Кримінальне провадження 1-кп/760/1078/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
з участю
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0009822 від 23 серпня 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого,маючого на утриманні малолітню дитину 2007 року народження, раніше судимого

-вироком Залізничного районного суду м. Києва від 17.01.2000 року за ч. 3 ст. 140, 46-1 КК України до трьох років позбавлення волі;

-вироком Залізничного районного суду м. Києва від 10.07.2000 року за ч. 1 ст. 229-6, 43 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2003 року за ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 13.11.2008 року за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі;

-вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 04.08.2009 року за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 19.08.2011 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 395, ст. 70 КК України призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 10.03.2016 року на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 04.02.2016 року.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_6 22.08.2016 приблизно о 02:30 год. перебував біля будинку, що за адресою: м. Київ, вул. Машинобудівна, буд. № 13, де побачив раніше невідому для себе жінку, яка на власному автомобілі "Опель", д.н.з. НОМЕР_1 , зупинилась на узбіччі дороги, у зв`язку з тим, що в автомобілі закінчилось пальне. У подальшому невідома жінка, яка в подальшому виявилась ОСОБА_7 , попрохала ОСОБА_6 допомогти їй прибрати автомобіль з проїжджої частини та викликати таксі, на що останній погодився. Надалі ОСОБА_6 допоміг із проханням та спитав потерпілу ОСОБА_7 чи не підвезе вона його на таксі до зупинки "Караваєві Дачі", на що остання погодилась.

У подальшому, перебуваючи в салоні невстановленого автомобіля таксі, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 поїхали в напрямку зупинки громадського транспорту "Караваєві Дачі", де в останнього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що належить потерпілій ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , перебуваючи в салоні невстановленого автомобіля таксі, неподалік зупинки громадського транспорту "Караваєві Дачі", скориставшись необачністю ОСОБА_7 , із сумочки останньої викрав: зв`язку ключів та мобільний телефон "Айфон 5", вартістю 5000 грн., з сім-картою мобільного оператора «Life» № НОМЕР_2 , вартістю 15 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 5015 грн.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 вийшов з автомобіля таксі, чим покинув місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 5015 грн.

Крім цього, 23.08.2016 точного часу встановити слідству не представилося можливим, ОСОБА_6 зрозумів, що має ключі від автомобіля "Опель" д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки викрав їх раніше, та вирішив приїхати за адресою: АДРЕСА_2 , так як достовірно знав, що там перебуває зазначений вище автомобіль.

Так, 23.08.2016 приблизно о 14.00 годині ОСОБА_6 перебував біля будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник остаточний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , перебуваючи за зазначеною вище адресою, з корисливих мотивів та мети, відчинив ключами, які напередодні викрав, автомобіль "Опель" д.н.з. НОМЕР_1 та викрав: GPS-навігатор, вартістю 2500 гривень, авто магнітолу «Sony», вартістю 7000 гривень, диктофон «Olimpys», вартістю 200 гривень та особисті речі, на загальну суму 5000 гривень, що належать ОСОБА_8 .

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 з місця його скоєння зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 14700 грн.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та суду повідомив, що дійсно і часі та місці зазначені в обвинувальному акт викрав майно, яке належить громадянці ОСОБА_9 . Повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доведеною, оскільки він своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненогоу повторно.

Потерпілою від кримінального правопорушення є ОСОБА_9 , яка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_3 , якій заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 19715 грн., яку частково відшкодовано шляхом повернення працівниками поліції, викраденого майна.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше неодноразово судимий, а також обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого

Так, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне розкриття злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обвинувачений являється раніше неодноразово судимою особою, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став та належних висновків для своєї поведінки не зробив та вкотре вчинив корисливий злочин, спрямований на заволодіння чужим майном. Тому, з урахуванням зазначених обставин провадження, віку, стану здоров`я, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов до висновку про можливість перевиховання та виправлення обвинуваченого тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки обвинувачений представляє суспільну небезпеку для оточуючих.

Оскільки виправлення обвинуваченого без відбування покарання є неможливим, правові підстави для застосування ст. 75 КК України при призначенні покарання відсутні.

Однак, враховуючи щире каяття обвинуваченого та активне сприяння органам досудового розслідування, суд не вбачає підстав для застосування максимальної міри покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 122, 124, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді одного року та шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного цим вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 23 серпня 2016 року і до моменту постановлення даного вироку.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Речові докази авто магнітолу «Sony», диктофон «Olimpys», сумку із книгами, ключі від омофону, ключ від автомобіля «Опель» з брелком авто сигналізації, які були повернути потерпілій ОСОБА_9 , - залишити у її власності.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1