Дата документу Справа № 320/9830/15-к

Апеляційний суд Запорізької області

Єдиний унікальний №320/9830/15-к
№ провадження 11-кп/778/765/16 Головуючий 1 інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч.2 КК України Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2016 року м. Запоріжжя
Судова колегія по кримінальнім справам Апеляційного суду Запорізької області у складі
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по апеляціям обвинуваченого ОСОБА_8 та заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19.02.2016 року відносно
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Різдвянка Новомиколаївського району Запорізької області, є громадянином України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 19.11.2015 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,
якого засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Стягнуто з обвинуваченого на користь «Мелітопольського міжрайонного управління водного господарства» майнову шкоду у розмірі 811 грн.20 коп.
Запобіжний захід обвинуваченому обрано у вигляді особистого зобов`язання.
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_8 визнано винним в тому, що він з ділянки повітряної лінії зв`язку Приазовської зрошувальної системі, що належить «Мелітопольському міжрайонному управлінню водного господарства», 15 квітня, 22 квітня та 5 травня 2015 року таємно викрадав по 320 метрів сталевого дроту ПСО-4, чим кожного разу завдавав матеріальні збитки «Мелітопольському міжрайонному управлінню водного господарства» по 270 грн. 40 коп.
В апеляції обвинуваченого ставиться питання про застосування ст.75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
В апеляції заступника прокурора Запорізької області ставиться питання про призначення ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України покарання за вироком від 19.11.2015 року виконувати самостійно. Виключити із обставин, що обтяжують покарання посилання на повторність та рецидив злочинів.
Заслухав суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали свою апеляцію, прокурора, який підтримав свою апеляцію, розглянув матеріали справи, судова колегія находить частково обґрунтованими доводи апеляції обвинуваченого та такими, що підлягають задоволенню доводи апеляції заступника прокурора Запорізької області.
У судовому засіданні ОСОБА_8 визнав провину у скоєні цих крадіжок.
В силу ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюється, та роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, з чим погодився обвинувачений та інші учасники судового провадження.
При призначенні покарання обвинуваченому за ч.2 ст.185 КК України, враховуючи, що майнова шкода не відшкодована, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що воно повинно бути пов`язаним з позбавленням волі.
За таких обставин, при призначенні покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України місцевий суд повинен був керуватися вимогами п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», в якому зазначено, що коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Так як повторність злочинів є кваліфікаційною ознакою ч.2 ст.185 КК України, враховувати це як обставину, що обтяжує покарання не можливо.
Керуючись вимогами ст. ст.404, 407 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляцію обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Апеляцію заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19.02.2016 року відносно ОСОБА_8 змінити.
Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19.11.2015 року виконувати самостійно.
Виключити із обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 посилання на повторність та рецидив злочинів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня оголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий:
Судді: