Порядковий № 1-кп/756/120/16
В И Р О К
іменем України
02 листопада 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,

В С Т А Н О В И В :
06.06.2015 року інспектор ПС Оболонського РУ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_7 охороняв громадський порядок під час масових заходів, що проходили того дня на території Оболонського району м. Києва. Близько 12 години по радіостанції від чергового по Оболонському РУ ГУ МВС України у м. Києві була отримана інформація про порушення громадського порядку біля ТРЦ «Дрім Таун» за адресою м. Київ, проспект Оболонський 1-Б з боку станції метро «Мінська». Дане порушення полягало у тому, що за вказаною вище адресою група людей у кількості біля 40 чоловік кидали каміння та скляні пляшки у бік працівників міліції. У зв`язку із чим ОСОБА_7 та інші співробітники отримали наказ про вжиття заходів, спрямованих на припинення протиправної поведінки.

Близько 12 години 10 хвилин того ж дня по прибуттю за вказаною вище адресою ОСОБА_7 та іншими співробітниками міліції була виявлена група людей у кількості біля 45 осіб, які були одягнуті таким чином, щоб унеможливити ідентифікацію особи за обличчям. Вказані особи вчиняли агресивні дії у бік працівників міліції, кидали в них каміння, скляні пляшки та дерев`яні палиці, супроводжуючи ці дії нецензурними висловлюваннями.

Співробітники міліції попередили осіб, які порушували громадський порядок, про застосування фізичної сили або спеціальних засобів у випадку, якщо вони не припинять протиправну поведінку. Проте, особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, серед яких перебував й ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що працівники міліції виконують свої службові обов`язки, проігнорували попередження співробітників правоохоронних органів.

З метою припинення протиправної поведінки та затримання ОСОБА_8 , який побіг у напрямку ринку «Явір-95», ОСОБА_7 прослідував за ним, та на території ринку, що знаходиться за адресою : м. Київ, вулиця Тимошенка, 14-А, почав здійснювати затримання останнього. У цей час ОСОБА_8 вчинив опір працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, а саме почав чіплятися за формений одяг потерпілого, порвавши лівий рукав форменої теніски, та вдарив ліктем лівої руки в ліве око ОСОБА_7 , спричинивши йому легкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, свою причетність до подій, що відбувалися того дня на території Оболонського району м. Києва заперечив. Повідомив суду, що приїхав до ТРЦ «Дрім Таун» з метою придбати деякі речі. Побачивши натовп біля парковки торгового центру він зупинився, але оскільки між працівниками міліції та цим натовпом почали відбуватися активні дії, він, побоюючись за свою безпеку, пішов у напрямку ринку. Проходячи по території ринку, ОСОБА_8 чув звуки характерні для затримання, повз нього пробігали якісь люди. Коли він повернув за ріг, його без будь-яких попереджень невідомі особи повалили на землю, обвинувачений почав кричати, що він представник преси, але його затримали.

Спростовуючи висунуте обвинувачення ОСОБА_8 стверджує про те, що орган досудового розслідування намагається таким чином уникнути відповідальності за нанесення йому тілесних ушкоджень правоохоронцями під час безпідставного затримання.

Проте, незважаючи на таку позицію обвинуваченого, його вина знайшла підтвердження в ході судового слідства у результаті дослідження кожного доказу наданого як стороною обвинувачення так і стороною захисту.

Так, згідно показань потерпілого ОСОБА_7 , який станом на червень 2015 року займав посаду інспектора ПС Оболонського РУ ГУ МВС України у м. Києві, він 06 червня приймав участь у заходах охорони громадського порядку під час проходження масових акцій того дня на території Оболонського району м. Києва. Отримавши інформацію про те, що на парковці біля ТРЦ «Дрім Таун» вчиняються протиправні дії, він разом з іншими співробітниками біля 12 години прибули до вказаного місця, де побачили групу людей у кількості 40 50 осіб із закритими обличчями, в капюшонах. Дана група у більшості була озброєна палицями, камінням та пляшками, які вони кидали у бік працівників міліції. Правоохоронці намагалися їх зупинити, але останні були налаштовані агресивно. Отримавши команду про припинення порушення громадського порядку, співробітники міліції почали зупиняти агресивно налаштованих осіб, які не реагували на попередження, у зв`язку із чим їх мали затримати. Оскільки ці особи почали бігти у бік ринку «Явір-95» співробітники міліції, у тому числі ОСОБА_7 прослідували за ними. Особисто потерпілий переслідував чоловіка у чорній кофті із капюшоном на голові, закритим тканиною обличчям, дерев`яною палицю довжиною близько 1 метра у руці. На вказаного чоловіка ОСОБА_7 звернув увагу ще на парковці через його активні протиправні дії та палицю у руці. На вимоги потерпілого зупинитися, чоловік не реагував.

Дана особа перебувала у його полі зору до повороту. Коли ОСОБА_7 слідуючи за ним, повернув за ріг, то побачив, що той скинув палицю і його намагається затримати представник Державної служби охорони у чорній формі, в ході чого між останніми виникла бійка. У зв`язку із чим потерпілий вирішив допомогти у затриманні, у цей час працівник ДСО відійшов від чоловіка. При затриманні ОСОБА_7 взяв цього чоловіка за руку, потягнув її, той почав рвати формений одяг на потерпілому, порвав рукав. ОСОБА_7 нахилився уперед і в цей момент чоловік вдарив його в обличчя. Від отриманого удару потерпілий відійшов трохи назад. У цей час до них підбіг його напарник ОСОБА_9 та, застосувавши прийоми рукопашного бою, допоміг затримати чоловіка. Після затримання його повели до кімнати охорони ринку, де з нього зняли капюшон з голови та тканину з обличчя, вилучили ніж, що був закріплений на ремені. Крім того, при затриманому було посвідчення міліціонера батальйону «Київ-2». Встановлена особа затриманого, ним виявився ОСОБА_8 . При ньому із собою був рюкзак зі змінним одягом, у який він переодягнувся у кімнаті охорони, знявши з себе чорну кофту із капюшоном й одягнув сорочку.

Того ж дня потерпілий особисто доставив ОСОБА_8 в Оболонське РУ ГУ МВС України у м. Києві потім до ТВМ, після чого ОСОБА_7 відвезли до лікарні у зв`язку із погіршенням стану здоров`я.

Відповідаючи на запитання захисту потерпілий упевнено повідомив, що під час переслідування ОСОБА_8 усвідомлював, що його переслідує співробітник правоохоронного органу, оскільки ОСОБА_7 кричав йому про це, крім того, у момент затримання ОСОБА_8 також було зрозуміло, що його затримує працівник міліції, який одягнутий у формений одяг із надписом ГУ МВС України у м. Києві.

Аналогічні показання дав суду й свідок ОСОБА_9 , який станом на 06.06.2015 року працював на посаді інспектора ПС Оболонського РУ ГУ МВС України у м. Києві. Його показання щодо подій біля ТРЦ «Дрім Таун» у денну пору доби повністю відповідають показанням потерпілого ОСОБА_7 .

Крім іншого свідок повідомив, що виконуючи наказ про затримання порушників громадського порядку, він, пробігаючи по території ринку «Явір-95» побачив, що його напарнику ОСОБА_7 потрібна допомога у затриманні особи, який вчиняє опір, тримається за формений одяг. ОСОБА_9 підбіг та застосував до чоловіка прийом загнувши його руку за спину, що дозволило його затримати. Після чого вони встановили особу, зняли з нього маску та капюшон. Повідомити про деталі затриманні ОСОБА_9 не зміг у зв`язку із сплином тривалого проміжку часу між подіями та допитом у суді.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 мешканці будинку АДРЕСА_2 , вікна якого виходять на ТРЦ «Дрім Таун» повідомили, що через вікна своїх квартир бачили скупчення людей із закритими обличчями, переважно у чорному одязі, які, тримаючи у руках палиці та інші речі, вчиняли агресивні дії по відношенню до працівників міліції. У подальшому група цих осіб побігла у напрямку ринку «Явір-95».

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні докази, надані стороною обвинувачення :

- Відповідно до висновку експерта № 1590 від 08.06.20015 року (а.с. 131 - 132), при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_7 було встановлено, що у потерпілого виявлений синець в лівій підочній ділянці, який міг утворитися 06.06.2015 року від удару тупим предметом та відноситься до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

- Довідка від 06.06.2015 року видана КМКЛ №8, яка свідчить, що при зверненні до лікаря невролога ОСОБА_7 встановлений діагноз забій м`яких тканин лівої виличної ділянки (а.с. 133).

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.06.2016 року (а.с. 135 - 136) в ході якого потерпілий ОСОБА_7 упізнав серед чотирьох фотознімків знімок на якому зображена особа, яку він 06.06.2015 року затримував на ринку «Явір-95», яка вчиняла опір та нанесла йому тілесні ушкодження. Впізнаною особою є ОСОБА_8

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.06.2015 року (а.с. 137 - 138) в ході якого свідок ОСОБА_9 упізнав на фотознімку № 1 особу, яка чинила опір ОСОБА_7 при затриманні на ринку «Явір-95» і нанесла йому тілесні ушкодження. На фотознімку № 1 зображений ОСОБА_8

- Рапорт інспектора ПС Оболонського РУ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_7 від 06.06.2015 року, у якому останній на ім`я начальника управління повідомив про обставини затримання ОСОБА_8 на ринку «Явір - 95», в ході якого останній чинив опір, чіплявся за формений одяг та наніс удар ліктем в обличчя (а.с. 142).

- Протокол огляду місця події від 06.06.2015 року (а.с. 146 - 148) в ході якого ОСОБА_7 , перебуваючи у службовому кабінеті ТВМ -1 Оболонського РУГУ МВС України у м. Києві, надав слідчому футболку чорного кольору із надписом «міліція», із шевроном на правому рукаві «Головне Управління», на лівому «МВС». Оглянута футболка має пошкодження лівий рукав частково відірваний від плечового шва. Під час даної слідчої дії ОСОБА_7 повідомив, що рукав був відірваний ОСОБА_8 при затриманні.

Постановою від 09.06.2015 року дана футболка визнана речовим доказом у кримінальному провадженні (а.с. 129).

- Протокол огляду від 25.06.2015 року (а.с. 149 - 159). В ході проведення даної слідчої дії у присутності потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 був переглянутий відеозапис під назвою №1-IMG_9899дримтаун (драка), що міститься на СД-Р диску. На відеозапису зафіксовані події, що мали місце біля ТРЦ «Дрім Таун», при вході до якого знаходиться натовп людей, обличчя деяких з них закрите. Після першої хвилини перегляду у натовпі з`являється особа чоловічої статті, одягнута у чорну кофту толстовку, волосся закрите капюшоном, обличчя балаклавою, у правій руці тримає палицю, на плечах знаходиться рюкзак чорного кольору. Вказана особа разом із іншими вчиняє агресивні дії по відношенню до кількох працівників міліції, які знаходяться на протилежному кінці парковки, зокрема ця особа наносить удари палицею по шолому міліціонера та ногою по його тулубу. В ході перегляду відеозапису ОСОБА_7 та ОСОБА_9 упізнали в особі в чорній кофті, із палицею в руках, яка наносила удари співробітникам міліції, особу яку вони згодом затримали на ринку «Явір-95», якою виявився ОСОБА_8 .

Крім того судом були дослідженні докази сторони захисту на підтвердження позиції обвинуваченого, а саме :

- Виписка № 14998 з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_8 (а.с. 104), з якої убачається, що обвинувачений перебував у КМКЛШМД у період часу з 06.06.2015 до 08.06.2015 року на лікуванні із діагнозом : параорбітальні гематоми з двох сторін. Закрита травма животу. Забій передньої черевної стінки. Зі слів хворого дані ушкодження були отримані ним при побитті двома міліціонерами за адресою : АДРЕСА_3 . Даний документ, на думку сторони захисту, є доказом, що свідчить про наявність мотивів написання ОСОБА_7 рапорту з метою уникнення відповідальності за вчинення протиправних дій при затриманні ОСОБА_8 .

Також судом за клопотанням сторони захисту був витребуваний та досліджений висновок експерта № 13468/15-35 від 25.08.2015 року. За результатами портретної експертизи, для проведення якої експерту були направлені ДВД-диск із фотознімками у цифровому форматі ОСОБА_8 та відеозапис подій від 06.06.2015 року експерт зазначив наступне. Для з`ясування чи придатне зображення особи для подальшого проведення ідентифікаційних досліджень було вибрано зображення, у якому найбільш повно, наскільки можливо у даному відеозаписі, відобразились окремі та загальні ознаки будови обличчя досліджуваної особи. Дане зображення особи розмите, неконтрастне та дрібномасштабне. На фотозображенні відображена лише верхня частина обличчя досліджуваної особи, а нижня частина замаскована тканиною зеленого кольору. Окрім того, на голову одягнутий капюшон. Прояв частини обличчя, що проглядається, не створює достатнього набору індивідуальних ознак. У зв`язку із чим, експерт не зміг відповісти на запитання порушене у постанові слідчого та встановити, чи одна і та ж особа зображена на наданих на дослідження відеозаписі та на фотознімках.

Вирішуючи питання відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України щодо допустимості доказів наданих сторонами кримінального провадження, з урахуванням клопотання захисту про визнання всіх зібраних стороною обвинувачення доказів недопустимими з тих або інших підстав, суд зобов`язаний вирішити питання щодо кожного доказу, врахувавши вимоги процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Положення ст. 85 КПК України дає визначення належності доказів, а саме можливості/здатності конкретного доказу прямо чи непрямо підтвердити наявність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні. У зв`язку із чим посилання захисника саме на недопустимість тих доказів, які на його думку, не містять доказу вини ОСОБА_8 , суперечить зазначеній вище нормі.

Вказуючи на недопустимість всіх протоколів слідчих дій, у зв`язку із відсутністю у них ім`я та по батькові слідчих, адвокатом не зазначено, яким чином та у наслідок чого вказаний недолік процесуальних документів призвів до істотних порушень прав та свобод ОСОБА_8 , а тому підстав для визнання зазначених доказів недопустимими у суду немає.

Крім того, суд має зауважити стороні захисту, що відповідно до засад кримінального судочинства суд зобов`язаний безпосередньо дослідити докази. При чому показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. А тому позиція адвоката, яка полягає у недоведеності обвинувачення унаслідок ненадання прокурором протоколів допиту підозрюваного та свідків, суперечить вимогам закону. Одночасно суд враховує принцип змагальності сторін кримінального провадження, суть якого полягає у тому, що кожна сторона провадження самостійно обстоює свою правову позицію.

Судом надано оцінку того, що протоколи слідчих дій, проведених під час досудового розслідування, містять певні недоліки при їх складанні, проте у судовому засіданні не було встановлено, що вони отримані всупереч вимогам кримінального закону, що свідчить про їх допустимість та обов`язок суду враховувати відомості, викладені у них, при прийнятті рішення.

Частиною 2 ст. 342 КК України передбачена відповідальність за вчинення опору працівникові правоохоронного органу під час виконання покладених на них обов`язків щодо охорони громадського порядку.

У контексті вказаної норми опір це активна фізична протидія здійсненню правоохоронцями покладених на них обов`язків у тому числі і по охороні громадського порядку. Опір характеризується певними ознаками : він має полягати в активних діях; дії винної особи полягають у застосуванні фізичної сили до правоохоронця; ці дії перешкоджають виконанню потерпілим своїх функціональних обов`язків; дії вчиняються винною особою в момент виконання покладених на останнього обов`язків.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26.06.1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» під виконанням обов`язків по охороні громадського порядку слід розуміти несення постової чи патрульної служби, підтримання порядку під час масових заходів, дії по припиненню або запобіганню порушень громадського порядку, затримання порушника тощо.

За наслідками судового розгляду встановлено, що 06.06.2015 року близько 12 години на території парковки біля ТРЦ «Дрім Таун» за адресою : м. Київ, проспект Оболонський 1-Б, з боку невстановлених осіб відбувалися дії, що свідчили про порушення громадського порядку. Дана обставина доведена як показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , так і переглянутим у судовому засіданні відеозаписом подій, що міститься на диску.

Таким чином співробітник правоохоронних органів ОСОБА_7 , будучи на той час інспектором ПС Оболонського РУ ГУ МВС України у м. Києві, виконував обов`язки по охороні громадського порядку, під час чого, зокрема, мав право затримувати порушників.

У судовому засіданні потерпілим надано пояснення причин переслідування ним конкретної людини, яка вчиняла агресивні дії щодо правоохоронців, якою у подальшому виявився ОСОБА_8 .

Досліджуючи версію захисту з урахуванням усієї сукупності доказів, суд приходить до висновку про її невідповідність встановленим обставинам з наступних причин.

Обвинуваченим та його захисником зазначено про неможливість нанесення ліктем ОСОБА_8 удару в обличчя ОСОБА_7 враховуючи значну різницю у зрості між обвинуваченим та потерпілим, та засіб захисту ОСОБА_7 у виді шолому, який закриває як голову так й обличчя. Дійсно у судовому засіданні було об`єктивно встановлено, що зріст потерпілого є значно більшим у порівнянні зі зростом обвинуваченого. Проте, суд має взяти до уваги, що розповідаючи про механізм нанесення удару потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що удар ліктем був нанесений ОСОБА_8 у той момент, коли потерпілий нахилився уперед донизу у зв`язку із застосуванням прийому рукопашного бою.

Крім того, згідно показань як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_9 того дня співробітникам ПС Оболонського РУ ГУ МВС України у м. Києві не були видані засобу захисту «сфери», оскільки їх не вистачало на всіх правоохоронців. Того дня вказані вище особи були одягнуті у формений одяг, головним убором була кепка із написом « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». А тому твердження ОСОБА_8 про наявність на голові ОСОБА_7 шолому суперечить встановленим обставинам подій.

Також суд відхиляє версію захисту про неможливість нанесення ОСОБА_8 будь-яких ударів у зв`язку із одночасним затриманням його з обох боків ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , оскільки у судовому засіданні встановлено, що затримання обвинуваченого відбувалося не одночасно потерпілим та свідком. Згідно показань вказаних осіб, спочатку ОСОБА_8 намагався затримати ОСОБА_7 , однак після удару в обличчя відійшов назад, і лише у цей момент до них підбіг ОСОБА_9 , який прибіг на допомогу напарнику. Дані показання обвинуваченим та його захисником будь-яким чином не спростовані, а тому стверджувати про одночасне затримання ОСОБА_8 не має підстав.

Посилання захисника на можливість ненавмисного (рефлекторного) нанесення удару ОСОБА_8 особі, яка застосувала прийом рукопашного бою, внаслідок чого обвинувачений втратив рівновагу та розмахуючи руками ударив потерпілого в обличчя, було заперечене потерпілим. ОСОБА_7 повідомив, що в ході переслідування він особисто кричав про необхідність зупинитися, але особа не реагувала, під час затримання вказана особа провокувала потерпілого, поводила себе агресивно, чітко усвідомлюючи, що затримання проводить правоохоронець. А тому потерпілий у категоричній формі заявив про навмисність нанесення йому ОСОБА_8 удару ліктем в обличчя з метою уникнення затримання, що явно не відповідає версії захисту про рефлекторні дії організму обвинуваченого.

Судом безумовно враховується та обставина, увагу на якій акцентував захисник, що після затримання ОСОБА_8 протягом двох днів перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку із тілесними ушкодженнями отриманими 06.06.2015 року можливо в ході затримання. Але судом враховується і те, що жодних претензій з цього приводу до правоохоронців обвинувачений не висував, як безпосередньо після затримання так і в ході досудового та судового слідства. А тому стверджувати, що мотивами кримінального переслідування ОСОБА_8 є бажання правоохоронців уникнути відповідальності, не має обґрунтованих підстав.

Доказ з боку сторони захисту яким є висновок портретної експертизи, що був досліджений судом, не є належним доказом оскільки він не містить інформації, яка б підтверджувала чи спростовувала обставини, що підлягають доказуванню у даному провадженні. При цьому слід звернути увагу на те, що органом досудового розслідування дії, що були вчинені біля ТРЦ «Дрім Таун» 06.06.2015 року ОСОБА_8 не інкримінуються.

Позиція обвинуваченого щодо невизнання вчинення ним інкримінованих йому дій, суд пов`язує із його небажанням нести відповідальність за протиправну поведінку. Заслуговує на окрему увагу та обставина, що згідно із дослідженими документами особової справи ОСОБА_8 до 05.06.2015 року був працівником правоохоронних органів, мав стаж роботи правоохоронцем більше 8 місяців, пройшов підготовку працівників органів внутрішніх справ України, прийняв присягу працівника органів внутрішніх справ України, а відтак мав розуміти та усвідомлювати дії правоохоронців направлені на припинення порушення громадського порядку у тому числі на затримання правопорушників.

Таким чином судом за наслідками повного та всебічного дослідження доказів сторони обвинувачення та захисту встановлено винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Оскільки ОСОБА_8 вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 342 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує суспільну небезпечність діяння, ступінь тяжкості даного кримінального правопорушення, що віднесений законом до правопорушень невеликої тяжкості та особу винного.

В ході судового розгляду обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Судом враховується відношення ОСОБА_8 до вчиненого, матеріали, що його характеризують, а саме те, що він на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є особою раніше не судимою. Інформацією про працевлаштування обвинуваченого суд не володіє.

Враховуючи викладене вище, суд, приймаючи до уваги пост кримінальну поведінку обвинуваченого, яка не характеризується критичним ставленням останнього до своїх дій, вважає необхідним покаранням яке буде мати як виховний так і профілактичний характер покарання у виді позбавлення волі.

При призначенні такого виду покарання суд зобов`язаний врахувати особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, участь його у бойових діях у зоні проведення Антитерористичної операції, що на думку суду у своїй сукупності може свідчити про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання. У зв`язку із викладеним суд вважає можливим та доцільним відповідно до вимог ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі із визначенням іспитового строку, протягом якого він буде зобов`язаний виконати обов`язки покладені на нього судом.

При ухваленні вироку, суд відповідно до вимог ст. 100 КПК України, вирішує долю речових доказів.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки :

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази :

- футболку чорного кольору з написом «Міліція» - повернути ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1