Справа № 138/1321/16-к
Провадження №:1-в/138/425/16

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2016 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду клопотання адвоката ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України засудженому

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с.Зеленьків, Тальнівського району, Черкаської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, розлученого, до засудження працюючого головою правління КС «Берегиня»,

раніше судимого: 27.09.2007 Соснівським районним судом м.Черкаси за ст.ст.366, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади керівника підприємств, організацій строком на 2 роки, звільнений з випробуванням на 2 роки,

засудженого: 11.11.2011 вироком Соснівського райсуду м.Черкаси за ч.5 ст.191, ч.2 ст.202, ч.2 ст.209, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.2 ст.367, ст.70, ст.71 КК України до 10 років 1 місяця позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих і адміністративно - господарських функцій строком на 3 роки з конфіскацією коштів або іншого майна, отриманого злочинним шляхом та з конфіскацією всього майна, що є його власністю. 18.06.2014 ухвалою Апеляційного суду Черкаської області вирок суду першої інстанції змінено, в частині засудження за ч.2 ст.202 КК України - скасовано у зв`язку з декриміналізацією даної статті КК України згідно Закону України від 15.11.2011. Перекваліфіковано дії з ч.2 ст.366 КК України на ч.1 ст.366 КК України в редакції від 05.04.2013. На підставі ст.ст.12, 49, п.5 ст.74 КК України звільнено від покарання за ч.1 ст.366, ч.2 ст.367 КК України в зв`язку із спливом строків давності. На підставі ст. ст. 70, 71 КК України визначено сукупне покарання у виді 10 років 1 місяця позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих і адміністративно - господарських функцій строком на 3 роки з конфіскацією коштів або іншого майна, отриманого злочинним шляхом та з конфіскацією всього майна, що є його власністю. В іншій частині покарання вирок залишено без змін,

ВСТАНОВИВ:
Захисник засудженого ОСОБА_6 звернулась в Могилів-Подільський міськрайсуд з клопотаннями про зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

В судовому засіданні захисник та засуджений клопотання підтримали та просили суд зарахувати в зазначений строк період з 11.11.2011, тобто з дня затримання і по 22.05.2015, тобто прибуття до виправної колонії для відбування покарання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти зарахування засудженому терміну його попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання за вироком суду, однак вважає, що в такий строк слід зарахувати періоди з 11.11.2011 до 22.11.2012, тобто набуття вироку суду першої інстанції законної сили на підставі ухвали суду апеляційної інстанції, а також період з 02.12.2013, дня етапування ОСОБА_6 з виправної колонії для нового апеляційного розгляду його кримінальної справи після скасування попередньої ухвали судом касаційної інстанції і до 18.06.2014, тобто набуття вироком суду першої інстанції законної сили на підставі ухвали суду апеляційної інстанції.

Розглянувши клопотання, заслухавши засудженого, його захисника, думку прокурора та дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого суд, дійшов висновку, що засудженому слід зарахувати термін його попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання за вироком суду, враховуючи таке.

Відповідно до абзацу першого ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом попереднього увязнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє увязнення, провадиться з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з прикінцевими положеннями Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання», даний Закон застосовується до осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Суд встановив, що ОСОБА_7 засуджений 11.11.2011 Соснівським райсудом м.Черкаси за ч.5 ст.191, ч.2 ст.202, ч.2 ст.209, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.2 ст.367, ст.70, ст.71 КК України до 10 років 1 місяця позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих і адміністративно - господарських функцій строком на 3 роки з конфіскацією коштів або іншого майна, отриманого злочинним шляхом та з конфіскацією всього майна, що є його власністю. Початок строку відбування покарання обраховано з 11.11.2011, оскільки міру запобіжного заходу засудженому до набуття вироком законної сили змінено з підписки про невиїзд на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду. В матеріалах особової справи засудженого також міститься протокол про його затримання саме 11.11.2011.

Вирок суду першої інстанції було оскаржено і ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 22.11.2012 вирок змінено.

Разом з тим, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 01.10.2013 ухвалу суду апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд. Як слідує з тому першого матеріалів особової справи засудженого після набрання вироком суду першої інстанції законної сили, на підставі ухвали суду апеляційної інстанції, засудженого направлено для відбування покарання в Могилів-Подільську ВК №114 до якої він прибув 12.06.2013, а вибув після скасування ухвали апеляційного суду касаційною інстанцією для участі в новому судовому розгляді справи в суді апеляційної інстанції та прибув до СІЗО м. Черкаси 02.12.2013.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 18.06.2014 вирок суду першої інстанції знову було змінено, а саме в частині засудження за ч.2 ст.202 КК України - скасовано у зв`язку з декриміналізацією даної статті КК України згідно Закону України від 15.11.2011. Перекваліфіковано дії з ч.2 ст.366 КК України на ч.1 ст.366 КК України в редакції від 05.04.2013. На підставі ст.ст.12, 49, п.5 ст.74 КК України звільнено від покарання за ч.1 ст.366, ч.2 ст.367 КК України в зв`язку із спливом строків давності. На підставі ст. ст. 70, 71 КК України визначено сукупне покарання у виді 10 років 1 місяця позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих і адміністративно - господарських функцій строком на 3 роки з конфіскацією коштів або іншого майна, отриманого злочинним шляхом та з конфіскацією всього майна, що є його власністю. В іншій частині покарання вирок залишено без змін.

При вирішенні клопотання суд зважає на те, що відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахта Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Враховуючи положення вказаних вище норм попереднім ув`язненням є перебування особи, відносно якої обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в спеціальних установах, вичерпний перелік яких вказано в ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Крім того, згідно пояснювальної записки до проекту Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)» обґрунтуванням необхідності прийняття законопроекту є те, «що сучасні умови перебування затриманих осіб в слідчих ізоляторах є неналежними. Зокрема, камери, в яких утримують людей, часто переповнені та не відповідають мінімальним санітарним вимогам. Такі умови утримання принижують гідність осіб, які ще не визнані судом винними у вчиненні злочину. Особи можуть роками перебувати у слідчих ізоляторах без винесення щодо них обвинувального вироку, що є неприпустимим з огляду на конституційно встановлену презумпцію невинуватості.

Також загальновідомим є і той факт, що умови відбування покарання осіб, визнаних винними, у виправних колоніях різних рівнів безпеки кращими, ніж умови утримання в слідчих ізоляторах, де перебувають особи, які тільки підозрюються у скоєнні правопорушення.

Введення у законодавство положення про збільшення коефіцієнту зарахування часу утримування під вартою у слідчих ізоляторах до покарання у вигляді позбавлення волі обґрунтоване необхідністю забезпечення соціальної справедливості, практичної реалізації принципу презумпції невинуватості, припинення негативної практики тривалого утримання в слідчих ізоляторах осіб на стадії досудового розслідування кримінальних проваджень, а також необхідністю розвантаження вітчизняних слідчих ізоляторів, що водночас покращить умови перебування там тих осіб, які не будуть звільнені після прийняття законопроекту».

З тексту вказаної вище пояснювальної записки слідує, що законодавець приймаючи зміни до чинного законодавства, а саме ст. 72 КК України, ставив за мету гуманізацію та покращення становища осіб, засуджених до позбавлення волі, які до засудження перебували в місцях попереднього ув`язнення, визначених ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Саме тому, перебування особи в установах виконання покарання навіть після скасування відносно неї відповідного судового рішення, але до переведення до відповідних установ попереднього ув`язнення, не є попереднім ув`язненням за своєю правовою природою, а тому зарахування такого проміжку часу з розрахунку один день до двох є незаконним та суперечить загальним принципам права.

Така особа перебуваючи в установі виконання покарань, хоча вже і не має статусу засудженого, проте на неї продовжують розповсюджуватися права та обов`язки, передбачені кримінальним виконавчим законодавством України, зокрема, право на побачення та отримання заохочень.

Тобто, враховуючи загальну мету прийняття Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)» засудженому ОСОБА_6 необхідно зарахувати, у якості попереднього ув`язнення, строк з дня його затримання 11.11.2011 до набрання вироком суду першої інстанції законної сили на підставі ухвали суду апеляційної інстанції 22.11.2012, а також з 02.12.2013, тобто дня реального переведення його до СІЗО м. Черкаси, для участі в якості підсудного в новому розгляді справи в суді апеляційної інстанції після скасування попередньої ухвали апеляційного суду та до постановлення нової ухвали 18.06.2014, включно, та відповідно набуття вироком суду першої інстанції законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ч.5 ст.72 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Зарахувати засудженому ОСОБА_6 в строк відбутого покарання за вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 11.11.2011, ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 18.06.2014 строк попереднього увязнення з 11.11.2011 по 22.11.2012, включно, та з 02.12.2013 по 18.06.2014, включно, з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1