АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 213/3705/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/612/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2016р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі кримінальне провадження,
внесене, 07.08.2015р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0001232 відносно

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області, зареєстрованого
та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
інваліда 3-ї групи, не судимого,
особи до якої застосовані примусові заходи медичного характеру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2016р.
Ухвалою суду першої інстанції, 16 червня 2016р., до ОСОБА_7 застосовано примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
захисник ОСОБА_9
законний представник ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі, ОСОБА_7 , просить змінити рішення суду першої інстанції, в частині виду примусового заходу медичного характеру, і застосувати до нього більш м`який нагляд.

За обставин, встановлених судом і детально наведених в ухвалі ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України за наступних обставин.
05.08.2015р., приблизно о 23.10 год., ОСОБА_7 , знаходився в приміщенні квартири, розташованої по АДРЕСА_2 , де між ним та його батьком ОСОБА_11 , виник словесний конфлікт, під час якого, останні в сторону один одного висловлювалися нецензурною лайкою.
На ґрунті виниклих неприязних відносин у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , реалізуючи який він умисно, зі значною силою наніс 1 удар правою рукою зжатою в кулак в область голови потерпілого, який в цей час сидів на дивані в залі вищевказаної квартири.
Після чого, стягнувши потерпілого ОСОБА_11 за ногу на підлогу, ОСОБА_7 почав наносити удари руками в область голови, у кількості не менше 2-х, після цього, зі значною силою наніс йому не менше 3-х ударів коліном правої ноги в область ключиці та голови, близько 3-4-х ударів ліктем правої руки в область шиї, не менше 2-х ударів правою ногою по тулубу, в область ребер, 1 удар правою ногою по голові (зверху), не маючи при цьому на меті спричинити смерть потерпілому ОСОБА_11 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи за №1466 від 31.08.2015р., в результаті злочинних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми, а саме синці в області правої брови з переходом на повіки (з саднами), у лівій лобній ділянці, в області лівої вушної раковини; крововиливи у слизовій оболонці обох губ; крововиливи в м`яких покривних тканинах голови в лівій скроневій ділянці, в правій лобно-скроневій ділянці; крововиливи під твердою мозковою оболонкою; крововиливи під м`якою мозковою оболонкою та в речовину головного мозку; рідка кров в шлуночках головного мозку; ділянки забою речовини головного мозку; закритої тупої травми тулубу, а саме: синці по лівій бічній поверхні грудей з переходом на черево, по правій половині тулубу: крововиливи в м`яких тканинах тулубу відповідно синцям; переломи 4-7 ребер ліворуч по передньопахвинній лінії, та 8-9 ребер праворуч по передньопахвинній лінії без ушкодження пристінкової плеври з крововиливами у міжреберних м`язах; розрив лівої легені, розрив печінки, синці по лівій верхній кінцівці.
Всі виявлені тілесні ушкодження в області голови потерпілого, які у своїй сукупності призвели до внутрішньочерепної травми, з крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, із забоєм речовини головного мозку, яка ускладнилась набряком головного мозку, після тижневого реанімаційного лікування, за несумісністю з життям, спричинили смерть потерпілого та знаходяться у причинному зв`язку з її настанням, та стосовно живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм як небезпечні для життя в момент заподіяння.
Пошкодження у вигляді закритої тупої травми тулубу стосовно живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.
Пошкодження у вигляді синців на верхній кінцівці відносяться до легких тілесних ушкоджень стосовно живих осіб.
Тобто, під час судового розгляду, судом першої інстанції було встановлено, що, 05.08.2015р. о 23.10 год. мало місце суспільно-небезпечне діяння, у відношенні ОСОБА_11 , і що саме діями ОСОБА_7 , потерпілому були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, перебуваючи в стані неосудності, у зв`язку з чим, застосував до нього примусові заходи медичного характеру, госпіталізувавши до психіатричного закладу із суворим наглядом.
ОСОБА_7 , обґрунтовуючи апеляційну скаргу, просить змінити рішення суду першої інстанції в частині застосування до нього більш м`якого виду примусового заходу медичного характеру.
При цьому ОСОБА_7 , вказує на те, що застосовуючи до нього госпіталізацію до психіатричного закладу із суворим наглядом, суд першої інстанції не врахував його тяжкі невиліковні захворювання, такі, як ВІЛ та інші, а також його сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітнього сина, його характеристики і поведінку до вчиненого злочину.
Захисник ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, змінити ухвалу суду відносно ОСОБА_7 в частині виду примусового заходу, обравши більш м`який вид примусового заходу.
Законний представник ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , в судовому засіданні при апеляційному розгляді, підтримала вимоги апеляційної скарги ОСОБА_7 , просила їх задовольнити, пом`якшавши вид застосованого судом примусового заходу.
Прокурор, в судовому засіданні при апеляційному розгляді, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 , просила рішення суду першої інстанції відносно нього залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали кримінального провадженні, прослухавши технічний запис судових засідань в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів, не знаходить підстав їх для задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.
Доводи ОСОБА_7 щодо, суворості обраного судом виду примусового заходу, колегія суддів вважає необґрунтованими і безпідставними, такими, що не можуть бути задоволені.
Суд першої інстанції, при визначені виду примусового заходу медичного характеру ОСОБА_7 , врахував характер та тяжкість його захворювання; тяжкість вчиненого злочину; ступень небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб.
Згідно ч.5 ст.94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічного хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно-небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.
Колегія суддів встановила, що, суд першої інстанції, повно і ретельно розглянув зібрані у справі докази, щодо події суспільно небезпечного діяння, скоєного ОСОБА_7 , докази щодо його особи, оцінив їх у сукупності, і обґрунтовано дійшов висновку, що надання амбулаторної допомоги, про що просив ОСОБА_7 у судовому засіданні буде недостатнім для лікування та забезпечення належного контролю за його поведінкою, оскільки він підлягає госпіталізації до психіатричного закладу.
З акту стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 05.05.2016р., вбачається, що ОСОБА_7 , в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав, і на цей час страждає на хронічне психічне захворювання... яке позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними, на цей час за своїм психічним станом він не здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом»(ар.пр.200-204,т.1).
Виходячи з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03.06.2005р., при визначенні, відповідно до ч.ч.3-5 ст.94 КК України типу психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.
Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд має спочатку з`ясувати думку експертів психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно-небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.
Колегія суддів, встановила, що суд першої інстанції, при визначенні виду примусового заходу медичного характеру у відношенні ОСОБА_7 , враховав не тільки характер душевного захворювання ОСОБА_7 , а й рекомендації експертів, викладені у акті стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 05.05.2016р. про тип лікувального закладу, а саме: потребує госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом, і тяжкість вчиненого ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння - настання смерті його батька ОСОБА_11 , його поведінку у відношенні своїх рідних, членів своєї родини, яка останнім часом була неадекватною та агресивною.
З огляду на зазначені обставини колегія суддів вважає, що, врахувавши усі обставини справи, у їх сукупності, характер та тяжкість захворювання ОСОБА_7 , тяжкість вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння, суд першої інстанції, правильно визначив вид примусового заходу медичного характеру, а саме госпіталізацію до психіатричного закладу із суворим наглядом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2016р., якою до ОСОБА_7 застосовано примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом-без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена, шляхом подачі касаційної скарги, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а ОСОБА_7 , доставленим у Державний заклад «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України», в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3