Провадження №1-кс/760/8717/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.07.2016 слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0007233, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України-

В С Т А Н О В И В:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дане клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві розслідується кримінальне провадження №0007233 від 22.06.2016 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 187 КК України а саме, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

13.06.2016 о 05:30 ОСОБА_5 разом із знайомими ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходячись на Північній колії №1 ст. ПЗЗ «Київ Пасажирський», що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, помітили раніше їм невідомого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який при собі тримав калорифер марки «Атлантик» білого кольору, вартістю 1628 гривень, та, на плечі у якого знаходився рюкзак з особистими речами. Так, в ОСОБА_5 та його знайомих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 виник злочинний умисел на відкрите заволодіння вищевказаним майном за попередньою змовою групою осіб.

Діючи за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 підійшли до ОСОБА_9 та обступили його по колу. При цьому ОСОБА_7 тримав при собі в кишені піджака предмет схожий на викрутку з металевим гострим наконечником. Так, ОСОБА_8 і ОСОБА_7 стали спереду від ОСОБА_9 , а ОСОБА_6 та ОСОБА_5 по бокам, таким чином, щоб ОСОБА_9 не міг чинити опір та втекти. ОСОБА_5 шляхом ривка вихопив з рук потерпілого вищевказаний калорифер, таким чином заволодівши майном останнього та тримав його у себе в руках почав відходити від ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_8 відповідно до відведеної ролі, з метою подолання опору потерпілого ОСОБА_9 вдарив останнього головою в область обличчя, а саме правої брови, чим завдав останньому фізичного болю. Далі ОСОБА_7 , приставивши до живота ОСОБА_9 предмет схожий на викрутку, наказав останньому зняти свій рюкзак та віддати всі грошові кошти які є у останнього. В цей момент потерпілий ОСОБА_9 , усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю з боку дій, що вчиняв ОСОБА_7 , почав витягати з кишені брюк свої особисті речі, які випали із його рук на підлогу, відволікши увагу ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що дало змогу ОСОБА_9 втекти з місця вчинення злочину. Розмір завданої ОСОБА_9 матеріальної шкоди становить 1628 гривень.

У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець: с. Борщів Радомишльського р-ну Житомирської обл., українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчим зазначено, що 15.06.2016 ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та його вина повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами:

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 13.06.2016;

- протоколами огляду місця події від 13.06.2016;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 13.06.2016;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.06.2016;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Тобто, з точки зору слідчого, у діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого, передбачена ч. 2 ст. 187 КК України.

Вказує, що у досудового слідства є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 187 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Пояснив, що до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 п. 1 та п. 5 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній не має реєстрації та постійного місця проживання на території м. Києва, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 ніде не працює та не навчається, не має джерела доходу, раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку, передбаченому ст. 89 КК України не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не стає, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчиняючи на них тиск та схиляючи до надання ними показів на його користь, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі вищезазначеного, слідчий звернувся до слідчого судді та просить клопотання задовольнити.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, дослідивши клопотання, приходить до наступного .
Відповідно до положень ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

24.06.2016 одночасно із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, слідчим було подано клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слід зазначити, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.06.2016 було відмовлено слідчому у задоволенні клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного з наступних підстав.

Дозвіл на затримання з метою приводу може бути наданий лише на особу, яка є підозрюваною.

Так, згідно ст.42 ч. 1 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Нормами ст. 277 КПК України встановлені вимоги до змісту повідомлення про підозру, згідно яких повідомлення має містити такі відомості:
1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;
2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;
3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;
4) зміст підозри;
5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;
7) права підозрюваного;
8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Частиною 1 ст. 278 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 111КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Як вбачається з клопотання, складене щодо ОСОБА_5 повідомлення про підозру від 15.06.2016, згідно довідки об`єкту поштового зв`язку 978 №4312 КМД УДППЗ «УКРПОШТА» ( Київ-31, Привокзальна площа,1), цінним листом надійшло до поштового відділення та було направлено на адресу реєстрації ОСОБА_5 : с. Борщів Радомишльського р-ну Житомирської обл. лише 17.06.2016 о 11:18:10.

Однак, слідчим надано до суду копію довідки про видачу паспорта Ф-1 від 22.08.2007, згідно якої вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Борщів Радомишльського р-ну Житомирської обл. народився ОСОБА_5 .

Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя вважає, що особа, відносно якої складено підозру, та особа, щодо якої видана довідка по Формі-1, та за місцем народження та проживання якої направлено підозру є різними людьми.

Нормами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права:
a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;
b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту;
c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя;
d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення;
e) якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Главою 11 КПК України, а саме ст. 133-143 КПК України регламентовано виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід підозрюваного.
Нормами глави 18 КПК України регламентуються запобіжні заходи та затримання особи.
Згідно положень ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:
1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;
2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;
5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;
6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Мета і підстави обрання запобіжного заходу передбачені положеннями статті 177 КПК України, згідно яких метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Системний аналіз норм КПК України та вищевикладене, дає підстави вважати, що ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного, т.я. підозра йому не вручена, в порядку передбаченому КПК України, та в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного з цих підстав слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 133-134, 176-178, 183-184, 188-189, 276-279 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1