№ 1-кп/317/127/2016
№ 317/1262/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

захисника обвинуваченого, адвоката: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000125 у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська, Полтавської області, громадянина України, з вищою освітою, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 408 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в наступному.

28 квітня 2014 року ОСОБА_5 було призвано Комунарським РВК на військову службу в зв`язку з мобілізацією.

Того ж дня старшого лейтенанта ОСОБА_5 призначено на посаду заступника командира роти по роботі з особовим складом військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалась біля АДРЕСА_2 .

З того ж дня обвинувачений ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу зазначеної військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

03 жовтня 2014 року старшому лейтенанту ОСОБА_5 було надано відпустку на 10 діб з терміном повернення 13 жовтня 2014 року.

Однак, 13 жовтня 2014 року під час ранкової перевірки особового складу бригадного полігону « ІНФОРМАЦІЯ_4 », де в той час була дислокована військова частина польова пошта НОМЕР_1 , було виявлення відсутність на місці служби старшого лейтенанта ОСОБА_5 .

В період часу з 13 жовтня 2014 року по 08 лютого 2016 року ОСОБА_5 свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд та не вживав жодних заходів для повернення до свого місця служби.

08 лютого 2016 року ОСОБА_5 самостійно прибув до Військової прокуратури Запорізького гарнізону та повідомив про себе.

Збитків злочином не завдано, цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що з 28 квітня 2014 року він проходив військову службу на посаді заступника командира роти по роботі з особовим складом військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Спочатку їх підрозділ проходив навчання із бойового злагодження на полігоні, та згодом був переведений в район міста Маріуполя Донецької області, де приймав участь в АТО.

Після повернення до міста Запоріжжя у вересні 2014 року йому було надано відпустку з 03 по 13 жовтня 2014 року.

13 жовтня 2014 року він не повернувся до розташування своєї частини, оскільки проходив лікування у військовому шпиталі.

01 листопада 2014 року після проходження лікування він вирішив не повертатися до місця розташування своєї частини, хоча розумів, що відповідно до вимог Статутів Збройних Сил України він повинен був повернутися до свого місця служби.

В період з 1 листопада 2014 року і по 08 лютого 2016 року він знаходився у місті Запоріжжі за місцем свого мешкання і займався власними справами.

Зазначив, що усвідомлює протиправність своєї поведінки та дуже розкаюється у скоєному.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого подане письмове клопотання від Громадської організації «Товариство ветеранів АТО Запоріжжя» про передання на поруки колективу вказаної організації обвинуваченого ОСОБА_5 .

До клопотання додано оригінал протоколу зборів Громадської організації «Товариство ветеранів АТО Запоріжжя» від 20 травня 2016 року, відповідно до якого членами колективу громадської організації було вирішено направити до суду клопотання про передачу обвинуваченого ОСОБА_5 , який є членом даної громадської організації.

Представник Громадської організації «Товариство ветеранів АТО Запоріжжя» ОСОБА_8 , який є керівником даної організації, підтримав подане клопотання та зазначив, що громадська організація, яку він очолює, займається питаннями захисту інтересів бійців, які приймали участь в АТО, здійснює патронатні заходи щодо цих бійців та надає посильну допомогу тим бійцям, які її потребують.

Зазначив, що ОСОБА_5 є членом організації і звернувся до колективу з проханням взяти його на поруки.

Після детального вивчення особистості ОСОБА_5 колективом організації було прийняте рішення про взяття його на поруки та про направлення відповідного клопотання до Запорізького районного суду Запорізької області.

Контроль поведінки ОСОБА_5 в разі передання його на поруки ГО «Товариство ветеранів АТО Запоріжжя», буде здійснювати він особисто, оскільки це було делеговано йому зборами колективу.

Обвинувачений та його захисник підтримали клопотання, подане громадською організацією, та просили суд його задовольнити.

Прокурор висловив думку про відсутність підстав для задоволення поданого клопотання.

Суд, вислухавши сторони обвинувачення та захисту, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 47 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням крім колективу можуть ініціювати сам обвинувачений або родичі, тощо. Клопотання має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи.

За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі (але не зобов`язаний) звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 є членом колективу Громадської організації «Товариство ветеранів АТО Запоріжжя».

В судовому засіданні було встановлено, що діяння, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , дійсно мало місце. Вказане діяння містить склад злочину, який кваліфікується судом за ч. 1 ст. 408 КК України, оскільки ОСОБА_5 вчинив дезертирство не з`явився до місця служби з відпустки у встановлений термін з метою ухилитися від військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою провину у скоєнні інкримінованого йому злочину та щиро покаявся.

В судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що з квітня 2014 року і до кінця січня 2015 року він займав посаду командира батальйону. Старший лейтенант ОСОБА_5 займав посаду заступника командира однієї з рот по роботі з особовим складом.

ОСОБА_5 він знає з першого дня мобілізації і може охарактеризувати його як сумлінного офіцера, який дуже добре себе зарекомендував на посаді, вживав заходи щодо матеріального забезпечення військовослужбовців свого підрозділу. Під час участі в бойових діях старший лейтенант ОСОБА_5 проявив себе з найкращого боку, виконавши всі покладені на нього бойові завдання.

Зазначив, що ОСОБА_5 користувався заслуженим авторитетом як серед офіцерів частини, так і серед солдат та сержантів.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що з 23 квітня 2014 року по 05 вересня 2014 року він перебував на посаді заступника командира батальйону по роботі з особовим складом.

ОСОБА_5 він знає як дисциплінованого та ініціативного офіцера, який з самого початку створення військової частини активно займався матеріальним забезпеченням військовослужбовців військової частини за власний кошт. Йому відомо, що ОСОБА_12 використовував свій власний автомобіль для потреб батальйону.

Будь-яких нарікань на виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_12 він не має.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що з 25 квітня 2014 року він перебував на посаді старшого помічника командира частини з кадрів та стройової підготовки.

ОСОБА_5 він характеризує виключно з позитивного боку.

При вирішенні питання про передання обвинуваченого ОСОБА_5 на поруки колективу Громадської організації «Товариство ветеранів АТО Запоріжжя», суд також враховує вкрай позитивну характеристику ОСОБА_12 з боку командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_13 (а.к.п. 28, 29).

Крім того, в матеріалах справи містяться документи, які підтверджують факт купівлі ОСОБА_5 матеріальних цінностей для потреб батальйону за власний кошт (а.к.п. 78-85), що повністю узгоджується як с показаннями обвинуваченого, так і з показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є злочином середньої тяжкості.

Як вбачається з матеріалів справи та з показань обвинуваченого ОСОБА_5 , наданих ним в судовому засіданні, обвинувачений повністю визнав вину у скоєному злочині. Про факт повного розкаяння у скоєному свідчить, на думку суду, також та обставина, що ОСОБА_5 сам звернувся до Військової прокуратури Запорізького гарнізону.

При поданні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності в зв`язку з передачею особи на поруки, судом було роз`яснено обвинуваченому його право не підтримати подане клопотання та наполягати на подальшому розгляді судом обвинувачення щодо нього. Обвинувачений заявив, що підтримує подане клопотання та наполягає на його розгляді, розуміючи той факт, що передання особи на поруки є нереабілітуючою підставою звільнення від кримінальної відповідальності. Також він заявив про повне та беззаперечне визнання своєї вини у пред`явленому обвинуваченні та про своє розкаяння у вчиненому. Зазначив, що усвідомлює протизаконність своїх дій і шкодує через вчинене.

Окрім відповідності скоєного злочину критерію тяжкості та щирого каяття обвинуваченого, необхідною умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею її на поруки є умова, за якою особа має протягом року виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Вказані обставини мають бути відображені в клопотанні або в протоколі зборів колективу.

Клопотання, подане Громадською організацією «Товариство ветеранів АТО Запоріжжя», містить зобов`язання колективу вказаної організації щодо здійснення контролю поведінки ОСОБА_5 .

Протокол зборів колективу містить перелік конкретних заходів виховного впливу, які колектив буде застосовувати до ОСОБА_5 в разі передання його на поруки, та перелік конкретних завдань, які будуть покладатися на обвинуваченого.

Вказаний перелік повністю узгоджується з тими завданнями Громадської організації «Товариство ветеранів АТО Запоріжжя», які визначені в п. 2 Статуту Організації.

Протокол зборів Громадської організації «Товариство ветеранів АТО Запоріжжя» від 20 травня 2016 року містить відомості щодо висловлення волі колективу взяти ОСОБА_5 на поруки. У відповідності до вказаного протоколу зборів, голова правління ГО «Товариство ветеранів АТО Запоріжжя» ОСОБА_8 призначений особою, відповідальною за проведення заходів виховного характеру по відношенню до ОСОБА_5 .

Суд також враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується виключно з позитивного боку, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , який повністю визнав вину та розкаявся у скоєному, надав згоду на закриття кримінального провадження з вказаних підстав, суд вважає можливим звільнити його від кримінальної відповідальності з передачею на поруки колективу Громадської організації «Товариство ветеранів АТО Запоріжжя».

Речові докази та витрати на залучення експертів в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 47 КК України, ст. 286 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Громадської організації «Товариство ветеранів АТО Запоріжжя» про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 у зв`язку з передачею його на поруки задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України з підстав, встановлених ст. 47 КК України в зв`язку з передачею його на поруки колективу Громадської організації «Товариство ветеранів АТО Запоріжжя».

Кримінальне провадження № 0000125 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 408 КК України закрити.

Передати ОСОБА_5 на поруки колективу Громадської організації «Товариство ветеранів АТО Запоріжжя» з умовою, що він протягом року з дня передачі його на поруки, виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України, він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КПК України роз`яснити колективу Громадської організації «Товариство ветеранів АТО Запоріжжя», що якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_5 на поруки колективу, він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру або порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за ОСОБА_5 . Відповідне рішення направляється до суду, що прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Направити на адресу Громадської організації «Товариство ветеранів АТО Запоріжжя» копію даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1