Справа № 741/120/16 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/734/2016
Категорія - ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000547 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 17 травня 2016 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селище, Носівського району, Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, працюючого трактористом ТОВ „Земля і воля, не судимого, - обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9

захисника-адвоката ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

До апеляційного суду Чернігівської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 17 травня 2016 року, в якій апелянт просить змінити даний вирок та пом`якшити йому міру покарання. Обвинувачений просить призначити міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Даном вироком ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк десять років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з 10 грудня 2015 року.

Згідно положень ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 10 грудня 2015 року зараховано в строк відбування покарання з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 150 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 7 777,12 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 2 756,20 грн. судових витрат по оплаті правової допомоги.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 982 (дев`ятсот вісімдесят дві) грн. 08 коп.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що вину в інкримінованому йому злочині він визнав повністю, щиро розкаявся та зазначає, що не бажав настання смерті потерпілому. Вказує, що його мати намагалася хоча б частково відшкодувати завдану шкоду, однак потерпілий кошти не отримав, судом не враховано його молодий вік, незадовільний стан здоров`я, те, що на його утриманні залишилися батько, який є інвалідом 2- групи, старенька бабуся, за якими самій матері буде важко доглядати, так як брат на даний час проходить військову службу. Просить врахувати те, що раніше він не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

На апеляційну скаргу обвинуваченого потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подано заперечення, в яких він вважає вирок суду законним та обґрунтованим та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого та його захисника з причин безпідставності.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Суд першої інстанції встановив, що 9 грудня 2015 року близько 15 години ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , в якому мешкав ОСОБА_11 . В ході сварки з потерпілим ОСОБА_11 , що відбулася на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, умисно завдав ОСОБА_11 не менше шести ударів руками та ногами по різним частинам тіла потерпілого, спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців та садна голови, крововиливів в м`які тканини голови, закритої тупої травми шиї: синець шиї, крововилив в м`які тканини шиї, перелом щитовидного хряща шиї, закритої травми грудної клітки та органів черевної порожнини: крововиливів у м`які тканини правого підребер`я та навколо печінкову клітковину, розрив тканини печінки, які ускладнилися внутрішньочеревною кровотечею та гострою кровотечею, які мають ознаки тяжкого ступеню тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких настала смерть ОСОБА_11 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 314 від 16 січня 2016 року смерть потерпілого ОСОБА_11 настала внаслідок гострої крововтрати, яка виникла в результаті закритої травми органів черевної порожнини з ушкодженням (розривом) печінки.

Заслухавши суддю доповідача; обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_10 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили змінити вирок суду щодо ОСОБА_6 в частині призначеної міри покарання, та обрати обвинуваченому мінімальну міру покарання, передбачену санкцією статті, за якою ОСОБА_12 визнаний винуватим та засуджений, тобто призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі, а також просили зменшити розмір стягнутої судом моральної шкоди до суми 50000 грн.; потерпілого ОСОБА_11 та його представника - адвоката ОСОБА_9 , які просили суд залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, а вирок суду просили залишити без змін, а потерпілий також зазначив, що обвинуваченому необхідно б було призначити максимальну міру покарання; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і просив залишити її без задоволення, а вирок суду без змін, оскільки вирок є обґрунтований та законний; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом першої інстанції, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, підтверджуються сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Умисні дії ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

В апеляційній скарзі та в своїх поясненнях у засіданні апеляційного суду, обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує фактичних обставин кримінального провадження, встановлених судом першої інстанції та кваліфікацію його дій.

В засіданні апеляційного суду, як і в суді першої інстанції обвинувачений вину свою у скоєному визнав повністю та щиро розкаявся.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, його умисну форму вини, особу винуватого, який раніше не судимий, характеристику з місця проживання, його вік, стан здоров`я, сімейне положення, також судом прийнято до уваги стосунки, які склалися між обвинуваченим та потерпілим, поведінку потерпілого, яка передувала вчиненню кримінального правопорушення, пом`якшуючі вину обставини, якими визнав щире каяття та відсутність судимостей, а також обтяжуючу його вину обставину вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, всі обставини, які зазначені у апеляційній скарзі обвинуваченого, судом першої інстанції враховані при призначенні ОСОБА_6 покарання, а тому підстав для її задоволення немає. З урахуванням наведених обставин його доводи про те, що призначене покарання є занадто суворим, не заслуговують на увагу. А надані ним документи про часткове відшкодування завданої потерпілому шкоди, дані про призов обвинуваченого до Лав Збройних Сил України, а також дані про працевлаштування та звернення трудового колективу з позитивною характеристикою ОСОБА_6 вказують на те, що останній стає на шлях виправлення, оскільки всі вони зібрані після ухвалення судом першої інстанції обвинувального вироку, проте є неспроможними для пом`якшення обґрунтованої та справедливо обраної йому міри покарання.

Таким чином, законних підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та зміни вироку суду в частині призначення покарання в бік пом`якшення колегія суддів не вбачає та приходить до висновку, що призначене місцевим судом покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону та порушень прав обвинуваченого ОСОБА_6 на захист, які б потягли за собою безумовне скасування вироку суду.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 17 травня 2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 10 грудня 2015 року по 26 вересня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 , в той же строк, з часу отримання ним судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4