злочинів у яких він обвинувачується, він не скоював. Одного дня вранці до нього додому прийшли якісь люди і оскільки він в цей час був на балконі, двері квартири відчинила його співмешканка ОСОБА_9 .. Ці люди забігли до квартири, схопили його та завдали удару. При цьому ніяких документів, які б свідчили про те, що ці особи мають право знаходитися у нього в квартирі, йому не показали. Після цього, застосовуючи до нього фізичну силу та погрожуючи, його вивели з квартири та приблизно десь дві години возили по місту та залякували. Потім повезли його до райвідділу, де він випробовуючи страх, погодився визнати свою вину. Ніякого вилучення предметів у нього не відбувалося і він сам особисто працівникам міліції нічого не віддавав. З квартири у нього нічого не вилучали. Він цих злочинів не скоював і хто це скоїв йому невідомо. Вважає, що потерпіла ОСОБА_7 , яка його впізнає, помиляється, друга потерпіла ОСОБА_8 взагалі його не впізнає, а свідок ОСОБА_10 каже неправду. За фактом застосування до нього незаконних дій, що полягали у застосуванні до нього фізичного та психологічного насильства, він звертався до прокуратури. На даний час винесено постанову про закриття кримінального провадження, яку він оскаржує в суді.
Незважаючи на повне невизнання своєї вини в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 , висновок суду про його винність у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтується на наступних доказах досліджених в судовому засіданні.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що 27.10.2015 року приблизно о 22 годині 40-45 хв. вона поверталася додому з роботи, та коли завернула до свого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , побачила біля під`їзду якогось чоловіка. Коли вона почала доставати ключ з ключниці, цей чоловік швидко став наближатися до неї та, проходячи повз неї, вдарив її по обличчю в область лівої щелепи, від чого вона впала на землю. Цей чоловік намагався закрити їй рота рукою,але вона встигла крикнути 2 рази про допомогу. Після цього обвинувачений вирвав у неї сумку та побіг у бік балки. Під час всіх цих дій чоловік нічого їй не казав, а лише закривав рота рукою, а вона тільки крутила головою. Вона добре бачила та розгледіла цього чоловіка, оскільки місце події добре освітлюється, вони знаходилися обличчя до обличчя та стверджує, що це є той самий чоловік, що присутній в залі суду в якості обвинуваченого. Впізнає його по очах, носу.У викраденій у неї сумці чорного кольору знаходилася парасолька синього кольору, телефон «Самсунг» білого кольору в чохлі чорного кольору, гаманець, пігулки, косметика, пенсійне посвідчення та зарядний пристрій для телефону. Після того, як обвинувачений втік, вона піднялася до своєї квартири та визвала поліцію. В ніч з 27 на 28 жовтня 2015 року у відділку поліції вона зробила заяву про вчинений стосовно неї злочин. Під час проведення впізнання в поліції, вона,серед інших,одразу впізнала чоловіка, що її вдарив та забрав в неї її сумку.Цей чоловік і є обвинуваченим ОСОБА_5 .. В подальшому співробітниками поліції їй було повернуто сумку, парасольку, телефон, посвідчення, а тому цивільний позов нею не заявлено. Ця подія мала місце 27 жовтня 2015 року, а заяву у райвідділі від неї відбирали вночі, тобто в ніч з 27 на 28 жовтня 2015 року.
Згідно протоколу огляду місця події від 28.10.2015 року, проведеного з 00год.20хв. по 00год.40хв. підтверджено місце вчинення кримінального правопорушення. Містом огляду була ділянка місцевості біля під`їзду 1 по вулиці Історичній, буд. 67-А(а.с.149).
Відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи № 4457 від 28.10.2015 року виявлені у ОСОБА_7 крововиливи на слизових оболонках обох губ, синець у лівій виличній області кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які утворилися від дії тупих предметів(а.с.150).
З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 04 листопада 2015 року та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом до протоколу пред`явлення особи для впізнання вбачається, що потерпіла ОСОБА_7 серед пред`явлених їй осіб впізнала ОСОБА_5 (особу за № 2), та пояснила, що дана особа 27.10.2015 року приблизно о 22год. 45хв., біля першого під`їзду будинку № 37-А по вул. Історичній в м. Запоріжжі, відкрито викрав її майно, а саме: наніс їй один удар кулаком правої руки в область щелепи, від якого вона впала на землю спиною. Потім дана особа долонею лівої руки закрила їй рота та вставши з неї обома руками вирвав з її рук жіночу сумку чорного кольору, в якій знаходились парасолька синього кольору, мобільний телефон марки «Самсунг» на дві сім-карти, оператору мобільного зв`язку «МТС», гаманець чорно-сірого кольору без грошових коштів, пенсійне посвідчення. Впізнала цю особу до худорлявому витягнутому обличчю та за його рисами(а.с.151-152).
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що 28.10.2015 року приблизно о 00 год.20хв. вона вийшла до аптеки з будинку АДРЕСА_4 , де вона проживає. Знаходячись на вулиці вона відчула із заду удар по потилиці, а потім удар в область губи, від чого впала на землю, намагаючись утримати свою сумку. У цей час незнайомий їй чоловік знаходився зправа від неї та вирвав у неї з руки сумку, після чого побіг по направленню до школи. Вона повернулася додому та викликала поліцію. Вналежній їй сумці знаходився мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору, посвідчення та пропуск з місця роботи, ключниця з печаткою від сейфу, паспорт, косметичка, пігулки, засоби особистої гігієни. Вона бачила чоловіка, який викрав у неї сумку, це молодий чоловік, середнього зросту та середньої статури і може сказати, що обвинувачений ОСОБА_5 схожий на ту особу, яка викрала у неї сумку.На її думку, це був саме обвинувачений. Зараз у нього коротше волосся, але обличчя схоже.Після цієї події, вона викликала поліцію та повернулась додому. В подальшому співробітниками поліції їй було повернуто сумку, телефон, посвідчення, печатку. Паспорт їй не повернули.Заявлений цивільний позов вона підтримує у повному обсязі. Заподіяна їй моральна шкода полягає у тому, що після вчинення відносно неї злочину у неї стався гіпертонічний криз та вона перебувала на лікуванні. Після цих подій вона стала побоюватися знаходитися увечері на вулиці, оскільки буд-який незнайомий чоловік викликає у неї почуття безпеки та сам факт тимчасової втрати службових документів, що мають відношення до її роботи, міг призвести до притягнення її до дисциплінарної відповідальності або ж висновків про необхідність її звільнення з займаної посади.
Згідно протоколу огляду місця події від 28.10.2015 року, проведеного з 03год.50хв. по 04год.40хв. підтверджено місце вчинення кримінального правопорушення. Містом огляду була ділянка місцевості біля будинку № 69 по вулиці Л.Чайкіної м. Запоріжжя(а.с.159-160).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показав, що обвинуваченого знає як ОСОБА_12 . Сектор,в якому він працює, займається розкриттям грабежів та розбоїв. У жовтні листопаді 2015 року вони працювали по Заводському району м. Запоріжжя та ними у продавця продовольчого магазину «СССР » був виявлений мобільний телефон «Нокиа» чорного кольору. Продавець пояснила, що купила цей телефон у одного чоловіка та дала його описання. В подальшому цей чоловік був ними встановлений та останній вказав на ОСОБА_5 як особу, на прохання якої він продав вказаний мобільний телефон. Разом із двома співробітниками поліції вони в обідній час попрямували до квартири ОСОБА_5 за адресою, вказаною тим молодим чоловіком, який на прохання обвинуваченого продав мобільний телефон. Двері відчинив сам ОСОБА_5 , в квартирі також знаходилася його дружина з дитиною. Вони представилися, пояснили з якого приводу вони прибули до квартири. Спочатку ОСОБА_5 відмовлявся від всього, а потім сам став виносити викрадені ним речі, які складував на стілець у коридорі. При цьому ОСОБА_5 особисто розповідав, що вирвав сумочки у одної та другої потерпілої. Викрадені у потерпілих речі знаходилися за адресою проживання ОСОБА_5 та останній добровільно видав ці речі, які зберігалися у нього вдома, пояснюючи, що ці речі він здобув злочинним шляхом. При цьому ніяких недозволених методів до ОСОБА_5 не застосовувалося. До квартири вони не заходили. Через деякий час приїхала слідча група, яка і займалася вилученням викраденого майна, але він при цьому вже не був присутнім.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що близько трьох місяців проживала разом із обвинуваченим ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Потерпілих у цій справі вона не знає. Спочатку ОСОБА_5 працював разом із Косянчуком і вона не знала чим саме її чоловік займається та як заробляє на життя, оскільки він говорив їй, що йде на роботу. ОСОБА_5 двічі приносив додому чужі речі: жіночі сумки, в яких знаходилися косметика, ліки, а також приносив телефон. Коли ОСОБА_5 приніс додому першу сумку, він пояснив, що знайшов її, а коли він приніс другу сумку вона вже здогадалася, що ця сумка була викрадена,що також визнав і сам ОСОБА_5 та запевнив її, що більше цього робити не буде. Подробиць про те, як він викрадав сумки, чоловік їй не розповідав, лише говорив, що він жінок не бив. Їй відомо, що один із телефонів був проданий продавцю магазину «СССР», а другий телефон «Самсунг» білого кольору був схований у коморі і в подальшому був вилучений працівниками поліції. Про те, що в квартирі зберігається цей телефон, їй відомо не було. У її присутності в квартирі працівниками поліції була вилучена печатка СБУ. Також зазначила, що коли зранку до їх квартири приїхали співробітники поліції, вони стали бити її чоловіка, вимагали сказати, де знаходиться печатка. Після цього, її чоловік вибіг на балкон і його там було затримано та звідти вони винесли печатку. При цьому поняті не були присутні і ніякі документи не складалися. Також працівники поліції погрожували їй та пропонували роботу.
Допитаний судом свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що раніше підтримував приятельські стосунки з обвинуваченим ОСОБА_5 , потерпілих він не знає. В ніч з 27 на 28 жовтня 2015 року йому зателефонував ОСОБА_14 та попросив вийти з дому. Коли він вийшов, вони поспілкувалися і ОСОБА_5 попросив його здати до ломбарду мобільний телефон «Нокіа», але оскільки у нього також не було паспорту, він звернувся за допомогою до ОСОБА_15 , разом з яким в подальшому на його паспорт і заклали цей телефон до ломбарду по вул.Історичній. Звідки цей телефон з`явився у ОСОБА_5 , йому невідомо. У цей же день 28 жовтня 2015 року вказаний мобільний телефон з ломбарду був викуплений та він продав його за 50грн. продавцю магазину продуктів, так як раніше остання говорила йому про те, що їй потрібний телефон. Через деякий час співробітники поліції з`ясували у нього місце знаходження ОСОБА_5 , яке він їм повідомив.
З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 жовтня 2015 року вбачається, що свідок ОСОБА_13 впізнав особу зображену на фото під № 3 та пояснив, що на даному фотознімку зображений ОСОБА_5 , який приблизно 28.10.2015 року приблизно о 01год.00хв., поблизу будинку № 25 по вул. Історичній в м. Запоріжжі, передав йому мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «Х2-02» кнопочний на дві сим карти, в корпусі чорного кольору, щоб в подальшому він заклав його в ломбард, оскільки у ОСОБА_5 не було документів(а.с.165-167).
Свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що він знайомий з ОСОБА_5 , а потерпілих не знає. Восени 2015 року до нього звернувся ОСОБА_17 та попросив не уходити на роботу, оскільки йому потрібно здати до ломбарду мобільний телефон, а у нього немає при собі паспорта. На прохання ОСОБА_13 вони здали мобільний телефон «Нокіа» до ломбарду і у цей же день за гроші ОСОБА_13 вказаний телефон був викуплений з ломбарду та він передав його останньому.
Згідно заяви від 29.10.2015 року ОСОБА_16 добровільно видав співробітникам міліції залоговий квиток № НОМЕР_1 від 28.10.2015 року(а.с.145). Відповідно до специфікації до договору 1 та договору 2 № 00022809 від 28.10.2015 року, виданої ПТ «Нікітіч, Передерій «Ломбард «Карат», ОСОБА_16 здав в заклад мобільний телефон «Нокіа Х2-02». Сума виданого фінансового кредиту 150грн.(а.с.146).
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 суду пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_5 знає як покупця магазину, в якому вона працює. Потерпілі їй невідомі. Одного дня до магазину, за місцем її роботи прийшов молодий чоловік, якого вона також раніше бачила як покупця і запропонував їй придбати мобільний телефон марки «Нокіа Х-2». Але, це був не ОСОБА_5 , а інша особа. З цим молодим чоловіком був ще один чоловік, який сказав, що цей мобільний телефон належить йому.
Згідно протоколу огляду від 28.10.2015 року, було оглянуто приміщення магазину під назвою «СССР», розташованого по вул. Історичній, 20 у м. Запоріжжі. Під час огляду ОСОБА_18 добровільно видала мобільний телефон марки «Нокіа Х2-02» в корпусі чорного кольору та пояснила, що цей телефон вона придбала 28.10.2015 року в цьому магазині у незнайомого чоловіка(а.с.170-171).
Відповідно до протоколу огляду від 02 листопада 2015 року був проведений огляд речей, які добровільно видані 28.10.2015 року ОСОБА_18 та 29.10.2015 року ОСОБА_5 .. Зокрема, об`єктом огляду були: жіноча сумка білого кольору, службове посвідчення № НОМЕР_2 видане на ім.»я ОСОБА_8 , металева печатка № 166, електрона перепустка у вигляді пластикової картки та мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «Х2-02» в корпусі чорного кольору. Як пояснила ОСОБА_8 даний мобільний телефон належить їй, також як і інші вищевказані речі (а.с.161-162).
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що працює слідчим в Заводському ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. З обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілими вона ніяких стосунків не підтримує. Вона під час свого чергування приймала заяву від потерпілої ОСОБА_20 , якого саме змісту була заява вона не пам`ятає. Чи були у потерпілої тілесні ушкодження вона також не пам`ятає, але їй відомо, що потерпіла звернулася до відділу поліції одразу після скоєного. Ця подія мала місце 27.10.2015 року, а протокол складався вночі, тобто вже 28.10.2015 року. Оскільки протокол складався вночі нею була припущена технічна помилка у зазначені дати події та зазначено дата 26.10.2015 року, замість 27.10.2015 року.
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, у їх сукупності, суд вважає такими, що не заслуговують уваги пояснення ОСОБА_5 в тій частині, що злочинів у яких він обвинувачується він не скоював та не може взяти їх до уваги, оскільки ці його доводи спростовані іншими доказами у кримінальному провадженні, а саме: показаннями потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.11.2015 року та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом до протоколу пред`явлення особи для впізнання, відповідно до яких, потерпіла ОСОБА_7 серед пред`явлених їй осіб для впізнання, без будь-якого сумніву та не вагаючись впізнала ОСОБА_21 як особу, яка вчинила стосовно неї злочин, а саме, відкрито викрала у неї сумку в якій знаходилися особисті речі та документи. Під час судового засідання потерпіла ОСОБА_7 також впізнала обвинуваченого ОСОБА_5 та протягом всього часу розгляду справи стверджувала, що вона впевнена в тому, що злочин відносно неї вчинив саме обвинувачений ОСОБА_5 , оскільки вона добре бачила його обличчя, так як ділянка місцевості, де був вчинений злочин добре освітлювалась і вони знаходилися по відношенню один до одного обличчя до обличчя.Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначила, що вона бачила чоловіка, який викрав у неї сумку, це молодий чоловік, середнього зросту та середньої статури і може сказати, що обвинувачений ОСОБА_5 схожий на ту особу, яка викрала у неї сумку. На її думку, це був саме обвинувачений. Суд вважає за необхідне прийняти до уваги показання як потерпілої ОСОБА_7 , так і потерпілої ОСОБА_8 , так як вони є послідовними, незмінними та підтверджені іншими вище вказаними належними та допустимими доказами. Показання потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 узгоджуються також з показаннями ОСОБА_22 , яка є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_5 та яка пояснила суду, що ОСОБА_5 приносив додому чужі речі, зокрема жіночі сумки та мобільний телефон і коли вона запідозрила, що жіночі сумки, які ОСОБА_5 приніс додому були викрадені та спитала про це ОСОБА_21 , останній це визнав та цього не заперечував, але запевнив її, що більше цього робити не буде. Також показання потерпілої ОСОБА_8 узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду підтвердив, що в ніч з 27 на 28 жовтня 2015 року обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до нього з проханням здати до ломбарду мобільний телефон «Нокіа». Таким чином, оскільки свідок ОСОБА_9 є співмешканкою ОСОБА_5 , між ними нормальні стосунки, а свідок ОСОБА_13 є знайомим обвинуваченого ОСОБА_5 і між ними також існували нормальні стосунки, суд вважає, що показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_13 є правдивими, вони узгоджуються з іншими доказами у справі, а тому не приймати до уваги показання цих свідків у суду немає підстав, також як і не приймати до уваги показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_18 ..Отже, зайняту позицію обвинуваченим ОСОБА_5 щодо невизнання своєї вини, суд розцінює, як його спосіб захисту від обвинувачення та бажанням уникнути покарання.Заява обвинуваченого ОСОБА_5 про застосування до нього незаконних дій колишніми співробітниками міліції не знайшла свого підтвердження, що вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 30.06.2016 року.
На підставі вище викладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_5 доведена в повному обсязі і він підлягає кримінальному покаранню, оскільки його дії підпадають під кваліфікацію за ч.2 ст. 186 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
При цьому судом досліджувались дані щодо особи ОСОБА_5 , який є раніше судимим, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 є рецидив злочинів.
Обмірковуючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступень тяжкості скоєного ним злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину.Також суд враховує особу ОСОБА_5 , який раніше вже двічі був засуджений за скоєння аналогічних злочинів проти власності, судимості за які не зняті та не погашені, та знову через нетривалий період часу після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив аналогічний злочин проти власності, що на думку суду свідчить про відсутність у нього намірів та бажання виправити протиправну свою поведінку та розцінюється як його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а тому суд враховуючи, що за вчинення кримінального правопорушення за ст. 186 ч.2 КК України передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі. При цьому, суд приймає до уваги відсутність щирого каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення.Суд вважає, що саме таке покарання у вигляді позбавлення волі буде сприяти його виправленню та буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5-ти(п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня його фактичного затримання з 04 листопада 2015 року.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 попереднє ув`язнення в період з 04.11.2015 року до 14.07.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили, у вигляді тримання під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі, залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000грн.(дві тисячі гривень). В задоволені решти частини цивільного позову ОСОБА_8 відмовити.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області, через Заводський районний суд м. Запоріжжя, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка утримується під вартою, в той самий строк, з моменту вручення копії вироку. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Негайно вручити копію вироку, після його проголошення, обвинуваченому та прокурору.
Вирок постановлений суддею у нарадчій кімнаті в 1-му примірнику.
Суддя ОСОБА_1