АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1852/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №645/1524/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.122 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

- при секретарі ОСОБА_5

- за участю прокурора ОСОБА_6

- обвинуваченого ОСОБА_7

- захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в розгляді провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.06.2016 року, матеріали кримінального провадження №645/1524/16-к відносно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.06.2016 року матеріали кримінального провадження №645/1524/16-к відносно ОСОБА_7 , обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000205 від 28.03.2016 року за його обвинуваченням у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1ст. 122 КК України, повернуто прокурору для приведення його у відповідність з вимогами КПК України.

Судом було вказано, що під час підготовчого судового засідання судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 не в повній мірі володіє українською мовою, під час досудового розслідування процесуальні дії та рішення проведені і прийняті без перекладача.

Таким чином, на думку суду, ОСОБА_9 в повній мірі не ознайомлений зі змістом більшості матеріалів провадження, як і обвинуваченням в цілому, оскільки українською мовою, на якій їх було складено, обвинувачений не розуміє в повному обсязі.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, мотивуючи це тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Так, адвокат вказує, що зазначенні в обвинувальному акт дані, що особа підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення за певних обставин, не відповідають вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті зазначаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає вже встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення, а не підозри.

Адвокат також посилається на відсутність в обвинувальному акту посилань на наявність позитивної характеристики обвинуваченого, та відсутність вимог матеріального та морального характеру з боку потерпілої, відсутність відомостей про наявність захисника обвинуваченого.

Також захисник вказує, що в ході підготовчого судового засідання за клопотанням обвинуваченого було надано перекладача з української мови на російську.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що в ході досудового розслідування він не заявляв такого клопотання про надання йому перекладача з російської на українську мову, оскільки з ним слідчий розмовляв російською мовою, однак всі процесуальні документи викладені українською мовою, у зв`язку з чим у нього виникали труднощі з розумінням їх змісту.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника, та пояснив, що а ні обвинувачений, а ні його захисник не заявляли під час досудового слідства клопотання про надання перекладача.

Як вказав у своїй ухвалі суд першої інстанції, відповідно до ч.2ст.29 КПК України, особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3ст.29 КПК України, слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, а саме українською мовою право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до чинного законодавства обов`язок залучення перекладача для осіб, які не володіють, чи недостатньо володіють державною мовою, покладається на слідчого суддю, суд, прокурора та слідчого.

Згідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Враховуючи вище зазначене суд прийшов до висновку, що невиконання зазначених вимог кримінального процесуального закону при складанні обвинувального акту є підставою для повернення обвинувального акту прокурору для усунення вище зазначених недоліків.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.06.2016 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий судовий розгляд.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт вказує, що на його думку, вказане рішення є незаконним та необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, на думку прокурора, суд помилково дійшов висновку, що обвинувачений не в повній мірі ознайомився із змістом більшості матеріалів кримінального провадження, оскільки не володіє українською мовою.

Під час досудового розслідування, проведення слідчих дій, складання обвинувального акту органами досудового слідства не порушено вимоги ч.2 ст.29 КПК України.

Досудове розслідування проводилось українською мовою, за участю захисника, однак ні обвинувачений, ні захисник не заявляли, що ОСОБА_9 не володіє українською мовою, а захисник залучений до кримінального провадження з часу повідомлення ОСОБА_9 про підозру.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу 18.03.2016 року суд також проводив засідання українською мовою, роз`яснював ОСОБА_9 його права, в тому числі, про можливість залучення перекладача, однак такого клопотання також не заявлялось.

Передбачене право обвинуваченого про можливість залучення перекладача вирішується за клопотанням учасника кримінального провадження, проте таке клопотання не заявлялось.

Крім того, як вказує прокурор, обвинувачений ОСОБА_9 народився та проживає в України, є громадянином України, вивчав українську мову, а доводи суду, що слідчим не забезпечена реалізація права обвинуваченого, на думку прокурора, є безпідставними, тому і повернення обвинувального акту прокурору є необґрунтованим.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Проведення підготовчого судового засідання регламентується главою 27 КПК України, і суд першої інстанції відповідно до цієї глави та вимог ч.3 ст.314 КПК України повинен прийняти одне із рішень, в тому числі, і про повернення обвинувального акту прокурору.

Із ухвали суду першої інстанції відносно ОСОБА_9 вбачається, що суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, виявив декілька підстав для такого повернення.

Але колегія суддів вважає, що в цьому випадку суд необґрунтовано прийняв таке рішення.

Так, як вбачається із матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_9 , обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, тому вказівка суду першої інстанції на таку невідповідальність є помилковою та не обґрунтованою.

Крім того, відсутність посилань у обвинувальному акті на вимоги матеріального та морального характеру з боку потерпілої, а також на відсутність відомостей про наявність захисника не можуть впливати на вимоги ч.2 ст.291 КПК України.

Також, колегія суддів вважає безпідставними твердження суду першої інстанції про порушення права на захист обвинуваченого за відсутності у нього перекладача з російської на українську мову, оскільки, як вбачається із кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_9 є громадянином України, українець, родився і мешкає у місті Харкові.

Також, відповідно до ст.10 Конституції України «державною мовою в України є українська мова», а кримінальне провадження, відповідно до ст.29 КПК України, здійснюється державною мовою.

Обвинувачений ОСОБА_9 , як громадянин України, повинен знати державну, українську мову, тому посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_9 не був наданий перекладач, є необґрунтованим.

Таким чином, колегія суддів приходе до висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.06.2016 року скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314,404,405, 407, 409, 418,419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.06.2016 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України скасувати, і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді -