ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/719/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" жовтня 2016 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0006847 від 22.06.2016 року відносно обвинуваченої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, з середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
У Дарницькому районному суді м. Києва на розгляді знаходиться кримінальне провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судовому засіданні, керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України, поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою.
Прокурор просила продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Обвинувачена не заперечувала проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Суд, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладеним на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілих, свідків, які ще не допитані; перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Ризиками, які свідчать про доцільність продовження терміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою та стверджують наявність конкретного суспільного інтересу ОСОБА_3 , на думку суду, є можливість впливу на потерпілого та свідків, переховуватись від суду та продовжувати злочинну діяльність, оскільки злочин вона вчинила перебуваючи на іспитовому терміні.

Таким чином, обраний відносно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід на даний час відповідає особі обвинуваченої, характеру та тяжкості діяння, яке їй інкримінують, позбавляють можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи конкретні обставини скоєння злочину, які інкримінуються обвинуваченому, суд приходить до висновку, що розмір застави, який би здатний був забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків повинен складати 20 розмірів мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, Рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011, справа Харченко проти України,

керуючись ст.ст. 177-178, 350 КПК України,

У Х В А Л И В:
Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 - залишити без змін у виді тримання під вартою, продовживши термін дії цього запобіжного заходу до 2 грудня 2016 року включно.

У разі внесення застави в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 29 000 гривень, на депозитний рахунок Дарницького районного суду м. Києва та надання суду документа, що це підтверджує сплату, ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання цих обов`язків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: