Справа № 496/3402/16-к
Провадження № 1-кп/496/252/16

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду знаходиться зазначене кримінальне провадження.
Відповідно до змісту ч. 2 ст. 331 КПК України, 14 жовтня 2015 року спливає двомісячний термін тримання ОСОБА_5 під вартою.
Оскільки від сторін не надходило клопотань про продовження запобіжного заходу, суд відповідно до ч. 3 ст.331 КПК України вважає за необхідне розглянути питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Захисник надала клопотання в якому просить суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Своє клопотання обґрунтовують тим, що ОСОБА_5 тяжко хворіє, є інвалідом дитинства, має батьків які є пенсіонерами, позитивно характеризується за місцем реєстрації, офіційно працював.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника та пояснив, що тяжко хворіє та в ОСІ йому не надають належного лікування.
Прокурор заперечував проти клопотання захисника та вважав за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою. Вказував, що обвинувачений вчинив тяжкі злочини та може впливати на потерпілих та свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родин й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Таким чином, вивчивши надане захисником клопотання та додані документи, вислухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності всі обставини справи, суд враховує, що обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, однак в той же час, також враховує і той факт, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання згідно наданих довідок, є інвалідом дитинства ІІІ групи, має батьків які є пенсіонерами, за місцем реєстрації характеризується позитивно, був офіційно працевлаштований, тобто зазначені обставини свідчать про міцні соціальні зв`язки.
Також судом враховується, що стороною обвинувачення належним чином на даний час не доведено наявності таких ризиків, передбачених чинним законодавством, щоб обумовлювали продовження строку застосування виняткового та самого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про можливість зміни запобіжного заходу обраного у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт з покладеними на нього обов`язками, передбаченим статтею 181 КПК України, у вигляді 2 місяців.
Згідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
У відповідності до ч. 1 ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.
З огляду на зазначенні обґрунтування, клопотання захисника підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177,178,181, 184, 193, 196, 203, 314 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово; спілкуватися із потерпілими та свідками по матеріалам кримінального провадження
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 прибувати до суду за першим викликом слідчого, прокурора та суду.
Ці зобов`язання застосовуються до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 днів з 11.10.2016 р. до 10.12.2016 року, включно.
Негайно звільнити обвинуваченого, ОСОБА_5 з - під варти з залу суду.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем мешкання обвинуваченого.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції.
Копію ухвали суду вручити обвинуваченому та прокурору після її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

11 жовтня 2016 року