АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/645/16 Справа № 711/9219/15-к Категорія: ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурораОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

та його захисника ОСОБА_9 , -

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відео конференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, раніше

судимого, -

засуджено:

- за ч.2 ст.185 КК України до 1-го року роки позбавлення волі,

- за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 2-х років позбавлення.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено до відбуття покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, з сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до цього покарання не відбутої частини покарання за попереднім вироком цього ж місцевого суду від 26.09. 2012 року, остаточно визначено ОСОБА_8 до відбуття покарання 2 (два) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

З урахуванням виправленої описки ухвалою від 16 травня 2016 року, строк відбуття покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з 20.08. 2015 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 20.08. 2015 по 25.04. 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_8 залишено попередній тримання під вартою.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_7 всього 5250 грн. в рахунок відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

На користь Державного бюджету України стягнуто із ОСОБА_8 процесуальні витрати, що були пов`язані із залученням експерта, в сумі 245,52 грн.

Вирішена доля речового доказу ноутбук «LENOVO G 580» передано на зберігання потерпілій ОСОБА_11 .

Вивчивши матеріали кримінального провадження, -

в с т а н о в и л а :
Згідно з цим вироком, ОСОБА_12 визнано винним та засуджено за те, що:

27.05. 2015 року, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , повторно, таємно викрав ноутбук «LENOVO G 580», вартістю 3483,83 грн., та телефон «Nokia», вартістю 2000 грн., що належать потерпілій ОСОБА_11 . Проте, на виході з квартири був помічений потерпілою, яка намагалась його зупинити, зрозумівши, що під одягом знаходиться її ноутбук, але ОСОБА_8 , повторно, відкрито заволодівши вищевказаним майном потерпілої, з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Він же, 06.08. 2015 року близько 22.00 год., перебуваючи разом із своїм знайомим ОСОБА_13 , який орендує у ОСОБА_7 кімнату в будинку АДРЕСА_2 , повторно, таємно викрав ноутбук «Асер», вартістю 2250 грн., що належить потерпілій ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні порушується питання про скасування цього вироку в частині призначеного покарання із-за його м`якості та винесення нового вироку, яким призначити ОСОБА_8 покарання за:

- ч.2 ст.186 КК України 5 років позбавлення волі;

- ч.2 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно на 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднати частково невідбуте покарання за вироком цього ж місцевого суду від 26.09. 2012 року у виді 2-х місяців позбавлення волі і остаточно визначити до відбуття 5 років 2 місяці позбавлення волі. Строк відбуття покарання рахувати з 20.08. 2015 року. На підставі ч.2 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 20.08. 2015 по 25.04. 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На обґрунтування своїх вимог прокурор послалась на те, що місцевий суд безпідставно застосував положення ст. 69 КК до ч.2 ст.186 КК України. На стадії досудового та судового слідства ОСОБА_8 не вжив заходів до відшкодування потерпілій ОСОБА_7 заподіяної шкоди, що свідчить про відсутність щирого каяття з його сторони.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів матеріали справи та суть апеляційних вимог прокурора;

- прокурора, який підтримав апеляцію процесуального прокурора та просив її задовольнити,

- потерпілу ОСОБА_7 , яка заперечила згадану апеляцію та просила не посилювати покарання обвинуваченому,

- обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які теж її заперечили та просили звернути увагу на те, що місцевий суд залишив поза увагою достовірні дані про наявність у нього тяжких захворювань: ВІЛ-інфекції, гепатиту С, туберкульозу, які необхідно врахувати на його користь при розгляді цієї апеляції,

- вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції процесуального прокурора, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Висновок суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень при обставинах, наведених у вироку, підтверджується зібраними, дослідженими та вірно оціненими доказами.

Дії ОСОБА_8 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України кваліфіковані вірно.

Цивільний позов розглянутий у відповідності до вимог закону.

Слід зазначити, що ці складові вироку ніким з учасників процесу в апеляційному порядку не оскаржуються.

При призначенні покарання за кожний злочин, за їх сукупністю та за сукупністю вироків, місцевий суд дотримався вимог ст.ст. 65, 66, 69 ч.1, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України, що призвело до визначення остаточного покарання, яке є необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_8 й попередження нових злочинів.

Апеляція прокурора про безпідставне застосування положень ч.1 ст.69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_8 за ст. 186 ч.2 КК України не є достатньо вмотивованою, а отже такою, що не спростовує правильні висновки місцевого суду про врахування обвинуваченому пом`якшуючих покарання обставин: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

При вирішенні питання про відмову прокурору у задоволенні цієї апеляції колегія суддів звертає увагу й на те, що:

- ОСОБА_8 страждає тяжкими захворюваннями, серед яких: ВІЛ-інфекція, туберкульоз, гепатит С, що підтверджується довідкою Черкаського СІЗО, де він утримується під вартою ( а.с. 154),

- потерпіла ОСОБА_7 просить не задовольняти апеляцію прокурора та не посилювати покарання ОСОБА_8 , у зв`язку з його тяжкими захворюваннями та надією на те, що він прийме міри до відшкодування заподіяної їй шкоди,

- потерпіла ОСОБА_11 , яка є бабусею ОСОБА_8 , у місцевому суді не наполягала на призначенні йому суворого покарання, а після апеляцію з приводу його м`якості не подавала.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п.1, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Апеляцію прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 26.04. 2016 по 14.06. 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга учасниками процесу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той строк, починаючи з дня отримання її копії під розписку.

Головуючий :

Судді :