Справа № 2322/2071/12
УХВАЛА

про направлення справи на додаткове розслідування

22.05.2013 року колегія суддів Чорнобаївського районного суду Черкаської області

в складі: головуючого судді Цибри Н.В.

суддів Синецької Л.А., Калашника С.І.

При секретарях Кривко С.О., Дем"яненко Н.М.

З участю прокурора Ємельянової О.В.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чорнобай справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, в шлюбі не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, працював різноробочим у СТОВ "Україна", раніше не судимого,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_6, в шлюбі не перебуває, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7, пенсіонерки, раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187 та п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України,-

в с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звинувачуються у вчиненні розбійного нападу та вбивства з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб потерпілої ОСОБА_5

Згідно пред"явленого обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в ніч з 22 на 23 грудня 2006 року, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, діючи за попередньою змовою між собою, з метою заволодіння чужим майном, по указівці ОСОБА_4 прийшли до домоволодіння її односельчанки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка одиноко проживала ІНФОРМАЦІЯ_9, де умисно, з корисливих мотивів, діючи спільно та узгоджено, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 здійснили на неї розбійний напад та умисно її вбили.

При цьому ОСОБА_4 викликала ОСОБА_5 з приміщення літньої кухні на подвір"я, а ОСОБА_3, застосовуючи до потерпілої небезпечне для життя та здров"я насильство, наніс їй удар рукою в область голови і після того, як вона впала на землю, здавив її шию рукою та хусткою, обв"язаною навколо шиї. ОСОБА_4 в цей же час закривала своїми руками рот та ніс потерпілої і утримувала так близько 5 хв. В свою чергу ОСОБА_3 наніс ще й декілька ударів дерев"яною палицею, яку в процесі нападу він підібрав неподалік від місця події. Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді численних синців, саден, крововиливів на голові та тілі, а також механічної асфіксії від закриття отворів носа та рота з ознаками здавлювання шиї, які відносться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, внаслідок чого, безпосередньо від механічної асфіксії , настала смерть ОСОБА_5 Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_4 безперешкодно заволоділи грошовими коштами потерпілої в сумі 90 грн. та коробкою цукерок вартістю 10 грн. 50 коп., а всього заволоділи майном потерпілої на загальну суму 100 грн. 50 коп.; труп її, перев"язавши кінцівки мотузкою, з метою приховання вчиненого злочину удвох перемістили в погріб недобудованого сараю домоволодіння, що розташоване через дорогу навпроти домоволодіння ОСОБА_5 і з місця вчинення злочину зникли, а здобуте у такий спосіб майно потерпілої використали на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.4 ст.187 КК України та п.6,12 ч.2 ст.115 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров"я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та умисне вбивство з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачені по даній справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були затримані у відповідності до ст.115 КПК України 1960 року: ОСОБА_4 - 15 січня 2007 року, ОСОБА_3М, - 17 січня 2007 року; строк перебування під вартою продовжувався, зокрема, за постановою апеляційного суду Черкаської області від 18 січня 2008 року до восьми місяців.

Після закінчення досудового розслідування справа була направлена для розгляду до апеляційного суду Черкаської області.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 09 серпня 2007 року кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була направлена на додаткове розслідування з мотивів неповноти досудового слідства, зокрема, усунення протиріч в показах самих обвинувачених, свідків, перевірки показань обвинувачених на місці вчинення злочину, уточнення часу вчинення злочину, перевірки доводів ОСОБА_3 про застосування до нього незаконих методів слідства.

Після закінчення додаткового розслідування справа знову була направлена для розгляду до апеляційного суду Черкаської області.

Вироком колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області від 25 серпня 2009 року ОСОБА_3М та ОСОБА_4 засуджені за інкримінованими статтями до позбавлення волі.

Ухвалою Верховного Суду України від 15 грудня 2009 року вирок відносно ОСОБА_3та ОСОБА_4 скасовано і справа направлена на новий розгляд в зв"язку з допущеними судом суперечностями щодо перебування ОСОБА_3 на дні народження в сестри та одночасного вчинення вбивства, що фактично було неможливим; при прийнятті визнання своєї вини підсудними навести у вироку сукупність доказів на його обгрунтування; невстановлені судом обставини щодо виявлення рукавиці підсудного на місці злочину лише за спливом 17 днів після первинного огляду та можливості збереження на ній запаху, враховуючи тривалість перебування на вулиці з урахуванням погодних умов; не усунуті розбіжності між показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та судово-медичної експертизи щодо часу смерті ОСОБА_5; не наведено належних мотивів відхилення даних табелю обліку робочого часу; не перевірені обставини написання ОСОБА_3 повторної заяви про вчинення ним злочину.

Вироком колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області від 23 січня 2012 року ОСОБА_3М та ОСОБА_4 засуджені за інкримінованими статтями до позбавлення волі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2012 року вирок відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скасовано і справа направлена на новий розгляд в зв"язку з допущеними судом суперечностями, так як суд визнав спроможними показання свідків щодо перебування ОСОБА_3 на дні народження сестри 22 грудня 2006 року з 20 до 23 години в с.Старий Коврай Чорнобаївського району, разом з тим визнав достовірними показання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що вони зустрілись у п"ятницю, 22 грудня 2006 року, біля 20 години та скоїли вбивство ОСОБА_5 біля 22-23 години; наведена у вироку оцінка суду щодо достовірності даних протоколу додаткового огляду про вилучення рукавиці не відповідає вимогам ст.67 КПК України та висновок суду з цього приводу є сумнівним; крім цього, суду 1 інстанції належить мотивовано вирішити питання про вид запобіжного заходу підсудним та встановити його тривалість.

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 01 червня 2012 року справа за підсудністю направлена до розгляду в Чорнобаївський районий суд Черкаської області.

Пред"являючи обвинувачення, орган досудового слідства посилався на те, що вина підсудних в повному обсязі доведена наявними в справі доказами:

- зізнавальними показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 від 19.01.2007 року, 27.01.2007 року, 26.04.2007 року (т.2 а.с.27-28, 85-86, т.3 а.с. 74-75), від 18.02.2008 року, 22.02.2008 року, 26.02.2008 року (т.4 а.с.36, 39-41, 46-48, 92-95), який пояснював, що 22 грудня 2006 року близько 20-21 години приїхав велосипедом в с.Скородистик до своєї співмешканки ОСОБА_4 Біля 22 години закінчилась горілка і ОСОБА_4 запропонувала сходить до баби ОСОБА_5 і забрать в неї гроші. Прийшовши до будинку ОСОБА_5, ОСОБА_4 викликала її на подвір"я, ОСОБА_3 вдарив її по голові рукою, здавив шию рукою та хусткою, обв"язаною навколо шиї. ОСОБА_4 в цей час закрила потерпілій рот та ніс руками і утримувала так біля 5 хвилин, а ОСОБА_3 ще вдарив потерпілу по голові дерев"яною палицею. ОСОБА_9 віднесли до погреба недобудованого сараю напроти будинку потерпілої. З кишені халата потерпілої ОСОБА_3 забрав 90 гривень, а ОСОБА_4 забрала з будинку коробку цукерок.

- зізнавальними показаннями обвинуваченої ОСОБА_4 від 27.01.2007 року (т.2 а.с.98), яка пояснила, що 22 грудня 2006 року біля 20-21 години до неї приїхав ОСОБА_3 Близько 22 години вони разом з ОСОБА_3 пішли до ОСОБА_9 позичити грошей на горілку. Вона викликала ОСОБА_9 у двір, а ОСОБА_3 її задушив. Труп віднесли в погріб під сараєм, що навпроти будинку ОСОБА_9.

- даними відтворення обстановки та обставин події з участю підсудного ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (в обвинувальному висновку т.4 а.с.107-125), мається посилання на а.с.197-205; а.с.167-174 т.4, при цьому в четвертому томі справи останній аркуш справи має номер 125.

- показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що він разом з дружиною ОСОБА_11 24 грудня 2006 року близько 8 години заїхали до ОСОБА_5, але її дома на було. Про відсутність ОСОБА_5 він повідомив її племінника ОСОБА_12 В ході пошуків тіло ОСОБА_5 було виявлено в погребі ОСОБА_13, чия земельна ділянка знаходиться навпроти будинку ОСОБА_5

- показаннями свідка ОСОБА_11, яка також доповнила, що біля вхідної хвіртки у двір ОСОБА_5 бачила чорну рукавицю;

- показаннями свідків ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 про те, що вони приймали участь у пошуках ОСОБА_5 і бачили біля її паркану чорну рукавицю;

- показаннями свідка ОСОБА_18 - дочки ОСОБА_4, яка пояснила, що 22 грудня 2006 року біля 20-21 години до них приїхав ОСОБА_3, в цей час в будинку були ОСОБА_8 та ОСОБА_7. Біля 22 години мати з ОСОБА_3 виходили і їх не було біля 30 хвилин. Коли повернулись, принесли магазинну горілку і цигарки;

- показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7, які пояснили, що 22 грудня 206 року вони були в будинку ОСОБА_4, до неї біля 20-21 години приїхав ОСОБА_3. Всі разом вечеряли і розпивали спиртні напої. Потім вони заснули і біля 23 години їх розбудили і знову всі пили горілку.

- показаннями свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 про те, що 22 грудня 2006 року біля 20 години до нього додому приходив ОСОБА_3 купити горілки і наступного дня він приходив також;

- показаннями свідків ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, які є працівниками міліції, про те, що проведеними оперативно-розшуковими заходами було розкрито вбивство ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зізналися у вбивстві, проте тиск та фізична сила до них не застосовувались, ніхто їм не погрожував.

- даними протоколів очних ставок між обвинуваченими та свідками;

- даними висновку одорологічної експертизи № 4 від 12 лютого 2007 року, згідно якого при порівнянні зразків запаху, вилученого з натільної білизні ОСОБА_3, зі зразками запаху, вилученого з рукавиці, знайденої при повторному огляді місця події, встановлено повне співпадіння.

- висновком експертизи волокон та волокнистих матеріалів №2/144 від 26.02.2007 року , згідно з яким на відвороті манжета правого рукава куртки ОСОБА_4 виявлено пучок волокон, який має широку родову належність із волокнами, що входять до складу фрагмента мотузки, якою були зв"язані руки ОСОБА_5

- даними висновку імунологічної експертизи №38 від 15.03.2007 року, згідно з яким в слідах на мотузці, якою були зв"язані руки ОСОБА_5, виявлено піт та кров людини; антигени, виявлені в слідах поту, можуть походити з рахунок поту ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

- даними висновку психологічної експертизи №34-ПС від 30.01.2008 року про те, що під час допиту підозрюваного та при відтворенні обстановки та обставин події у ОСОБА_3 не було зафіксовано такий емоційний стан, який міг би суттєво вплинути на свідомість і поведінку підекспертного. Була присутня деяка напруга, яка не виходить за рамки та відповідає обставинам, характерним для проведення слідчих дій.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину не визнали, пояснили, що зізнавальні покази давали під впливом працівників міліції.

Допитані в судовому засіданні свідки:

- ОСОБА_24 пояснила, що ОСОБА_4 є її матір"ю. Перед Новим Роком до них приїздив ОСОБА_3, а ОСОБА_7 в цей день не було, бо він по телефону сказав, що в нього померла мати;

- ОСОБА_20 та ОСОБА_19 пояснили, що 22 грудня 2006 року біля 20 години до них додому приходив ОСОБА_3 купити горілки і наступного дня він приходив також;

- ОСОБА_25 та ОСОБА_26 пояснили, що їхній брат ОСОБА_3 22 грудня 2006 року був на святкування дня народження ОСОБА_25 і перебував у с.Старий Коврай до 23 години, звідки його та матір в с.Новоукраїнка автомобілем відвіз чоловік ОСОБА_25

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 заявив клопотання про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, посилаючись на те, що досудове слідство проведено неповно, зокрема, не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування.

В обгрунтування клопотання захисник вказав, що на виконання ухвали суду, який повернув справу на додаткове розслідування, виконано лише дві вказівки: проведено судово-психологічну експертизу ОСОБА_3М та під час допиту свідка ОСОБА_27 з"ясовано, що в своїх показаннях вона говорила про іншого ОСОБА_3. Крім цього, ухвали вищих судових інстанцій, якими скасовані два попередні вироки в справі, містять вказівки, які є обов"язковими для виконання, проте ці вказівки невиконані. За таких обставин судове слідство визнається однобічним і неповним і є підставою для скасування вироку відповідно до положень ч.ч.1-3 ст.398 КПК України.

Крім цього, захисник вважає за доцільне змінити підсудним запобіжний захід, так як в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 24 квітня 2012 року міститься вказівка суду першої інстанції вмотивовано вирішити питання про вид запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та в залежності від цього заходу встановити його тривалість згідно з положеннями Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, правозастосовчої практики Європейського Суду з прав людини. При визначенні виду запобіжного заходу просить врахувати, що відсутні підстави вважати, що підсудні ухилятимуться від слідства та суду і що застосування інших, більш м"яких запобіжних заходів, не забезпечить належної процесуальної поведінки підсудних.

Прокурор заперечила проти задоволення клопотання захисника про направлення справи на додаткове розслідування та про зміну запобіжного заходу підсудним, посилаючись на те, що в судовому засіданні досліджені докази, які підтверджують винність підсудних у вчиненні злочину, підстав для зміни запобіжного заходу не вбачає.

Захисник ОСОБА_2 та підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали клопотання захисника ОСОБА_1

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, вважає, що клопотання захисника підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено з пред"явленого обвинувачення, підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в ніч з 22 на 23 грудня 2006 року, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, за попередньою змовою між собою, діючи умисно, вчинили розбійний напад на ОСОБА_5, в ході якого скоїли умисне вбивство з корисливих мотивів.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.4 ст.187 КК України та п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров"я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та умисне вбивство з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що органом досудового слідства неповно з"ясовані обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, встановлених при судовому розгляді.

Так, органом досудового слідства неповно, а саме поверхово, досліджена подія злочину, яка підлягає доказуванню, зокрема, час вчинення злочину.

При пред"явленні обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 26 квітня 2007 року (т.3 а.с.66-67, 71-72) вказано, що вбивство ОСОБА_5 вони вчинили 22 грудня 2006 року близько 22 години.

Підсудній ОСОБА_3 неодноразово під час досудового слідства змінював показання: заперечуючи причетність до вбивства ОСОБА_5, він стверджував, що 22 грудня 2006 року перебував на святкуванні дня народження своєї сестри ОСОБА_25 в с.Старий Коврай Чорнобаївського району і поїхав звідти додому разом з матір"ю біля 23 години; при допиті як обвинуваченого 26 лютого 2008 року ОСОБА_3 вину у вчиненні вбивства ОСОБА_5 визнав повністю та пояснив, що на 22 грудня 2006 року на дні народження у сестри не був, а ввечері приїхав до ОСОБА_4 і біля 23 години вони вдвох вбили ОСОБА_5.(т.4 а.с.92-95).

Виконуючи вказівки суду, який повернув справу на додаткове розслідування, в частині перевірки показань ОСОБА_3 та свідків на предмет можливості та часу переміщення ОСОБА_3 від роботи до будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та від його будинку до будинку його сестри, для чого суд вказав провести відтворення з ОСОБА_3 та свідками, органом досудового слідства проведено відтворення 16 лютого 2008 року (т.4 а.с.35).

За результатами відтворення, яке проводилось не з обвинуваченим ОСОБА_3, а зі статистом, який на велосипеді рухався з с.Скородистик в с.Новоукраїнка Чорнобаївського району, встановлено, що відстань між будинком ОСОБА_4 в с.Скородистик вул.Лугова,12 та будинком ОСОБА_3 в с.Новоукраїнка вул.Леніна,38 складає 17 км, яку велосипедист-статист подолав за 93 хвилини. (т.4 а.с.35).

Відтворення здіснювалось в зворотньому напрямку - з с.Скородистик в с.Новоукраїнку Чорнобаївського району, тоді як ОСОБА_3 рухався згідно його зізнавальних показань з роботи, тобто з с.Новоукраїнка додому до ОСОБА_4 в с.Скородистик. Як пояснював ОСОБА_3 в судовому засіданні, іноді він їхав велосипедом через с.Лихоліти на с.Скородистик, іноді їздив через с.Старий Коврай, а коли в нього вкрали велосипед - він ходив пішки. На дорогу він затрачав від двох до п"яти годин.

Таким чином, перевіряючи показання ОСОБА_3 щодо можливості та часу переміщення з с.Новоукраїнка в с.Скородистик 22 грудня 2006 року слідчим неповно виконано вказівки суду, а саме не зазначено особу статиста, його вік та фізичні дані, що позбавляє суд об"єктивно оцінити та співставити його особу з особою підсудного ОСОБА_3; не вилучено велисипед, на якому їздив ОСОБА_3, а в протоколі не зазначено марка велосипеда, рік випуску; перед відтворенням не з"ясовано у ОСОБА_3 маршрут його руху; згідно показань ОСОБА_3 він їхав у вечірній час, а відтворення проводилось вдень, що може мати значення для визначення часу переміщення велосипедиста.

Крім цього, відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" звернуто увагу судів на те, що чинним кримінально-процесуальним законодавством не передбачено проведення в судовому засіданні відтворення обстановки та обставин події. Якщо в ході судового слідства перевірку і уточнення результатів допиту підсудного, потерпілого, свідка або даних, одержаних при провадженні інших слідчих дій, неможливо зробити за допомогою інших доказів без відтворення обстановки та обставин події, справа підлягає направленню на додаткове розслідування.

Встановлюючи час вчинення злочину, слідчий виніс постанову про уточнення часу вчинення злочину від 26 лютого 2008 року.

При визначенні часу вчинення злочину слідчим враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 вказував, що вбивство ОСОБА_5 вони вчинили з ОСОБА_4 22 грудня 2006 року біля 23 години.

Свідок ОСОБА_7 пояснював, що близько 23 години 22 грудня 2006 року його розбудили ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і запросили за стіл випивать.

Згідно висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_5 наступила близько 24 години 22 грудня 2006 року.

Мотивуючи тим, що час настання смерті потерпілої може коливатись в межах кількох годин як в один, так і в інший бік від вказаного в експертизі, а точний час смерті встановити неможливо, тому часом вчинення злочинів - розбійного нападу та вбивства ОСОБА_5 вважати ніч з 22 на 23 грудня 2006 року (т.4 а.с.79).

Суд вважає, що істотна неповнота досудового слідства допущена при перевірці показань підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо застосування до них недозволених методів ведення слідства .

Під час судового розгляду справи апеляційним судом та районним судом підсудна ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів не визнала та пояснила, що зізнавальні покази вона давала під тиском з боку працівників міліції.

Підсудній ОСОБА_3 неодноразово під час досудового слідства та судового розгляду змінював показання та пояснював, що зізнавальні показання він давав після фізичного впливу з боку працівників міліції.

В ухвалі суду від 09 серпня 2007 року, якою справа повернута на додаткове розслідування, дано вказівку органу досудового розслідування перевірити доводи ОСОБА_3 про застосування до нього незаконних методів слідства та прийняти по результатах перевірки процесуальне рішення.

Згідно постанови заступника начальника слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_28 від 27 лютого 2008 року в порушенні кримінальної справи за фактом застосування до ОСОБА_4 незаконних методів отримання свідчень відмовлено за відсутністю події злочину. (т.4 а.с.96-97).

Процесуальне рішення про застосування відносно ОСОБА_3 незаконних методів слідства під час проведення додаткового розслідування слідчим не приймалось.

Попередній склад суду ухвалю від 03 вересня 2010 року (т.7 а.с.253-254) надав доручення прокурору провести перевірку заяв підсудних та захисників щодо можливого застосування до підсудних незаконних заходів фізичного та психологічного впливу з боку працівників правоохоронних органів з метою отримання результатів, виключаючих встановлення об"єктивної істини в справі.

Під час проведення перевірки опитані працівники міліції ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_22, які заперечили факт застосування незаконних заходів фізичного та психологічного впливу щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

У Рішенні Європейського Суду з прав людини від 12 червня 2008 року в справі "Яременко проти України" зазначено, що "коли особа заявляє небезпідставну скаргу про жорстоке поводження з боку правоохоронних органів, має бути проведено ефективне офіційне розслідування, під час якого можна виявити та забезпечити показання винних осіб. Мінімальні стандарти, викладені в практиці Суду, передбачають проведення незалежного і безстороннього розслідування під контролем громадськості, а від компетентних органів влади вимагають ретельності та оперативності при його проведенні.

Органи прокуратури провели перевірку заяв підсудних та захисників, з матеріалів якої вбачається, що були опитані лише працівники міліції, на яких вказували підсудні, а в порушенні кримінальної справи відмовлено, переважно виходячи з того, що правоохоронці заперечувли проти тверджень підсудних".

Таким чином, під час проведення додаткового розслідування органу досудового слідства необхідно ретельно перевірити обставини щодо написання ОСОБА_3 повторної заяви про вчинення ним злочину (т.4 а.с.36), врахувавши, що в цей день в ІТТ Придніпровського РВ УМВС його відвідували працівники міліції без участі захисника, біля заяви відсутні будь-які супровідні документи.

Під час проведення додаткового розслідування необхідно ретельно перевірити обставини виявлення рукавиці під час проведення додаткового огляду місця події, врахувавши при цьому висновки судів вищих інстанцій, викладених в ухвалах (т.7 а.с.105, т.9 а.с.171-174) та з"ясувати, чому рукавиця була виявлена на місці злочину лише за спливом 17 днів після первинного огляду в той час, коли свідки обвинувачення ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 бачили чорну рукавицю, яка лежала біля паркану будинку ОСОБА_5; також належим чином не було досліджено обгрунтованість висновку експертизи щодо можливості збереження запаху на рукавиці, враховуючи тривалість її знаходження на вулиці з врахуванням погодних умов.

З цих підстав суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні розбійного нападу та вбивства ОСОБА_29 побудовано на неповно перевірених і суперечливих доказах, а іншим об"єктивним доказам у справі, які не підтверджують обвинувачення, не дано юридичної оцінки, чим порушені вимоги ст.22 КПК України про всебічне, повне та об"єктивне дослідження обставин справи.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що вимоги ухвали суду від 09 серпня 2007 року про направлення справи на додаткове розслідування органом досудового слідства в повному обсязі виконані не були, по справі була допущена суттєва неповнота, яка перешкоджає суду всебічно, повно та об"єктивно розглянути справу і постановити законне судове рішення.

Суд вважає, що допущена неповнота досудового слідства, а саме встановлення часу вчинення злочину, не може бути усунута в судовому засіданні, так як обставини, які треба дослідити, мають комплексний характер, вони взаємопов"язані й взаємозалежні. При цьому необхідно врахувати, що в ухвалі Верховного суду України від 15 грудня 2009 року (т.7 а.с.105) та в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і криміналньих справ від 24 квітня 2012 року (т.9 а.с.171-178) вказано, що перебування ОСОБА_3М на дні народження сестри в одному селі і одночасно вчинення злочину в іншому селі фактично неможливо.

Суд вважає, що клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу підсудним підлягає до задоволення з наступних підстав.

В зв"язку з набуттям чинності Кримінальним процесуальним кодексом України з 20 листопада 2012 року суд при вирішенні питання щодо зміни запобіжного заходу підсудним ОСОБА_3 та ОСОБА_4 керується положеннями міжнародних актів, які є джерелом права в України, та положеннями параграфа 1 глави 18 КПК України 2012 року.

Відповідно до ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2012 року суду першої інстанції дана вказівка вмотивовано вирішити питання про вид міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та в залежності від цього заходу встановити його тривалість згідно з положеннями Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правозастосовної практики Європейського Суду з прав людини (т.9 а.с.175-178).

При вирішенні клопотання про зміну запобіжного заходу суд враховує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були затримані у відповідності до ст.115 КПК України 1960 року: ОСОБА_4 - 15 січня 2007 року, ОСОБА_3М, - 17 січня 2007 року; під час досудового слідства строк перебування під вартою продовжувався, зокрема, за постановою апеляційного суду Черкаської області від 18 січня 2008 року до восьми місяців. (т.4 а.с.25-26). В зв"язку з розглядом справи в судах підсудні перебувають під вартою більше шести років.

Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "с" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею або іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнено під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з"явитись на судове засідання.

Як зазначив Європейський Суд з прав людиини у справі "Харченко проти України" (пункти 79,80 рішення від 10 лютого 2011 року) та у справі "Елоєв проти України" (п.60 рішення від 06 листопада 2008 року) розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, така оцінка має бути в кожному конкретному випадку залежно, крім іншого, і від рівня переконливості аргументів заявника, викладених у клопотанні про звільнення. Попереднє тримання Харченка під вартою тривало 2 роки і 4 місяці, аргументами для вирішення питання взяття під варту були серйозність звинувачень і ризик його втечі Прокурором і судом не наведено взагалі жодних підстав для продовження тримання заявника під вартою. Проте відповідно до п.3 ст.5 Конвенції після того, як мине певний час, саме тільки існування обгрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші, чітко вказані підстави для продовження тримання під вартою.

Наведені положення Конвенції та практики Європейського Суду, що відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" застосовуються судом при розгляді справ як джерело права.

Вирішуючи клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу підсудним суд враховує наявність у підсудних постійного місця проживання, родини. Необхідність застосування запобіжного заходу обгрунтовується наявністю наступних ризиків: можливість переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи те, що відсутні обставини та не зазначені докази, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з"явилися нові ризики, які виправдовують тримання підсудних під вартою, а також недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризикам , суд вважає за можливе змінити підсудним запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з покладенням на підсудних обов"язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Домашній арешт полягає в забороні підсудним залишати житло цілодобово або в певний час доби з покладенням обов"язку прибувати до слідчого за першою вимогою.

Встановлена судом неповнота досудового слідства є істотним порушенням не лише кримінально-процесуального законодавства, а й вимог і принципів Конституції України та Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З цих підстав колегія суддів вважає, що досудове слідство проводилоось всупереч вимогам статей 22 та 64 КПК Украхни, оскільки було однобічно досліджені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Дана неповнота та однобічність досудового слідства не може бути усунена судом в судовому засіданні, так як обставини, які треба дослідити, мають комплексний характер, вони взаємопов"язані й взаємозалежні. Їх з"ясування потребує аналітичних, оперативних, специфічних заходів і рішень, які можливо реалізувати тільки в умовах досудового слідства.

Керуючись ст.281 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Клопотання захисника ОСОБА_1 про направлення справи на додаткове розслідування задовольнити повністю.

Направити матеріали кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч.4 ст.187 та п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України прокурору для організації додаткового розслідування.

Запобіжний захід підсудним ОСОБА_3 та ОСОБА_4О змінити з тримання під вартою на домашній арешт, звільнивши з-під варти негайно.

Покласти на підсудного ОСОБА_3 терміном на два місяці, тобто до 21 липня 2013 року, такі процесуальні обов'язки:

1) Прибувати до слідчого за першою вимогою;

2) цілодобово не залишати місце постійного проживання ІНФОРМАЦІЯ_10 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підсудну ОСОБА_4О терміном на два місяці, тобто до 21 липня 2013 року, такі процесуальні обов'язки:

1) Прибувати до слідчого за першою вимогою;

2) цілодобово не залишати місце постійного проживання ІНФОРМАЦІЯ_11 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Виконання ухвали в частині зміни запобіжного заходу доручити Чорнобаївському РВ УМВС України в Черкаській області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом семи днів з дня проголошення.

Головуючий : Н.В.Цибра

Судді: Л.А.Синецька

ОСОБА_30