Справа № 696/397/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2016 року м. Кам`янка
Кам`янський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янка Черкаської області кримінальне провадження № 0000036 з обвинувальним актом, що надійшов 30 березня 2016 року від начальника Кам`янського відділу Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, депутатом не являється, одруженого, утриманців не має, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

встановив:
ОСОБА_4 в період часу з 10.10.2015 по 20.10.2015 близько 10 год. перебуваючи на узбіччі дороги, що при в`їзді в м. Кам`янка із сторони с. Вербівка, Кам`янського району Черкаської області, умисно, без мети збуту, для власного немедичного вживання, нарвав дикорослих рослин конопель, тобто незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено канабіс, який перевіз на територію домоволодіння, де проживає за адресою АДРЕСА_1 та в подальшому вказані рослини коноплі подрібнив за допомогою металевого сита та помістив у паперові згортки, які незаконно зберігав без мети збуту, для власного немедичного вживання на території домоволодіння за місцем свого проживання, а 10.02.2016 під час проведення обшуку в домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , працівниками поліції було виявлено та вилучено в одній із кімнат будинку три паперових згортки з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта №2/2014 від 15.02.2016 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса висушеного наркотичного засобу становить відповідно 1,05 г., 0,66 г., та 0,29 г. В іншій кімнаті вказаного будинку було виявлено речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта №2/206 від 15.02.2016 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса висушеного наркотичного засобу становить відповідно 0,613 г. та 4,536г. в цій же кімнаті було виявлено металеву банку з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта №2/205 від 15.02.2016 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса висушеного наркотичного засобу становить 3,68 г. В приміщенні літньої кухні, що розташоване на території домоволодіння було виявлено дві скляні банки з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта №2/210 від 17.02.2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса висушеного наркотичного засобу становить 15,34 г. Загальна маса наркотичного засобу виявленого та вилученого під час обшуку в ОСОБА_4 в перерахунку на висушену речовину становить 26,169 г.

Дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання, перевезення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

24.03.2016 року між начальником Кам`янського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі його захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України в обсязі підозри, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

ОСОБА_4 із запропонованим видом та мірою покарання згоден.

У судовому засіданні обвинувачений вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання. Також в судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, а шкода завдана лише державним та суспільним інтересам. Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Під час перевірки угоди про визнання винуватості між начальником Кам`янського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 24 березня 2016 р., встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Так, ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому суд не вбачає.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене з ОСОБА_4 покарання у виді штрафу відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України, а ОСОБА_4 в судовому засіданні однозначно заявив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

У відповідності до ст. 100 КПК України необхідно вирішити долю речових доказів.

За ст. 124 КПК України слід вирішити питання по судових витратах.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 122, 124, 373, 374, 468-470, 472-476 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 1 ст. 309 КК України суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду від 24 березня 2016 року про визнання винуватості між начальником Кам`янського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень..

Речові докази по кримінальному провадженню, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, квитанції №383 та №1037 знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судові витрати пов`язані з залученням експерта в розмірі 1612 грн. 80 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області через Кам`янський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: