Справа № 573/1955/16-к
Номер провадження 1-кп/573/136/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2016 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Лебедин Сумської області, з базовою середньою освітою, неодруженого, навчається на 2 курсі ДНЗ «Білопільське вище професійне училище», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 2 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 у точно невстановлений день першої декади жовтня 2015 року на смітнику в с. Павлівка Білопільського району побачив одну дикоростучу рослину коноплі, зірвав з неї декілька гілок, чим незаконно придбав наркотичний засіб. Зірвані гілки приніс до домоволодіння по АДРЕСА_2 , де він на той час проживав, та поклав їх сушитися на горище сараю.

В один із днів третьої декади жовтня місяця 2015 року ОСОБА_4 , пересвідчившись, що конопля висохла, розділив її на гілки та перетер руками, виготовивши таким чином наркотичний засіб, ОСОБА_4 поклав його зберігатись у приміщенні сараю по АДРЕСА_2 без мети збуту.

09 червня 2016 року під час проведення обшуку в домоволодінні по АДРЕСА_2 працівниками поліції був виявлений та вилучений особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 7,74 г.

Крім того, у точно невстановлений день першої декади листопада 2015 року на смітнику поблизу вулиці Клубна в м. Білопілля ОСОБА_4 побачив одну дикоростучу рослину коноплі, зірвав з неї декілька гілок, чим незаконно придбав наркотичний засіб. Зірвані гілки приніс до покинутого приміщення складу поблизу гуртожитку по АДРЕСА_1 та поклав їх сушитися в середині приміщення.

В один із днів третьої декади листопада місяця 2015 року ОСОБА_4 , пересвідчившись, що конопля висохла, розділив її на гілки та перетер руками, виготовивши таким чином наркотичний засіб. Перетерту коноплю ОСОБА_4 упакував у два паперові пакети, які приніс зберігати до своєї кімнати у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 без мети збуту.

22 червня 2016 року в кімнаті гуртожитку по АДРЕСА_1 , де проживав ОСОБА_7 , працівниками поліції був виявлений та вилучений особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальна маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 19,3432 г.

Таким чином зазначеними умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання та виготовлення наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.

Під час досудового розслідування 30 вересня 2016 року між прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

30 вересня 2016 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт із зазначеною угодою про визнання винуватості.

Згідно даної угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме у вигляді 3 років позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки та обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини 1 статті 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 та законний представник ОСОБА_6 просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 , виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 4 ст. 474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді 3 років позбавлення волі.

З урахуванням особи обвинуваченого, який є сиротою та посередньо характеризується за місцем навчання, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом легка розумова відсталість з порушенням поведінки, та обставин, які пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків, вчинення злочину у неповнолітньому віці, суд прийшов до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому його необхідно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.ст. 75, 104 КК України з випробуванням з іспитовим строком та з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Стосовно терміну іспитового строку випробування, то суд зазначає наступне.
Відповідно до абзацу 7 пункту 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11 грудня 2015 року тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК, визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.
Таким чином суд не враховує пропозицію сторін угоди щодо терміну іспитового строку 2 роки, а вважає, що з урахуванням обставин вчинення злочину ОСОБА_4 , його особи іспитовий строк необхідно призначити 1 рік.
Запобіжний захід під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_4 не обирався.

Судові витрати у провадженні відсутні.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази наркотичний засіб у двох паперових згортках загальною масою у перерахунку на висушену речовину 27,0832 г, 2 ватні тампони з випареним сухим залишком екстракту канабісу, 2 верхні частини пластикової пляшки з фрагментами фольги, які зберігаються у камері схову речових доказів Білопільського відділення поліції, підлягають знищенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 469, 473-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 вересня 2016 року між прокурором прокуратури Білопільського району Сумської області ОСОБА_8 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази наркотичний засіб у двох паперових згортках загальною масою у перерахунку на висушену речовину 27,0832 г, 2 ватні тампони з випареним сухим залишком екстракту канабісу, 2 верхні частини пластикової пляшки з фрагментами фольги, які зберігаються у камері схову речових доказів Білопільського відділення поліції, знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя