УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" жовтня 2016 р. Дніпровського районного суду м. Києва у складі трьох професійних суддів:
Головуючого-судді ОСОБА_1
суддів- ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі- ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників- ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачених- ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
розглядаючи у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_9 в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.5, п.6, п.12 ч.2 ст.115 КК України,
ОСОБА_10 за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.5, п.6, п.12 ч.2 ст.115 КК України,
ОСОБА_12 за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.15 п.5, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.309 КК України, про роз`яснення ухвали суду від 9.10.2015 р., колегія суддів, -
В С Т А Н О В И Л А:
Захисник ОСОБА_6 звернувся до суду щодо розгляду його заяви про роз`яснення судового рішення від 09.10.2015 р., що винесене складом суду, щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , так як йому не зрозуміло зміст вказаної ухвали, не зрозуміло на які доказами посилався суд щодо обрання та продовження міри запобіжного заходу його підзахисному у виді тримання під вартою та на які ризики посилався прокурор, що визначені ст.. 177 КПК України, які ризики існували на час винесення вказаної ухвали, які докази надавались прокурором щодо підтвердження вказаних ризиків, та на даний час в суді не доведена вина ОСОБА_9 в інкримінованому йому злочині.
Тримання під вартою є виключна міра запобіжного заходу та тяжкість можливого покарання не є піставою для тримання його підзахисного під вартою.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримав свою заяву та просив роз`яснити судове рішення яке є йому не зрозумілим.
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку свого захисника зазначаючи, що зміст ухвали йому в повній мірі не зрозумілий та він потребує розтлумачення.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала щодо ро`яснення судового рішення, обґрунтовуючи це тим, що судове рішення є зрозумілим та додатковому роз`ясненню не потребує.
Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні не підтримав заяву ОСОБА_6 та просив в задоволенні вказаної заяви відмовити.
Захисник ОСОБА_7 не висловила чіткої позиції щодо заявленого клопотання.
Обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_10 підтримали своїх захисників.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.10.2015 р. міру запобіжного заходу в тому числі і обвинуваченому ОСОБА_9 у виді тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі, залишено без зміни, та продовжено строки тримання його під вартою.
Вивчивши заяву з додатками, матеріали провадження за обвинуваченням: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , дослідивши ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2015 р. колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд який його ухвалив, за заявою учасників судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.
Також, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.
Вказана стаття КПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого, ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.
Дослідивши текст ухвал, суд вважає, що дані судові рішення є зрозумілими, оскільки ухвали суду від 9 жовтня 2015 pоку не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння та відповідають вимогам статті 372 КПК України.
Крім того за змістом ст.380 КПК України, яка віднесена до Глави 29 КПК України Розділу ІV «Судове провадження у першій інстанції», судом здійснюється роз`яснення судового рішення, ухваленого за результатами розгляду кримінального провадження по суті, у зв`язку з чим вищезазначені заява захисника ОСОБА_6 про роз`яснення ухвали Дніпровського районного суду м.Києва що була ухвалена під час судового розгляду, не може бути предметом розгляду суду в розумінні ст.380 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 380 КПК України, колегія судів,-
Відмовити в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 про роз`яснення ухвали суду від 9 жовтня 2015 р.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 діб.
головуючий суддя
судді: