НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/153/16-к
Провадження № 1-кп/0182/224/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.05.2016 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження № 0004263 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, не депутата, із вищою освітою, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України,

з участю прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 08.12.2015, приблизно о 19.30 год., знаходився у приміщенні магазину «Білла» розташованого по вул. І.Богуна, 2 в м. Нікополь, Дніпропетровської області, де в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до торгівельного стенду зі спиртними напоями, де діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з товарної вітрини викрав пляшку коньяку «Асканелі» ємністю 0,5 л., вартістю 229.00 грн. та 2 пачки солених горішків «Козацька розвага» вартістю 31,99 грн. за одиницю, загальною вартістю 63.98 грн., чим завдав збиток на загальну суму 292.98 грн.
Однак злочинні дії ОСОБА_3 були виявлені співробітниками магазину «Білла», які викликали охорону та останній був затриманий, коли пройшов касу вказаного магазину, у зв`язку з чим, ОСОБА_3 вчинив усі дії, спрямовані на викрадення чужого майна, не зміг ним розпорядитися з причин не залежних від його волі.
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Кримінальне провадження надійшло до суду з угодою про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Згідно угоди ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри під час судового розгляду кримінального провадження. Також сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 850 (вісімсот п*ятдесят) грн на користь держави.

Сторони угоди розуміють, що відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:
а) для потерпілого і підозрюваного - обмеження права на оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України.
Частиною 3 ст. 394 КПК України визначено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав:
призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди;
ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладання угоди.
2)потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав:
призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди;
ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання;

не роз*яснення йому наслідків укладення угоди

Речові докази залишити власнику.

Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, з яким сторони погодилися.

В судовому засіданні сторони кримінального провадження просять суд затвердити укладену угоду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд вважає, що угода може бути затверджена з наступних підстав.

Обвинувачений визнав свою вину та цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, при цьому він має ряд прав, передбачених п.4 ст. 474 КПК України. Обвинувачений також правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконаний у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 має правильну правову кваліфікацію, він обвинувачується у вчиненні злочину передбаченому ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України. До того ж, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і обвинувачений може виконати взяті на себе зобов`язання відповідно до угоди. Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Міра запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 не обиралася. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. 475 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 05.01.2016 року між представником потерпілої сторони ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст 15 ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 850 (вісімсот п*ятдесят) грн на користь держави.

Речові докази залишити потерпілій стороні.

Вирок суду може бути оскаржений відповідно до вимог ч.4 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :