Номер провадження 1-кп/754/181/16
Справа№754/2026/16-к
Вирок
Іменем України
11 березня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі :

судді - ОСОБА_1

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0014686 відносно обвинуваченого

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

01.07.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст.15ч.2,185ч.1 КК України у виді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850грн. Штраф сплачено.

13.10.2014 року Деснянським районним судом м. Києва, з урахуванням змін внесених апеляційною інстанцією, за ст.309ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі, із застосуванням ст.75,76 КК України, з іспитовим строком 3 роки.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.186ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 09.12.2015 року приблизно о 18год.00хв. знаходячись у торгівельній залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по пр-ту Маяковського,43/2 в м. Києві, переслідуючи корисливу мету, з прилавку таємно викрав чуже майно, що належало ТОВ`Фоззі-Фуд», а саме м`ясо мідій «Водний світ», вартістю 28грн.74коп.; сир «Новгород-Сіверський радомир», вартістю 24грн.89коп.; мило «Safeguard», в кількості 2 одиниці, загальною вартістю 21грн.48коп.; молочний бісквіт «Kinder maxi king», в кількості 2 одиниці, загальною вартістю 30грн.48коп.; корм для котів «Friskies», в кількості 3 одиниці, загальною вартістю 17грн.22коп.; корм «Gourmet gold», в кількості 2 одиниці, загальною вартістю 24грн.40коп.; фігурку з шоколаду «Cosmo», вартістю 13грн.91коп.; вершки «Простоквашино», в кількості 2 одиниці», загальною вартістю 44грн.98коп.; сирок «Фанні», вартістю 16грн.83коп.; масло вершкове «President», вартістю 61грн.93коп.; сир «Philadelphia», вартістю 53грн.28коп.; сирок «Премія рікі тікі», в кількості 2 одиниці, загальною вартістю 09грн.98коп.; фігурку шоколадку «Roshen», вартістю 09грн.48коп., а всього на загальну суму 357грн.60коп. Після цього, ОСОБА_6 намагався з місця вчинення злочину втекти, однак його злочинні дії були викриті працівниками служби охорони магазину, після чого ОСОБА_6 розуміючи, що його дії викриті, з метою утримання майна, не реагуючи на вимогу працівників охорони зупинитись та повернути товар втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні грабежу не визнав, вказав, що дійсно 09.12.2015 року приблизно о 18год.00хв. знаходячись у торгівельній залі магазину «Сільпо», що по пр-ту Маяковського,43/2 в м. Києві з прилавку магазину викрав майно, що перелічене в обвинувальному акті на загальну суму 357грн.60коп. Виходячи з магазину, його зупинив працівник охорони, і попросив чек. Поки охоронець читав чек, він вийшов з магазину. Вказав, що він вчинив крадіжку товару, оскільки він не розумів, що його дії помічені охоронцями, він не чув вимоги працівників охорони зупинитись та повернути товар.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами, а саме показами у судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , з яких вбачається, що 09.12.2015 року він працював охоронцем магазину «Сільпо» по проспекту Маяковського 43/2 в м. Києві та знаходився в районі касової зони. Другий охоронець ОСОБА_8 знаходився біля дверей виходу з магазину, біля рамки. Бачив, як ОСОБА_8 зупинив раніше не знайомого йому ОСОБА_6 та попросив чек. ОСОБА_6 надав чек, і коли ОСОБА_8 став читати чек, ОСОБА_6 побіг на вихід з магазину. ОСОБА_8 побіг за ОСОБА_6 при цьому голосно кричав « ОСОБА_9 », однак останній на крики не реагував. В подальшому ОСОБА_6 був затриманий на вулиці недалеко біля магазину; показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , про те, що 09.12.2015 року він працював охоронцем магазину «Сільпо» по проспекту Маяковського 43/2 в м. Києві та знаходився біля рамки. Біля нього проходив чоловік, і оскільки він побачив, що чоловік оплатив частину товару, а іншу частину яка знаходилась у пакеті не оплатив, він зупинив його та попросив показати чек. В цей час покупець викинув чек на землю. Піднявши його, він став читати чек, після чого чоловік одразу став втікати. Він побіг за вказаним чоловіком та голосно кричав « ОСОБА_9 », однак той не реагував, біля 20-25 метрів від виходу чоловік впав на землю, після чого був затриманий; даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 09.12.2015 року, згідно якого місцем огляду є службове приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по проспекту Маяковського,43/2 в м. Києві, в якому на столі розміщений товар: м`ясо мідій «Водний світ», сир «Новгород-Сіверський радомир», мило «Safeguard», в кількості 2 одиниці, молочний бісквіт «Kinder maxi king», в кількості 2 одиниці, корм для котів «Friskies», в кількості 3 одиниці, корм «Gourmet gold», в кількості 2 одиниці, фігурка з шоколаду «Cosmo», вершки «Простоквашино», в кількості 2 одиниці, сирок «Фанні», масло вершкове «President», сир «Philadelphia», сирок «Премія рікі тікі», в кількості 2 одиниці, фігурка шоколадки «Roshen», який викрав з магазину ОСОБА_6 ; даними, що містяться в довідці про вартість товару викраденого 09.12.2015 року, згідно якого загальна вартість викраденого складає 357грн.60коп.

Суд вважає покази у суді свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про обставини викрадення ОСОБА_6 товару з магазину «Сільпо» послідовними, логічними, які повністю узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні доказами.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що ним було вчинено крадіжку товару з магазину а не грабіж, що він не усвідомлював, що його дії були помічені охоронцями магазину, суд вважає неправдивими, розцінює їх як спосіб захисту обвинуваченого, спробою останнього заплутати судове слідство по справі та ухилитись в такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.

Що стосується твердження сторони захисту про визнання протоколу огляду місця події від 09.12.2015 року неналежним та недопустимим доказами, то воно є безпідставне.

Протокол огляду місця події від 09.12.2015 року був складений у відповідності до вимог ст.237 КПК України за участю двох понятих. Дані зафіксовані у протоколі ніким не оспорююються, в суді не було встановлено даних, що даний доказ було був отриманий з істотним порушенням прав та свобод людини, вказує на його недостовірність, та не можливість використання його як доказу.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст.186ч.2 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, обставини справи, дані про його особу, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, негативно характеризується за місцем проживання, ненастання тяжких наслідків.

Обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 судом визнано - рецидив злочину.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, який ухилявся від слідства, раніше неодноразово судимий, вчинив новий злочин протягом іспитового строку відбування покарання, суд призначає останньому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів у вигляді позбавлення волі, яке він з врахуванням особи і тяжкості скоєного злочину має відбувати в ізоляції від суспільства. При цьому правових підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

З врахуванням того, що ОСОБА_6 був засуджений 13.10.2014 року за ст.309ч.2 КК України до двох років позбавляння волі, з іспитовим строком на три роки, та вчинив злочин в період іспитового строку, суд при призначенні покарання керується вимогами ст.71 КК України.

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.186ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 13.10.2014 року за ст.309ч.2 КК України, та остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 20.01.2016 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою в Київському СІЗО.

На підставі ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року, зарахувати в строк покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення та перебування під вартою з 20.01.2016 року по 11.03.2016 року включно із розрахунку, що 1 день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Речові докази: CD-диск зберігати при матеріалах справи, інші речові докази повернути законним володільцям.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: