АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1257/16 Справа № 205/2048/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 , на ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням щодо ОСОБА_6 , -
за участю учасників провадження:

прокурора: ОСОБА_7

засудженого в режимі відеоконференції: ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року, було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що засуджений ОСОБА_8 на 15 квітня 2016 року відбув 2/3 частини строку покарання, але на за час відбування покарання зарекомендував себе негативно, встановлений режим установи порушує, працевлаштований, має задовільне ставлення до праці. За час відбування покарання має два стягнення та одне заохочення.
Мотивуючи відмову в задоволенні клопотання засудженого, суд вказує, що засуджений не став на шлях виправлення, та своєю поведінкою не довів, що в його поведінці відбулися позитивні зміни.

Не погодившись з винесеною ухвалою засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу - скасувати ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року, та замінити невідбуту частину покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України.
Засуджений зазначає що відносно нього відсутні будь які позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, має на утриманні неповнолітню дитину, має стійкі соціальні зв`язки, працює.
Разом з тим засуджений вказує що адміністрацією ВК № 89 було накладено стягнення безпосередньо перед розглядом його клопотання про заміну покарання на більш м`яке, тому засуджений ставить під сумнів це стягнення від 18.02.2016 року.

Вислухав суддю - доповідача, доводи засудженого ОСОБА_8 який просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати ст. 82 КК України, та змінити покарання на більш м`яке, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вимогами положення ст. 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. При цьому заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована за умови, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням на підставі ст. 82 КК України, суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував дані, що характеризують особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці, і з цього приводу суд в ухвалі зазначив мотиви, з яких прийшов до висновку про відмову у задоволенні даного клопотання.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в апеляційній інстанції, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в Дніпропетровській виправній колонії № 89 управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області, та весь період відбування покарання у вищевказаній колонії засуджений характеризується посередньо, мав два дисциплінарних стягнення та одне заохочення, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу, але відвідує їх формально, не приймає участь в роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи.
Також, як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у вищевказаній установі з 08 грудня 2014 року і за весь час відбування покарання приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується, до виконання робіт з благоустрою ставиться посередньо. 20 травня 2015 року засудженому було відмовлено в застосуванні до нього зміни умов тримання як особі, що не стає на шлях виправлення, 11 лютого 2016 року відмовлено у застосуванні заміни невідбутої частини покарання більш м`яким як особі, що не стала на шлях виправлення.

При розгляді в апеляційній інстанції, засуджений надав пояснення з приводу застосування до нього стягнень та висловився щодо незгоди з такими, але як пояснив засуджений по накладенню стягнень була проведена прокурорська перевірка та стягнення не були скасовані.

Враховуючи викладене,колегія суддів вважає що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про те, що засуджений не став на шлях виправлення, посилаючись на ті обставини, що за весь період відбування покарання в особистості засудженого не відбулися позитивні зміни, з чим погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги засудженого щодо його працевлаштування, самостійності, підтверджується наданими матеріалами, але виконання засудженим своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.

Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 539 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відносно ОСОБА_8 , залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді
Апеляційного суду:
---------------------- --------------------- ---------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3