У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: прокурораОСОБА_4 ,
засудженихОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисниківОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
при секретаріОСОБА_9 ,
розглянула в судовому засіданні 23 червня 2016 року в м. Києві кримінальне провадження № 0001442 за касаційними скаргами засуджених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 05 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 12 травня 2015 року.
Вироком Київського районного суду м. Полтави від 05 лютого 2015 року
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м. Полтави, мешканця
АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє
25 грудня 2014 року за ч. 1 ст. 185 КК до покарання
у виді позбавлення волі на строк 1 рік,
засуджено за ч. 4 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 11років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, за пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, на підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця
та мешканця
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ч. 4 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, за пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, на підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12 травня 2015 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_5 і ОСОБА_6 визнано винуватими у вчиненні розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та умисному вбивстві цих осіб із користі та за попередньою змовою між собою за таких обставин.
Так, у липні 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили здійснити розбійний напад на ОСОБА_11 з метою заволодіння належним останньому особистим майном з корисливих спонукань, для чого спочатку вирішили заволодіти розбійним шляхом ключем від квартири ОСОБА_11 , який зберігала при собі бабця ОСОБА_5 - ОСОБА_10 , щоб в такий спосіб мати безперешкодний доступ до майна ОСОБА_11 . Для цього ОСОБА_5 придбав у магазині гумові рукавички, виготовив з тканини два кляпи, відрізки для фіксування кляпів та підшукав відрізки мотузки, а ОСОБА_6 виготовив із в`язаних шапок дві маски.
26 липня 2014 року близько 12.00 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_10 насильницьким шляхом, будучи готовими до будь-яких наслідків, діючи з прямим умислом, взявши з собою заздалегідь виготовлені два кляпи з тканини та відрізки мотузки, вдягнувши маски та гумові рукавички, проникли через вхідні двері до квартири АДРЕСА_2 , де проживала ОСОБА_10 , яка є особою похилого віку, та перебуваючи у кімнаті її квартири здійснили напад на останню, застосувавши неї насильство, небезпечне для її життя та здоров`я, що виразилося у завданні потерпілій руками, стиснутими в кулаки, не менше двох ударів у ділянку голови, та не менше десяти ударів по верхнім кінцівкам. Після цього ОСОБА_5 засунув потерпілій ОСОБА_10 до роту кляп, яким повністю закрив отвір дихальних шляхів, мотузкою обв`язав кляп навколо голови потерпілої та зв`язав їй руки і ноги, позбавивши таким чином потерпілу можливості рухатися. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 обмотали голову ОСОБА_10 простирадлом та предметами одягу, позбавивши останню таким чином можливості дихати та спричинивши потерпілій тілесні ушкодження, від яких вона померла на місці події. Після цього ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 заволоділи особистим майном ОСОБА_10 , а саме ключами від квартири АДРЕСА_3 цього ж будинку, де проживав ОСОБА_11 , які знаходилися у кишені халату потерпілої, з метою доступу до майна останнього.
У послідуючому ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном насильницьким шляхом, діючи з прямим умислом, взявши з собою заздалегідь виготовлений кляп з тканини, відрізок мотузки та дерев`яну ніжку від кухонного стільця, близько 12.30 год. відчинили ключами, якими заволоділи у потерпілої ОСОБА_10 , вхідні двері, та незаконно проникли до квартири АДРЕСА_4 , де проживав ОСОБА_11 , який є особою похилого віку. Перебуваючи в коридорі його квартири, вони здійснили напад на останнього, застосувавши до нього насильство, небезпечне для життя та здоров`я, що виразилося у завданні потерпілому руками, стиснутими в кулаки, та ногами не менше двох ударів у ділянку голови, та не менше чотирьох ударів по тулубу та верхнім кінцівкам потерпілого ОСОБА_11 , від чого останній впав на підлогу.
Подолавши таким чином опір ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 засунули до рота потерпілого кляп, яким повністю закрили отвір дихальних шляхів, чим позбавили його можливості дихати. Потім, зв`язавши руки ОСОБА_11 мотузкою, вони позбавили потерпілого можливості рухатися, тим самим спричинивши потерпілому тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці події.
Після цього ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого корисливого умислу, перебуваючи у квартирі ОСОБА_11 , заволоділи його коштами в сумі 102 грн та майном загальною вартістю 2 761 грн 20 коп, якими розпорядилися на власний розсуд.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду. Стверджує, що умислу на вбивства вони з ОСОБА_6 не мали, а лише хотіли заволодіти майном ОСОБА_11 , а для того вчинили напад на ОСОБА_10 і заволоділи ключами від квартири ОСОБА_11 . Зазначає, що після нападу ОСОБА_11 був живий. Вважає, що йому призначено занадто суворе покарання. Просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду. Стверджує, що мав умисел лише на пограбування ОСОБА_11 , перешкоджав ОСОБА_5 завдавати удари потерпілим та послабляв кляпи, щоб вони могли дихати. Вважає, що потерпілі померли внаслідок дій ОСОБА_5 . Зазначає, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував його особу та конкретну роль у вчиненні злочинів. Просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду. Вважає, що у даному випадку мав місце ексцес виконавця - ОСОБА_5 . Стверджує, що належних доказів винуватості його підзахисного у вчиненні умисного вбивства матеріали провадження не містять. Указує, що у судовому засіданні не був допитаний судмедексперт. Зазначає, що судом порушено вимоги ст. 384 КПК щодо роз`яснення у попередньому судовому засіданні права ОСОБА_6 на розгляд кримінального провадження судом присяжних. Також стверджує, що суд не врахував обставини справи та дані про особу ОСОБА_6 , який щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, характеризується позитивно. Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК. Просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення засуджених та захисників на підтримання касаційних скарг, думку прокурора, який просив скасувати судові рішення з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції у зв`язку з порушенням судом вимог ст. 384 КПК, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 384 КПК прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних. При цьому письмове роз`яснення прокурора додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду. Суд також зобов`язаний роз`яснити право на розгляд справи судом присяжних під час підготовчого судового засідання та у разі, якщо обвинувачений заявить таке клопотання, призначити кримінальне провадження до розгляду саме таким складом суду.
Інформування обвинуваченого про можливість розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних ще до початку судового розгляду надасть йому можливість підготуватись до реалізації такого права і його рішення з цього питання буде виваженим та обґрунтованим. Тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.
Таку позицію обрав Верховний Суд України в постанові від 25 червня 2015 року (справа № 5-111кс15), рішення якого згідно зі ст. 458 КПК є обов`язковими для всіх судів України.
У вищевказаній постанові Судовою палатою у кримінальних справах Верховного Суду України сформульовано висновок із приводу застосування статті 384 КПК, який зводиться до такого:
а) право на розгляд кримінального провадження судом присяжних є невід`ємною складовою права обвинуваченого на захист;
б) порушення такого права свідчить про невиконання прокурором, судом вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на розгляд його справи в порядку кримінального провадження судом, утвореним відповідно до закону, і є порушенням права на розгляд його справи судом, визначеним законом;
в) прокурор під час досудового розслідування, але у будь-якому разі до моменту складання обвинувального акта, повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора повинно бути додано до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування;
г) суд під час підготовчого судового засідання повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Право на суд присяжних обвинуваченого у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, повинно міститись у переліку прав обвинуваченого, які закріплені у письмовій пам`ятці про права та обов`язки;
д) невиконання прокурором вимог статті 384 КПК, в силу вимог пункту третього частини третьої статі 314 КПК, є підставою для повернення обвинувального акта прокуророві;
е) невиконання судом під час підготовчого судового засідання вимог статті 384 КПК є безумовною підставою для скасування судових рішень вищими судами.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що письмове роз`яснення прокурора про можливість та особливості розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом присяжних додано до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування
Разом із тим, з аудіо запису судових засідань суду першої інстанції убачається, що право на розгляд кримінального провадження судом присяжних щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом роз`яснено не було, що відповідно до вимог закону є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і тягне безумовне скасування судового рішення.
З огляду на викладене судові рішення підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого суду необхідно перевірити доводи касаційних скарг, усунути зазначені в даній ухвалі недоліки та прийняти рішення, яке б відповідало вимогам кримінального та кримінального процесуального закону.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:

Касаційні скарги засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Київського районного суду м. Полтави від 05 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 12 травня 2015 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скасувати.
Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3