У Х В А Л А
23 версеня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС 2-го СВ прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, росіянина, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, на час вчинення кримінального правопорушення перший заступник голови Одеської обласної державної адміністрації, раніше не судимого, депутат Одеської міської ради VII скликання, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешкає у АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 364, ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 294 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 364, ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 294 КК України, за наступних обставин.

Другим слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001323 від 19.02.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 364, ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 294 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи з 22.11.2013, у м. Києві, на майдані Незалежності розпочалися безстрокові мирні збори громадян на підтримку європейського вектору зовнішньої політики України та зміни чинної влади.

З метою залякування учасників акцій протесту, протидії активістам руху «Євромайдан», службові особи органів державної влади та місцевого самоврядування, протягом січня - лютого 2014 року, бажаючи якнайдовше зберегти свої владні повноваження та усунути перешкоди з боку активістів «Євромайдану», припинити будь-які масові збори, мітинги, вуличні походи та інші акції, розробили порядок протидії учасникам зазначених протестів в регіонах України, у тому числі шляхом їх залякування відповідними незаконними силовими акціями, в порушення вимог ст. 39 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування. Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей. Окрім того, перешкоджання в реалізації права громадян України на проведення мирної демонстрації, втручання у реалізацію їх права на свободу мирних зібрань, є порушенням статті 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Верховною Радою України 17.07.1997.

Незважаючи на викладене, протягом січня 2014 року перший заступник голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_5 (призначений на посаду 19.12.2013 розпорядженням голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_7 №189/к-2013), за попередньою домовленістю з іншими, на даний час невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою своєчасного реагування на зібрання протестувальників проти дій тодішньої влади, їх залякування та придушення організованих ними мирних акцій на підтримку європейського вектору зовнішньої політики України та зміни чинної влади, вжили необхідні заходи для пошуку, залучення та розміщення у м. Одесі, в тому числі в міських санаторіях, організованих груп чоловіків, загальною чисельністю близько 200 осіб, забезпечених необхідною екіпіровкою, засобами індивідуального захисту, дерев`яними кийками, битками, металевими прутами, тощо для нанесення тілесних ушкоджень мітингувальникам.

При цьому, ОСОБА_5 та інші, на даний час не встановлені досудовим розслідуванням особи, допускали спричинення в результаті злочинних дій спеціально залучених ними осіб тілесних ушкоджень мітингувальникам, та тим, хто їх підтримує, пошкодження або знищення їх майна, вчинення погромів, виникнення дестабілізації суспільно-політичної ситуації в м. Одесі.

19.02.2014, у першій половині дня, ОСОБА_5 та інші, на даний час не встановлені досудовим розслідуванням особи, які знаходились з ним у злочинній змові, отримали інформацію про заплановане мирне зібрання громадян поблизу Одеської обласної державної адміністрації на пр. Шевченка, 4 у м. Одесі, на підтримку учасників «Євромайдану» на майдані Незалежності у м. Києві, яке викликало підвищений інтерес з боку мешканців Одеського регіону та очікувалась явка значної кількості учасників.

З урахуванням викладеного, перший заступник голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_5 , діючи спільно та узгоджено з невстановленими на даний час особами, навмисно порушуючи конституційне право учасників мітингу на мирне зібрання і вільне волевиявлення, з метою придушення мирної акції громадян на підтримку європейського вектору зовнішньої політики України та зміни чинної влади, вжили необхідні заходи для доставки близько 14 год. до будівлі Одеської обласної державної адміністрації на пр. Шевченка у м. Одесі близько 200 чоловіків, обличчя яких були приховані «балаклавами», мотоциклетними шоломами, тощо, з метою унеможливлення їх ідентифікації та притягнення до кримінальної відповідальності за злочини, які готувалися, які були одягнені у чорного кольору спортивний одяг, екіпіровані у засоби індивідуального захисту у вигляді наколінників та налокітників, були озброєні дерев`яними кийками, металевою арматурою, тощо.

При цьому, ОСОБА_5 та інші особи, які знаходилися з ним у попередній змові, усвідомлювали фактичну організацію ними масових заворушень, порушення громадського порядку, передбачаючи можливість застосування фізичного насильства над громадянами, які будуть приймати участь у мітингу, та будь-яким чином підтримували учасників мітингу, допускаючи при цьому і заподіяння їм тілесних ушкоджень, вчинення погромів, пошкодження та знищення майна громадян.

Близько 14 год. 19.02.2014, на площі перед будівлею Одеської обласної державної адміністрації на пр. Шевченка, 4 у м. Одесі розпочався проукраїнський мирний мітинг під гаслом Не стріляй - проти розстрілу 18.02.2014 перших мирних громадян на майдані Незалежності у м. Києві та в підтримку європейського вектору зовнішньої політики України, у якому прийняло участь близько 50 осіб.

Близько 14 год. 30 хв. того ж дня, голова Одеської обласної адміністрації ОСОБА_7 , після нетривалого спілкування на сходах будівлі з мітингувальниками, занепокоєними появою поблизу Одеської обласної державної адміністрації близько 200 агресивно налаштованих чоловіків в захисній амуніції та озброєних дерев`яними битами, кийками та металевими прутами, які вигукували гасла на підтримку Президента України ОСОБА_8 , ухилившись від відповіді на докори громадян з приводу необхідності залучення вищезазначених агресивно налаштованих осіб - повернувся до будівлі Одеської обласної державної адміністрації.

У той же час, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з іншими, на даний час не встановленими особами для досягнення спільної злочинної мети, завдаючи істотної шкоди охоронюваним законом правам окремих громадян, а також громадським інтересам на мирні зібрання, грубо порушуючи вимоги ст.ст. 22 та 39 Конституції України, ст. 1 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, за відсутності будь-якого судового рішення, яке б обмежувало право вищевказаних громадян на свободу мирних зібрань, розпорядився щодо силового припинення заздалегідь залученими чоловіками, озброєними дерев`яними битами, кийками та металевими прутами мирного зібрання громадян, які перебували в цей час на площі перед будівлею Одеської обласної державної адміністрації, за явної відсутності для цього будь-яких підстав.

На виконання вказівки ОСОБА_5 , дії якого були узгоджені з іншими, на даний час не встановленими спільниками, вищезазначені озброєні чоловіки, у кількості близько 200 осіб, грубо порушуючи громадський порядок, використовуючи свою чисельну перевагу, учиняючи опір представникам влади, спробували прорвати кордон із числа співробітників ГУМВС України в Одеській області, які забезпечували громадський порядок та намагалися відокремити нападників від учасників проукраїнського мирного мітингу, які стали ховатися за правоохоронцями на сходинках Одеської обласної державної адміністрації.

Реалізуючи до кінця свій злочинний намір, направлений на активну участь у масових заворушеннях, невстановлені під час досудового розслідування особи, які діяли відповідно до вказівки ОСОБА_5 та його спільників, без будь-якого попередження, безпідставно застосували проти неозброєних мирних протестувальників заздалегідь заготовлені для спричинення їм тілесних ушкоджень дерев`яні бити, кийки та металеві прути, наносячи ними, а також руками та ногами удари по різним частинам тіла, застосувавши, таким чином, до них насильство та спричинили тілесні ушкодження середньої тяжкості: ОСОБА_9 , відео-оператору ТОВ "ТРК "Нова Одеса" ОСОБА_10 та легкі тілесні ушкодження: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , кореспонденту ТРК "Перший міський" ОСОБА_16 , оператору телекомпанії "Новий Канал" ОСОБА_17 , спричинили матеріальну шкоду громадянам: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , кореспонденту ТОВ "ТРК "Нова Одеса" ОСОБА_21 , оператору «5 канал ТВ» ОСОБА_22 , а також, застосовуючи дерев`яні бити та кийки, пошкодили мотоцикл марки «Yamaha XTZ 750», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_23 та мотоцикл марки «Yamaha Dragstar», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_24 , після чого, організовано покинули місце події, використовуючи автотранспорт, на якому прибули.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 294 КК України: організація масових заворушень, що супроводжувалися насильством над особою, погромами, знищенням майна, опором представникам влади із застосуванням предметів, які використовувалися як зброя, а також активна участь у масових заворушеннях, за попередньою змовою групою осіб.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 294 КК України, підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, росіянин, громадянин України, освіта вища, одружений, на час скоєння кримінального правопорушення перший заступник голови Одеської обласної державної адміністрації, раніше не судимий, депутат Одеської міської ради VII скликання, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає у АДРЕСА_2 .

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-рапортом з Управління Служби безпеки України в Одеській області від 03.03.2015;

-інформаційною довідкою з Управління Служби безпеки України в Одеській області від 09.10.2015;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_25 від 29.08.2015;

-рапортом з УКР ГУМВС України в Одеській області від 09.09.2015;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_26 від 16.09.2015;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_27 від 14.07.2016;

-інформаційною довідкою з Управління Служби безпеки України в Одеській області від 05.08.2016;

-інформаційною довідкою з УКП (ОТЗ) ГУНП в Одеській області від 08.08.2016;

-рапортом з Управління Служби безпеки України в Одеській області від 03.09.2016;

-іншими матеріалами зазначеного кримінального провадження.

22.09.2016 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про його підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 294 КК України.

Допитаний того ж дня ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 294 КК України винними себе не визнав.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Вказане кримінальне правопорушення викликало підвищений суспільний резонанс, підриває авторитет державних органів та довіру громадян до системи органів державної влади.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 стане переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховає або спотворить будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; буде незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинить інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин виникла необхідність у застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою: запобігання можливим спробам ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні тяжкого злочину переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Більш м`які, передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи не гарантують запобіганню настанню вищевказаних ризиків.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням, про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; буде незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинить інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що ОСОБА_5 має на утриманні доньку-інваліда, ОСОБА_5 одружений, в нього наявні хронічні захворювання, має на утриманні батьків похилого віку, тобто в підозрюваного ОСОБА_5 наявні міцні соціальні зв`язки. Клопотання слідчого є безпідставним, пред`явлена ОСОБА_5 підозра є необґрунтованою, доказів причетності ОСОБА_5 до вказаних в клопотанні слідчого злочинів відсутні. Подія злочину сталося в 2014 році, якщо б ОСОБА_5 був причетний до вчинення цього злочину, то він міг би знищити документи, повпливати на свідків. Крім того, в клопотанні слідчого не вказано, які саме документи може знищити ОСОБА_5 та на яких конкретно свідків він може вплинути. Також ОСОБА_5 зазначив, що на протязі 2-х років він з`являвся до органу досудового розслідування, не переховувався, неодноразово перебував за кордоном України та повертався в Україну, тобто не переховувався від органу досудового слідства. До вказаного в клопотанні слідчого злочину він не причетний, та вважає, що докази наявності його вини відсутні.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 364, ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 294 КК України, який карається позбавленням волі на строк до 8 років, тому підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; буде незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинить інше кримінальне правопорушення.

Можливість призначення підозрюваному, у разі визнання його виним, покарання у вигляді позбавлення волі, а також дані про особу підозрюваного, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; буде незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинить інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; буде незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинить інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

22.09.2016 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про його підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 294 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-рапортом з Управління Служби безпеки України в Одеській області від 03.03.2015;

-інформаційною довідкою з Управління Служби безпеки України в Одеській області від 09.10.2015;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_25 від 29.08.2015;

-рапортом з УКР ГУМВС України в Одеській області від 09.09.2015;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_26 від 16.09.2015;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_27 від 14.07.2016;

-інформаційною довідкою з Управління Служби безпеки України в Одеській області від 05.08.2016;

-інформаційною довідкою з УКП (ОТЗ) ГУНП в Одеській області від 08.08.2016;

-рапортом з Управління Служби безпеки України в Одеській області від 03.09.2016;

-іншими матеріалами зазначеного кримінального провадження.

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозрюваному ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного та його майновий стан, вважаю за необхідне визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно ст. 182 ч. 5 КПК України якщо слідчий суддя встановив, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

З урахуванням майнового стану підозрюваного, обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також тяжкості кримінального правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_5 пред`явлена підозра, усіх обставин справи, а також з урахуванням особи підозрюваного, який на час скоєння кримінального правопорушення працював першим заступником голови Одеської обласної державної адміністрації, з урахуванням того, що у зв`язку із займаною посадою підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; буде незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинить інше кримінальне правопорушення., тобто для запобігання вказаних ризиків, потрібно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 5 806 мінімальних заробітних плат, тобто у сумі 8 000 668 (вісім мільйонів шістсот шістдесят вісім) гривень.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП-21 УДДВП в Одеській області.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 5 806 мінімальних заробітних плат, тобто у сумі 8 000 668 (вісім мільйонів шістсот шістдесят вісім) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/17821/16.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту оголошення ухвали слідчого судді, тобто з 17:20 години 23.09.2016 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію о 17 годині 20 хвилин 22.11.2016 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
23.09.2016