Справа №216//1750/16-к
Пров.№ 1-кп/216/286/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2016 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі

кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000037 від 10.03.2016 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с. Мар`ївка, Софіївського району Дніпропетровської області , українця , громадянина України, освіта повна середня , не одруженого , на утриманні дітей не має , раніше не судимого , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, проживає за адресою : АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за призовом, під час мобілізації військової частини польова пошта НОМЕР_2 на посаді стрільця радіотелефоніста, у військовому званні солдата, діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до цієї частини та виконувати обов`язки військової служби, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, після закінчення відпустки у визначений час 06.03.2015 року о 08:00 год. до військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) вчасно без поважних причин не з`явився і командуванню про своє прибуття не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а залишився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 10.03.2016 року біля 09 : 00 год. , тобто більше ніж через один місяць, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе,

Таким чином ОСОБА_4 вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин,вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану,військовослужбовцем (крім строкової служби),тобто вчинив кримінальне правопорушення-злочин,передбачений ч.4 ст. 407 КК України ( в редакції Закону України №194-VIII від 12.02.2015 року).

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в скоєні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, визнав повністю і по суті пред`явленого обвинувачення надав пояснення. , що він дійсно проходив військову служб за мобілізацією у військовій часині НОМЕР_2 ,яка дислокується в Кривому Розі ,військове містечко № НОМЕР_3 . В кінці лютого 2015 року він відбув у відпустку за місцем свого мешкання в с. Павлівка Софіївського району Дніпропетровської області. З відпустки він повинен був повернутися до частини 06.03.2015 року. З метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він не отримавши дозволу у командирів підрозділу,усвідомлюючи, що він порушує порядок проходження військової служби , в зв`язку з сімейними обставинами ,які склалися у нього з березня 2015 року тимчасово ухилився від військової служби до березня 2016 року. Усвідомивши, що неправильно робить ,ухиляючись від служби, 10.03.2016 року з`явився до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе, та повернувся до військової частини та приступив до виконання обов`язків і на теперішній час перебуває на службі. Самовільне залишення військової частини було вчинене ним без поважних на те причин. За весь цей час він знаходився в с. Павлівка , та допомагав своїй матері ,за межі села не виїжджав. У скоєному злочині щиро кається.
Суд враховуючи,що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі ,щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції,на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів,що маються у кримінальному провадженні,щодо обставин,які ніким не оспорюються (зокрема скоєння обвинуваченим даного злочину та його обставин) ,та обмежити обсяг доказів,що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого та дослідженням документів ,що характеризують його особу.

При цьому судом ,відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, встановлено ,що учасники судового процесу (зокрема обвинувачений )правильно розуміє значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності його позиції ,а також роз`яснено йому , що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналіз пояснень обвинуваченого , та письмових доказів , які містяться у справі , надає підстав суду вважати вину ОСОБА_4 доведеною, а в його діях вбачати склад злочину , передбачений ч.4 ст. 407 КК України , а саме : самовільне залишення місця служби , нез`явлення вчасно на службу без поважних причин , вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану,військовослужбовцем (крім строкової служби). ( в редакції Закону України №194-VIII від 12.02.2015 року).

Вирішуючи питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та служби, брав участь в АТО , щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинуі вважає за необхідне призначити йому покарання, з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді арешту.

Керуючись ст. ст. 368 ,370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у вигляді 2 (двох ) місяців арешту.

Відбуття арешту здійснювати на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою : АДРЕСА_3

Термін відбування арешту рахувати з моменту затримання засудженого.

Запобіжний захід особисте зобов`язання залишити засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили ,після набрання вироком законної сили запобіжний захід відмінити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний впродовж 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1