Номер провадження: 11-кп/785/170/16
Номер справи місцевого суду: 518/1180/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.06.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000238, за апеляційною скаргою заступника прокурора Одеської області ОСОБА_10 на вирок Ширяївського районного суду Одеської області, від 02 вересня 2015 року, стосовно ОСОБА_9

встановив:
Оскарженим вироком ОСОБА_9 , засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 75 КК, ОСОБА_9 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України, на ОСОБА_9 покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Згідно з оскарженим вироком, ОСОБА_9 засуджений за те, що 22.01.2015 року близько 00 год. 30 хв., керуючись корисливими мотивами, з метою вчинення крадіжки, проник до підсобного приміщення домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав майно пенсіонерки ОСОБА_11 , на загальну суму 3637 гривень.

Крім того, 06.04.2015 року, близько 23 години, ОСОБА_9 керуючись корисливими мотивами, з метою крадіжки, переліз через зачинені металеві ворота та проник на огороджене подвір`я території домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_12 , на загальну суму 1266 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорює доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, однак стверджує, що вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання є необґрунтованим через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме - необґрунтоване звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Зокрема прокурор стверджує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення крадіжки. При цьому до нього двічі застосовувались ст.75, 76 КК України.

Враховуючи викладені обставини, прокурор стверджує, що призначення ОСОБА_9 покарання з застосуванням ст.75 КК України є надмірно м`яким, що не відповідає тяжкості вчинених злочинів і особі обвинуваченого, в зв`язку з чим просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 3 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, в решті оскаржений вирок залишити без змін.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги, зазначивши, що суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, а також обтяжуючі та пом`якшуючі обставини. В зв`язку з викладеним захисник та обвинувачений просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, а вирок залишити без змін.

Заслухавши учасників судового розгляду, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду - скасуванню в частині призначеного покарання з таких підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, встановлена судом першої інстанції без дослідження доказів, у відповідності з положеннями ст. 349 ч.3 КПК України.

При цьому доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються.

Між тим, прокурор в апеляційній скарзі вказує лише на невідповідність призначеного покарання, однак вимагає скасування вироку стосовно ОСОБА_9 в повному обсязі, з ухваленням нового вироку.

Такі вимоги апеляційної скарги прокурора, на думку апеляційного суду, не можуть бути задоволені з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.407 ч.1 п.3) КПК України, вирок може бути скасований частково.

Оскільки прокурор в апеляційній скарзі не навів підстав для скасування вироку стосовно ОСОБА_9 в частині визнання його винуватим, та в частині кваліфікації його дій за ст.185 ч.3 КПК України, і такі підстави не встановлені в ході апеляційного розгляду, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора про скасування вироку в частині доведеності вини ОСОБА_9 та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції, в цій частині, не підлягає скасуванню.

Що стосується доводів апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст.75 КК України, що не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, через його надмірну м`якість, апеляційний суд вважає вказані доводи обґрунтованими з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому суд повинен врахувати тяжкість вчиненого злочину, особу засудженого, а також обставини, обтяжуючі і пом`якшуючі покарання.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції, розглядаючи питання про призначення покарання ОСОБА_9 , згідно з положеннями ст.65 КК України, обґрунтовано дійшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі.

Між тим, з оскарженого вироку вбачається, що, всупереч вимогам ст.374 ч.3 п.2) КПК України, суд першої інстанції фактично не мотивував звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України.

Як зазначено у вироку, приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, суд першої інстанції врахував в якості пом`якшуючої обставини щире каяття обвинуваченого, однак при цьому не зазначив в чому воно полягає. Обставини, які б свідчили про щире каяття обвинуваченого, не встановлені також апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги прокурора.

Другою підставою для застосування звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, суд першої інстанції вказав, що приймає до уваги особу обвинуваченого, також не зазначивши при цьому, які саме відомості про особу обвинуваченого були прийняті до уваги.

Також на думку апеляційного суду неможливо погодитись з висновком суду першої інстанції стосовно того, що обвинувачений задовільно характеризується за місцем проживання.

В матеріалах справи є характеристика (а.с.28), згідно з якою скарги на ОСОБА_9 до Ширяївської селищної ради не надходили.

Однак, на думку апеляційного суду, відсутність скарг не свідчить про задовільну характеристику обвинуваченого.

Крім того, як встановив суд першої інстанції, ОСОБА_9 вчинив два епізоди крадіжок саме в смт Щиряєве, тобто за місцем свого проживання, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає безпідставними твердження суду першої інстанції про задовільну характеристику ОСОБА_9 за місцем проживання.

Натомість вчинення обвинуваченим злочину щодо особи похилого віку судом першої інстанції обгрунтовано визнане, як обтяжуюча покарання обставина.

Відсутність претензій майнового характеру до обвинуваченого з боку потерпілих, на думку апеляційного суду не може бути визнана пом`якшуючою покарання обставиною, оскільки шкода, завдана злочинами, була відшкодована за рахунок повернення виявленого у обвинуваченого майна, яке раніше було ним викрадене в потерпілих.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 не працює, на теперішній час утримується під вартою за підозрою у вчиненні іншого тяжкого злочину.

Викладені обставини свідчать про необгрунтоване застосування до нього звільнення від відбування покарання з випробовуваням.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що призначення ОСОБА_9 покарання, зі звільненням від його відбування на підставі ст.75 КК України, згідно з положеннями ст.414 КПК України, не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки хоча і передбачене кримінальним законом, як можливе, але є явно несправедливим через його надмірну м`якість.

В свою чергу невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, згідно з положеннями ст. 409 ч.2 КПК України, є підставою для скасування вироку суду першої інстанції.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора про скасування вироку в частині призначеного покарання є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а вирок в цій частині підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст.420 ч.1 п.2) КПК України, в зв`язку з необхідністю застосування більш суворого покарання, слід скасувати вирок суду першої інстанції, в частині призначення покарання, і ухвалити в цій частині новий вирок з призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі без застосування ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 376, 403, 404, 407, 409, 414, 420 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_10 частково задовольнити.

Скасувати вирок Ширяївського районного суду Одеської області, від 02 вересня 2015 року, у відношенні ОСОБА_9 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 за вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

В решті апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_10 залишити без задоволення, а оскаржений вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим в той же строк, з дня вручення йому копії вироку.

Судді апеляційного суду
Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Одеської області ОСОБА_2 .