Справа № 185/2584/16-к
Провадження № 1-кс/185/429/16
У Х В А Л А
18 березня 2016 року м. Павлоград Дніпропетровської області

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді клопотання ст.слідчого СВ Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, гр. України, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:
Обґрунтовано клопотання тим, що підозрюваний ОСОБА_6 12.01.2016 року в період часу приблизно з 17.00 години до 20 години 20 хвилин разом із знайомим ОСОБА_7 , за місцем мешкання останнього, за адресою: АДРЕСА_2 спільно вживали спиртні напої. 12.01.2016 року, приблизно о 20.20 годині, вказані особи вирішили пройти до магазинів, розташованих поблизу продовольчого ринку «ПШС», розташованого по просп. Шахтобудівників м. Павлограда. Залишивши вказану квартиру та знаходячись біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 показав ОСОБА_6 предмет, схожий на пістолет, після чого вказаний предмет залишився у ОСОБА_6 . Приблизно о 20.40 годині вказані особи прибули на ринок «ПШС», де ОСОБА_7 відлучився у своїх справах, а ОСОБА_6 , йдучи неподалік від входу до ринку «ПШС», зустрів раніше йому незнайомого ОСОБА_8 , якого, проходячи мимо, штовхнув плечем. На дії ОСОБА_6 , ОСОБА_8 зробив останньому зауваження, на що ОСОБА_6 відповів грубою нецензурною лайкою, внаслідок чого між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виник конфлікт, в ході якого вказані особи штовхали та ображали один одного. Приблизно о 20.43 годині ОСОБА_8 наніс один удар правою рукою в область голови ОСОБА_6 , від чого ОСОБА_6 впав на землю і в нього з правої кишені куртки на землю випав предмет, який йому передав ОСОБА_7 , пістолет. На це ОСОБА_6 , вважаючи себе ображеним і приниженим, вирішив помститися ОСОБА_8 за його дії, та в нього виник злочинний умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне позбавлення життя іншої людини ОСОБА_8 , застосовуючи при цьому наданий йому ОСОБА_7 пістолет.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_8 , взяв з землі пістолет та здійснив один постріл в життєво важливий орган потерпілого ОСОБА_8 голову, після чого зник з місця вчинення злочину.

Своїми злочинними діями, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку, відкритої рани голови, вогнепального кульового, сліпого поранення голови, від чого ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 21.40 годині, в автомобілі швидкої медичної допомоги потерпілий ОСОБА_8 помер.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчинені вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відомості за вказаними обставинами були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 12 січня 2016 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого, пояснень сторонни обвинувачення заявлено, що досудове розслідування не вдається закінчити з об`єктивних причин, бо треба долучити висновок судово-психіатричної експертизи, яка призначена, але не проведена, долучити висновок судово-балістичної експертизи, призначити та долучити висновок додаткової судово-медичної експертизи для встановлення усіх обставин кримінального провадження, а разом з тим існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно вплинути на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Підозрюваний надав пояснення про те, що він з підозрою згоден частково, бо вбивати потерпілого не мав наміру, а також, що він має постійне місце проживання, перебуває в фактичних шлюбних відносинах, від правоохоронних органів не переховувався, а перебував за межами м. Павлограда до затримання, бо попав в погану «компанію». Тому зазначив про відсутність необхідності продовжувати строк тримання під вартою. Захисник підтримав ОСОБА_6 і зазначив, що клопотання про продовження строку тримання під вартою подано з порушенням строків, що потерпілий спровокував підозрюваного на протиправні дії,а тому домашній арешт забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

При розгляді клопотання встановлено, що 22 січня 2016 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області до підозрюваного був застосовний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали до 19 березня 2016 року до 16.30 год.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, приходжу до наступного висновку.

При розгляді клопотання, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про що свідчать докази, які надані до клопотання. При цьому слідчий суддя, не вирішує питання про винуватість особи в обсязі повідомленої підозри.

Одночасно, слідчий суддя, враховує, що сама по собі обґрунтована підозра у вчиненні злочинів не може бути єдиним виправданням триманням під вартою підозрюваного, але поряд з цим є необхідність виконання ряду слідчих дій, зокрема отримання висновкуекспертиз, які є необхідними для встановлення обставин кримінального правопорушення і визначення правової кваліфікації дій підозрюваного.

Оцінюючи заявлені ризики, слідчий суддя вважає, що тяжкість покарання, обґрунтовано свідчить про можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, бо підозрюваним були вжиті заходи для залишення місця проживання після 12 січня 2016 року, а також можливого впливу на свідків, один з яких є очевидцем та близьким знайомим підозрюваного.
На час розгляду даного клопотання сторонами не надано доказів, які б вказували на наявність нових обставин, які були відсутні, чи невідомі суду при обранні запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Мюррей протии Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу. Таким чином, на данному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Відповідно до вказаної позиції, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів підозри у вчиненні ним кримінального злочину, також враховує, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному злочині, також враховує наявність вищезгаданих ризиків, та необхідність проведення експертиз, а з іншої сторонни враховує міцність соціальних зв`язків, зокрема те, що підозрюваний проживає у фактичних шлюбних відносинах має постійне місце проживання.

Оцінюючи ці обставини, з врахуванням строку перебування підозрюваного під вартою, слідчий суддя приходить до висновку про наявність суспільного інтересу, який виправдовує необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного. Тому є виправдана необхідність строк тримання під вартою продовжити, в межах строку досудового розслідування, оскільки альтернативні запобіжні заходи не попередять ризики, заявлені стороною обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави не визначається.

Крім того, слідчим подано дане клопотання до суду 18 березня 2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання подається не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали. Попередня ухвала діє до 19 березня 2016 року. Отже слідчим порушено вказані вимоги.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ст. слідчого СВ Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному в учиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 20 квітня 2016 року, 16 годин 30 хвилин. Строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою встановити до 20 квітня 2016 року 16 годин 30хвилин. .

Повідомити керівника слідчого відділу та керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області про порушення слідчим вимог ст. 199 ч. 1 КПК України щодо строків подання клопотання про продовження строків тримання під вартою для вжиття заходів реагування.

Ухвала про продовження строку тримання підвартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1