Єдиний унікальний номер 235/4736/15-к
Номер провадження 11-кп/775/880/2016

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

законного представника: ОСОБА_7

розглянув у місті Бахмуті Донецької області у відкритому судовому засіданні у приміщені апеляційного суду Донецької області в режимі відео конференції апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 , на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2016 року, у кримінальному провадженні внесеному у ЄРДР за № 0000487 року за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхнєдніпровськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта 7 класів, вдівця, неповнолітніх дітей не має, не судимого, пенсіонера, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до якого застосовані примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторно психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання неосудної особи, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно ухвали суду, ОСОБА_9 13.03.2015 року в період часу з 09.00 до 09.30 години, знаходився в квартирі за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною свого сина ОСОБА_10 , яка тимчасово проживала у нього за вищевказаною адресою.

В цей час ОСОБА_9 запідозрив ОСОБА_10 у тому, що вона замінила належні йому грошові кошти, які зберігались у вказаній квартирі, на сувенірні купюри, тобто викрала їх, внаслідок чого у нього з ОСОБА_10 виникла сварка.

Під час даної сварки між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виникла боротьба, під час якої ОСОБА_10 намагалась покинути квартиру, а ОСОБА_9 намагався завадити їй зробити це та віддати йому грошові кошти, які вона замінила на сувенірні купюри.

Під час вказаної боротьби ОСОБА_10 , намагаючись покинути приміщення квартири та з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , нанесла останньому ряд ударів молотком в ділянку голови та ножем в ділянку верхніх кінцівок, спричинивши останньому тілесні ушкодження, які як окремо, так і в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Натомість ОСОБА_9 , відібрав у останньої молоток та наніс їй не менш ніж 33 удари молотком в ділянку голови, обличчя, грудної клітини та кінцівок, а також 8 ударів ножем в ділянку обличчя, шиї, передньої черевної стінки та кінцівок, спричинивши своїми протиправними діями останній тілесні ушкодження, які у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя та знаходяться у причинному зв`язку з настанням її смерті, яка настала за 4-6 годин до моменту огляду трупа на місці події (13.03.2015 року о 14.10 годині).

Причиною смерті ОСОБА_10 є комбінована травма.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 не оспорюючи фактичних обставин справи, вважає ухвалу суду незаконною у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом, виключити при цьому з мотивувальної частини посилання на умисел та мету вчиненого суспільно небезпечного діяння. На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд не прийняв до уваги психічний стан та характер суспільно небезпечного діяння вчиненого ОСОБА_9 та не усвідомлював суб`єктивну сторону, умисел та мету, інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_6 зазначає що апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою.

В запереченнях на апеляційну скаргу законний представник ОСОБА_7 зазначає, що обвинувачений характеризується з позитивної сторони, має виробничу травму, є інвалідом, слідчі не повно провели розслідування. Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, думку захисника, законного представника, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Вказані фактичні обставини вчинення суспільно небезпечного діяння встановлені судом першої інстанції, ніким не оспорюються і відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 49 від 22.01.2016 року ОСОБА_9 на час скоєння злочину знаходився у стані тимчасового розладу душевної діяльності суперечний розлад свідомості, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_9 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує в застосуванні примусових заходів медичного характеру в виді надання амбулаторно психіатричної допомоги в примусовому порядку (т. 3, а. 105-115), з чим і погодився суд першої інстанції, застосувавши такий вид примусового заходу медичного характеру.

Проте судом першої інстанції, на думку колегії суддів, застосовано захід медичного характеру, який не відповідає характеру вчиненого ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння, яке пов`язано з посяганням на життя інших осіб та ступеня небезпечності хворого для себе та інших осіб.

Відповідно до абз. 1 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», коло осіб, щодо яких можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, визначено у ст. 93 КК України, а вичерпний перелік видів цих заходів у ст. 94 цього Кодексу.

Відповідно до п. 15 зазначеної постанови - для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 94 ч. 5 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічного хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб.

Отже висновок експерта носить рекомендаційний характер та враховується судом в сукупності із характером та тяжкістю вчиненого суспільного небезпечного діяння при визначені виду примусового заходу медичного характеру.

Оскільки ОСОБА_9 скоєно суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки особливо тяжкого злочину, пов`язаного з посяганням на життя іншої особи і становить особливу небезпеку для суспільства, а також його психічний стан, який характеризується формальною оцінкою свого критичного стану та поведінки, вираженими тенденціями реактивності та афективності, до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Тому апеляційна скарга прокурора в частині застосування до ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню.

Не заслуговують на увагу доводи прокурора щодо виключення з мотивувальної частини посилання на умисел та мету.

Статтею 115 КК України встановлена відповідальність за вчинення саме умисного вбивства і суспільно небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_9 в стані неосудності, кваліфіковане за цією нормою кримінального закону. Та обставина, що психічно хвора особа не може усвідомлювати свої дії та керувати ними під час вчинення суспільно небезпечного діяння, сама по собі не унеможливлює юридичної кваліфікації вчиненого цією особою діяння. Тому апеляційна скарга прокурора в цій частині є необґрунтована та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419, 420, 512-513 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Красноармійського міська районного суду Донецької області від 31 травня 2016 року відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 115 КК України скасувати.

Постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: