УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурораКиївської місцевої прокуратури № 10 юриста 3 класу ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
Прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 юрист 3 класу ОСОБА_3 03.08.2016 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013216 від 04.11.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,згідно якого просить накласти арештна земельну ділянку площею 14,9577 га (кадастровий номер :03:001:0008) та розташовані на ній будівлі комплексу дорожнього сервісу загальною площею 11217,50 кв.м., що знаходяться за адресою: Одеська обл., Біляївський р-н., село Нерубайське, шлях Одеса-Київ-15 км., що належить на праві приватної власності ТОВ «Рубікон-ІІ».

Кримінальне провадження №0013216, зареєстроване за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на майно, оскільки, арешт накладається виключно на підставі рішення суду.

Клопотання мотивовано тим, щоСВ Шевченківського УП ГУ НП України в місті Києві розслідується кримінальне провадження №0013216 від 04.11.2015, розпочате за заявою ТОВ «Рубікон-ІІ».

У судовому засіданні прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 юрист 3 класу ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та накласти арешт на вказане у клопотанні майно.

Власник майна в судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки слідчий суддя, враховуючи обставини, зазначені слідчим у клопотанні, дійшов висновку, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання є таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання, відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 16.06.2016 року, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0013216.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року було задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 юриста 3 класу ОСОБА_3 про арешт майна та накладено арешт на об`єкти нерухомого майна комплексу нежилих приміщень та будівель загальною площею 11217,5 кв.м. та земельної ділянки 14,9577 га, розташовані за адресою: Одеська обл., Біляївський р-н., село Нерубайське, шлях Одеса-Київ-15 км., що належить на праві приватної власності ТОВ «Рубікон-ІІ».

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку..

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Беручи до уваги зміст клопотання, додані до нього матеріали та пояснення прокурора, враховуючи те, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року вже було накладено арешт на майно, на яке прокурор простить накласти арешт, крім того відсутні докази того, що накладений арешт 24 червня 2016 року скасовано, а тому слідчий суддя вважає, що у клопотанні належним чином не обґрунтовано необхідність у накладенні арешту на майно та відсутні достатні підстави для вчинення таких дій, тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 юриста 3 класу ОСОБА_3 про арешт майна залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя