Справа № 157/194/16-к
Провадження №1-кп/157/27/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

начальника Камінь-Каширського відділу Маневицької місцевої

прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Камені-Каширському кримінальне провадження № 0000383 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, розлученого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи непрацюючим, маючи можливість, наміру працевлаштуватись не висловив, отримуючи грошовий дохід від сезонних заробітків, будучи фізично здоровим з 01 січня 2013 року по 01 лютого 2016 року злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням Камінь-Каширського районного суду від 30 листопада 2012 року аліментів на утримання своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрі повинен виплачувати в користь колишньої дружини потерпілої ОСОБА_5 .

За вказаний період обвинувачений жодних виплат не здійснював і заборгував потерпілій кошти на суму 15050 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 винуватість в інкримінованому йому правопорушенні визнав частково та показав, що дійсно не сплачував аліменти на утримання дочки, оскільки не мав постійної роботи та доходів. Крім того, потерпіла та її мати не допускали його до дитини, а тому він вирішив не сплачувати аліменти.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, доведена наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_5 показала, що обвинувачений жодного разу не надавав матеріальну допомогу на утримання дочки, її вихованням і утриманням не цікавиться взагалі, вона її утримує сама, хоча проживає з батьками, які мають господарство, автомобілі, трактор та інше майно, а тому покликання обвинуваченого на те, що він не спроможний сплачувати аліменти голослівні і те, що заробляв кошти для операції батькові безпідставні. Крім того, він виїздив на сезонні роботи, однак отримавши певні суми, жодного разу не сплатив аліментів. Під час досудового розслідування у виконавчій службі була пред`явлена квитанція на сплату нібито ним 350 грн. в рахунок погашення аліментів, які вона не отримувала і взагалі квитанція не стосується сплати аліментів.

Показання потерпілої підтверджуються показаннями свідків, зокрема, свідок ОСОБА_7 показав суду, що осінню 2014 року разом з обвинуваченим та його матір`ю і іншими мешканцями району перебували на сезонних роботах в Орловській області Російської Федерації на збирання картоплі, де заробили біля 4000 грн., які, крім них, отримав і обвинувачений.

Свідок ОСОБА_8 показав, що бачив як обвинувачений займався збором лікарських рослин, які очевидно продавав і отримував певні кошти.

Винуватість обвинуваченого доведена зібраними по справі доказами.

Зокрема, як убачається із рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 30 листопада 2012 року, на підставі якого 24 грудня 2012 року видано виконавчий лист, постановлено щомісячно стягувати із обвинуваченого на користь потерпілої аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

З листа Камінь-Каширського районного центру зайнятості від 20 січня 2016 року № 67/05-03 вбачається, що обвинувачений на обліку у центрі зайнятості як безробітний не перебував та з приводу працевлаштування упродовж 2012-2016 років не звертався.

Контрольний листок стягнення аліментів свідчить, що ОСОБА_4 в період з 01 січня 2013 року по 01 лютого 2016 року жодного разу не сплачував аліменти на утримання дитини.

Із довідки відділу ДВС Камінь-Каширського РУЮ від 22 лютого 2016 року вбачається, що станом на 01 лютого 2016 року заборгованість по сплаті аліментів становить 15050 грн.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 164 ч. 1 КК України, оскільки умисно злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , чи обтяжують його, суд не знаходить.

Покликання обвинуваченого на те, що в період розгляду справи в його сім`ї стався нещасний випадок з батьком, який отримав тяжкі тілесні ушкодження, на що необхідно значні кошти для лікування, суд до уваги не приймає.

Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, яке є невеликої тяжкості, обставини його вчинення, особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе при призначені покарання у виді громадських робіт, що буде необхідним та достатнім для цього.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 164 ч. 1 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт строком 90 (дев`яносто) годин.

Строк відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1