АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/710/16 Справа № 705/6366/14-к Категорія: ч.3 ст.368 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаряОСОБА_5
прокурораОСОБА_6
обвинуваченогоОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.05.2016 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Дубова, Уманського району, Черкаської області, громадянин України, українець за національністю, з вищою освітою, не працюючий, одружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , -

виправданий за звинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно з пред`явленим органом досудового розслідування обвинуваченням, ОСОБА_7 будучи службовою особою комунального підприємства, відповідно до контракту з керівником комунального підприємства від 14.07.2010 року підписаного з однієї сторони Уманською міською радою в особі міського голови ОСОБА_10 , а з іншої ОСОБА_7 , з використанням наданої йому влади та службового становища, з корисливих мотивів, 10.07.2014 року приблизно о 09 годині 30 хвилин, знаходячись в салоні автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , неподалік будинку АДРЕСА_3 , отримав від фізичної особи підприємця ОСОБА_11 неправомірну вигоду в сумі 29000 (двадцяти дев`яти тисяч) гривень за укладення договору купівлі продажу комплектуючих агрегатів, договору купівлі продажу автопогрузчика Львівського АП 40814 та подальше виконання їх умов.

Не погодившись з вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.05.2016 року прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу в якій вважаючи вирок незаконним, просить провести по матеріалам кримінального провадження часткове судове слідство, під час якого допитати обвинуваченого, свідків, дослідити письмові докази та речові докази. За наслідками апеляційного розгляду вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.05.2016 року - скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, неповнотою судового розгляду та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Ухвалити новий вирок яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна, з позбавленням права обіймати посади, пов`язанні із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки. Покласти на ОСОБА_7 судові витрати на залучення експертів на загальну суму 1206 гривень 26 копійок. Внесену заставу в розмірі 73080 гривень - повернути власнику ОСОБА_12 . В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які просили вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 368 КПК України визначений певний перелік питань, які суд повинен вирішити ухвалюючи вирок.

Відповідно до ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що:

1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа;

2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим;

3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення

Відповідно до п.18, 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» зазначено, що мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак установленого злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, і формулюванні висновку про їх відповідність.

У мотивувальній частині виправдувального вироку належить викласти формулювання обвинувачення, за яким підсудного було віддано до суду; результати дослідження, аналізу і оцінки доказів як тих, що були зібрані на попередньому слідстві, так і поданих в судовому засіданні, а також мотивовані висновки суду про недоведеність події злочину; відсутність у діях підсудного складу злочину чи недоведеність його участі у вчиненні злочину. Включати у виправдувальний вирок формулювання, які ставлять під сумнів невинність виправданого, не допускається.

При ухвалені вироку суд повинен дати категоричну відповідь не тільки щодо всієї сукупності фактів, що становить зміст обвинувачення, а й стосовно окремого факту. Суд може визнати одні факти, іншим дати оцінку, треті відкинути. Але щодо кожного з них відповідь повинна бути повною та однозначною позитивною чи негативною.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухвалені виправдувального вироку відносно ОСОБА_7 вищезазначені положення закону не виконано.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з вимогами ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.

Відповідно до журналів судових засідань, судом першої інстанції безпосередньо не досліджувалися письмові докази, які були надані сторонами кримінального провадження та які суд оцінив у своєму вироку.

В порушення вимог ст.ст.23, 89 КПК України суд першої інстанції безпосередньо не досліджуючи письмові докази в судовому засіданні під час винесення вироку визнав їх недопустимими.

Вказані факти свідчать про неповноту судового розгляду.

Згідно з положеннями ч.2 ст.256 КПК України особи, які проводили негласні слідчі (розшукові) дії або були залучені до їх проведення, можуть бути допитані як свідки. Допит цих осіб може відбуватися із збереженням у таємниці відомостей про цих осіб та із застосуванням щодо них відповідних заходів безпеки, передбачених законом.

Таким чином, в порушення вимог ч.2 ст.256 КПК України суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання прокурора про допит у якості свідків працівників УСБУ України в Черкаській області, які були залученні до проведення негласних слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , що свідчить про порушення засад змагальності, а в подальшому взагалі визнав недопустимими докази отриманні в результаті проведених негласних слідчих (розшукових) дій.

В своєму вироку суд зазначає доводи сторони захисту, щодо визнання недопустимими докази та недоліки досудового слідства і погоджується із ними, але власної оцінки цим доказам та проведеним діям фактично не надає.

Відповідно до положень п.п.1, 3 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з вимогами ст.410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо:

1) судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення;

2) необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно з вимогами ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, враховуючи, допущені істотні порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неповноту судового розгляду, яка могла істотно вплинути на висновки суду, враховуючи, що дані порушення мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення виходячи із засад об`єктивності, неупередженості, безсторонності та змагальності кримінального процесу, на думку колегії суддів, вирок суду відносно ОСОБА_7 підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно використати всі наявні у суду можливості з метою ретельної перевірки належності і допустимості доказів, зібраних у даному кримінальному провадженні, а також перевірки доводів, на які посилаються сторони кримінального провадження та на підставі сукупності всіх зібраних доказів у залежності від встановленого, ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 410, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.05.2016 року - скасувати, а по матеріалам кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України - призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді