1Справа № 335/1893/16-к 1-кп/335/190/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження терміну тримання під вартою

27 вересня 2016 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуальних прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Перемоги, 51, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 8 лютого 2015 р. ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 лютого 2016 р., який в подальшому було продовжено ухвалами суду.

Строк тримання під вартою обвинуваченого, встановлений ухвалою суду, закінчується 29 вересня 2016 р., однак судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено і потребує значного часу для розгляду, з огляду на що судом в порядку ст. 331 КПК України поставлене на обговорення учасників процесу питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

Крім того, зважаючи на те, що у судове засідання не прибули потерпілі та свідки обвинувачення судом поставлено на обговорення питання про можливість продовження розгляду справи за їх відсутності.

Прокурор ОСОБА_8 вважав за неможливе розгляд кримінального провадження за відсутності потерпілих та свідків, заявив клопотання про необхідність піддати їх примусовому приводу через органи внутрішніх справ. Проте, перелік свідків, їх адреси, прокурор не зазначив, а також не вказав, кому слід доручити виконання приводу. Просив продовжити ОСОБА_9 строк тримання під вартою на 60 днів, оскільки підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який немає, і на даний час існують ризики, визначені статтею 177 КПК України.

Інші прокурори підтримали позицію прокурора ОСОБА_8 .

Обвинувачений та його захисник вважали за неможливе розгляд кримінального провадження за відсутності свідків та потерпілих. Просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт через незадовільний стан здоров`я обвинуваченого.

Суд, заслухавши прокурорів, захисника, обвинуваченого, дійшов таких висновків.

Частиною першою статті 135 КПК України встановлено, що особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграммою.

Відповідно до частини першої статті 327 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, заслухавши думку учасників судового провадження, суд після допиту інших присутніх свідків призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття. Суд також має право постановити ухвалу про привід свідка та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення у випадках та в порядку, передбачених главами 11 та 12 цього Кодексу.

Частинами першоютретьою статті 140 КПК України передбачено, що привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Рішення про здійснення приводу приймається під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали. Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.

Відповідно до частини третьої статті 142 КПК України, суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик суду, була викликана у встановленому цим Кодексом порядку, та не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.

Враховуючи, що прокурором не надано суду списку осіб, які підлягають виклику у судове засідання за епізодами злочинної діяльності, вину за якими ОСОБА_9 не визнає, не зазначено, за якою адресою слід здійснити привід свідків, а також не вказано органу, якому слід доручити виконання ухвали про привід, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого клопотання прокурора. Крім того, матеріали справи також не містять доказів вручення повісток зазначеним особам.

Стосовно доцільності тримання під вартою ОСОБА_9 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Як вбачається з обвинувальних актів, які розглядаються у даному об`єднаному судовому провадженні, ОСОБА_9 інкримінується вчинення ряду злочинів, у тому числі і тяжких.
З Реєстру матеріалів досудового розслідування (ЄРДР № 0005554) випливає, що ОСОБА_9 за ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2015 р. обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 8 лютого 2016 р., який було ОСОБА_9 порушено, внаслідок чого він оголошувався у розшук та провадження щодо нього зупинялося (постанова слідчого від 26 січня 2016 р.). Як свідчать обвинувальні акти, в період з 14 грудня 2015 р. до 8 лютого 2016 р., тобто в період застосування до нього домашнього арешту, ОСОБА_9 були вчинені інші кримінальні правопорушення (епізоди від 8, 13, 21, 22, 25, 30 січня 2016 р., 1, 3, 6 лютого 2016 р.), щодо яких ОСОБА_9 у судовому засіданні повністю визнав вину.

Також перебування ОСОБА_9 у розшуку підтверджується Реєстром матеріалів досудового розслідування (ЄРДР № 0005315), з якого вбачається, що постановою слідчого від 5 лютого 2016 р. ОСОБА_9 , якому на той час не було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, було оголошено у розшук та зупинено провадження.

Відтак, суд вбачає наявність щодо ОСОБА_9 ризиків переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, визначених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Поряд із цим, судом також враховується тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 , оскільки він обвинувачується у вчиненні багатьох кримінальних правопорушень, серед яких є тяжкі злочини (кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 є об`єднаним та складається із 7-ми кримінальних проваджень). ОСОБА_9 не мав постійного місця роботи, як він сам пояснював у судовому засіданні, із працевлаштуванням в нього були труднощі, і тому він здійснював викрадення майна, щоб придбати собі ліки. ОСОБА_9 є особою, яка раніше неодноразово засуджена, у тому числі і за вчинення корисливого злочину. Як було зазначено раніше, ОСОБА_9 не дотримувався умов застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Судом враховуються дані про стан здоров`я обвинуваченого, що були надані у судове засідання. Так, медичними документами підтверджено, що у 2000 році він переніс операцію на легенях, а у 2014 році звертався до лікаря-хірурга з приводу тромбофлебічного синдрому обох кінцівок, хронічної венозної недостатності в стадії декомпенсації. Також, на запит суду слідчим ізолятором 18 квітня 2016 р. надано інформацію, що ОСОБА_9 був оглянутий лікарями-наркологом, психіатром, терапевтом та йому проведено рентгенографію, якою не виявлено патології легенів. З моменту надходження до установи до теперішнього часу ОСОБА_9 перебуває на амбулаторному лікуванні, тобто отримує медичну допомогу в умовах ізоляції. Поряд із цим, суду не надано відомостей, що ОСОБА_9 не може за станом здоров`я перебувати у слідчому ізоляторі, а також про те, що йому рекомендовано стаціонарне лікування, яке у слідчому ізоляторі не забезпечують. Ці обставини досліджувалися судом при постановленні попередньої ухвали. Інформації про зміну цих обставин суду не надано.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.
З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, суд доходить висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, з огляду на що суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_9 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_8 про привід свідків відмовити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком на 60 (шістдесят) днів з 27 вересня 2016 року до 26 листопада 2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27 вересня 2016 р.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 29 вересня 2016 р. о 9:00 год.
Суддя ОСОБА_1