УХВАЛА

18 листопада 2016 року м. Хмельницький
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 16 грудня 2015 року ОСОБА_6 , діючи за дорученням своєї дружини ОСОБА_5 , котра є власником квартири АДРЕСА_2 , звернувся до фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 , котрий надає консультаційній послуги ТОВ «Хмельницьке обласне земельне агентство», директором якого є ОСОБА_10 з приводу виготовлення документації щодо реконструкції зазначеної квартири.
Того ж дня, 16.12.2015 р., ОСОБА_11 за порадою ОСОБА_9 уклав договори на виконання робіт № РПВ-398 з ФОП ОСОБА_10 та ПА-42 з ТОВ «Дендропарк В`язовець» в особі директора ОСОБА_10 , відповідно, на підготовку документів, необхідних для реконструкції вищевказаної квартири з прибудовою та реєстрації права власності на реконструйовану квартиру, а також на виконання проектних робіт та здійснення авторського нагляду за реконструкцією зазначеної квартири з прибудовою. За виконання зазначених робіт ОСОБА_6 офіційно проплатив кошти в сумі 2600 грн..
Наприкінці вересня 2016 року, під час чергової зустрічі в офісі, що у будівлі колишньої Хмельницької швейної фабрики, по вул.Зарічанській, 34, у м.Хмельницькому, ОСОБА_9 вказав ОСОБА_6 про необхідність давання неправомірної вигоди в сумі 1700 доларів США заступнику начальника Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області - начальнику інспекційного відділу у м.Хмельницькому ОСОБА_12 , як особі, яка займає відповідальне становище, з метою успішного погодження та реєстрації декларацій та документації про реконструкцію квартири АДРЕСА_2 . При цьому, в подальшому ОСОБА_9 вказав ОСОБА_6 , про необхідність давання неправомірної вигоди ОСОБА_12 не на пряму, а через посередника ОСОБА_13 , сприяючи таким чином в її передаванні.
Протягом жовтня 2016 року ОСОБА_13 під час зустрічей у м.Хмельницькому із ОСОБА_6 підтвердив необхідність давання через нього неправомірної вигоди в сумі 1700 доларів США, та вказав про неможливість її зменшення.
Таким чином ОСОБА_13 та ОСОБА_9 створили у ОСОБА_6 думку про необхідність передачі неправомірної вигоди.
У подальшому, 13 жовтня 2016 року ОСОБА_13 , під час зустрічі у м.Хмельницькому із ОСОБА_6 , вислухавши прохання останнього про наявність лише частини грошових коштів, погодився із їх одержанням після чого одержав у ОСОБА_6 частину неправомірної вигоди в сумі 800 доларів США.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_13 підтвердив ОСОБА_9 одержання частини коштів, вказав останньому подавати в Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції декларації про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції квартири АДРЕСА_2 .
Здійснюючи реалізацію свого протиправного умислу, 15.11.2016 р. ОСОБА_13 вказав ОСОБА_6 решту неправомірної вигоди в сумі 900 доларів США передати через ОСОБА_9 .
Виконуючи узгоджені з ОСОБА_13 дії, ОСОБА_9 16.11.2016 р. близько 10 год. 45 хв. у офісі по в АДРЕСА_3 , одержав від ОСОБА_6 наступну частину неправомірної вигоди в сумі 900 доларів США та після чого був затриманий працівниками правоохоронних органів.
16 листопада 2016 року ОСОБА_9 та ОСОБА_13 було затримано в порядку ст.208 КПК України.
17 листопада 2016 року ОСОБА_9 та ОСОБА_13 було повідомлено про підозру у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених правопорушень ч.4 ст.27, ч.3 ст. 369, ч.5 ст. 27, ч.3 ст.369 КК України.
Складання протоколу обшуку здійснено 16.11.2016 р. у приміщенні службового кабінету №6 сектору по роботі з дозвільними документами Управління ДАБІ у Хмельницькій області по вул.Грушевського, 87/2, в період часу з 12 год. 40 хв. по 13 год. 10 хв.
Відшукані документи мають значення для проведення досудового розслідування, а відомості, які в них містяться можуть бути доказами вчинення кримінального правопорушення.
Зазначений документ, відповідно до ст.98 КПК України, є речовими доказами.
З метою збереження речового доказу слідчий просить накласти арешт на вказане майно.
Розглянувши подане клопотання, заслухавши слідчого, який клопотання підтримав, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.170 КК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч.1). Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3). Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч.10). Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11).
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, зазначений матеріальні об`єкт в подальшому може бути визнано речовим доказом.
Згідно з ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно з ст.170-173 КПК України є правові підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене, 16 листопада 2016 року в ході проведення обшуку, вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, зникнення, втрати, знищення вказаного майна, в зв`язку з чим клопотання слідчого, яке є обґрунтованим, підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.172, 173 КПК України,-
Клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 - задовольнити.
Відповідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.
Відповідно ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, а згідно ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець мана, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Слідчий суддя