Справа № 464/2653/16-к
пр.№ 1-кп/464/156/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.03.2016 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000586 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з неповною середньою освітою, який не працює, не одружений, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 скоїв кримінальні правопорушення проти авторитету органів державної влади за наступних обставин:

26.02.2016 року приблизно о 20 годині 55 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння неподалік будинку № 16-А по вул. Гн. Хоткевича в м. Львові, почав виражатися нецензурною лайкою та висловлювати погрози фізичною розправою на адресу працівників екіпажу № 401 патрульної поліції в складів ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які прибули за викликом ОСОБА_8 по телефону «102» з причини образ нецензурною лайкою на його адресу з боку ОСОБА_5 . На висунуту працівниками поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були при виконанні своїх службових обов`язків і були одягнуті у формений одяг працівника поліції, законну вимогу припинити протиправні дії, ОСОБА_5 не відреагував, продовжив висловлюватися на їх адресу нецензурною лайкою, показував непристойні жести та розмахував ногами і руками, намагаючись нанести тілесні ушкодження працівникам поліції. Після цього працівники поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно до ст.ст. 23, 31, 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосували до ОСОБА_5 кайданки та з метою доставлення його до Сихівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області запросили до службового автомобілю. Однак, ОСОБА_5 відмовлявся припиняти свої протиправні дії, продовжував висловлюватися на адресу працівників поліції нецензурною лайкою та почав наносити удари ногами по кузову патрульного автомобіля, після чого працівники поліції помістили ОСОБА_5 в салон автомобіля, де впавши на спину, ОСОБА_5 наніс декілька ударів по дверцятах патрульного автомобіля. З метою припинення протиправних дій ОСОБА_4 сів у салон патрульного автомобіля та спробував заспокоїти ОСОБА_5 , на що останній наніс удар ногою в праву частину обличчя ОСОБА_4 , заподіявши йому синці на обличчі, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе визнав повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд не досліджував всі зібрані під час досудового розслідування докази, оскільки обвинувачений в судовому засіданні не оспорював факту скоєння кримінальних правопорушень проти авторитету органів державної влади при вищезазначених обставинах. До таких обставин відносяться дата, час, місце, спосіб скоєння кримінального правопорушення, винуватість у скоєнні правопорушення та його мотиви, а також інші обставини, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст ціх обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом роз`яснено, що участники провадження будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Провина ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується свідченнями самого обвинуваченого, який в судовому засіданні підтвердив, що 26.02.2016 року на вул. Хоткевича в м. Львові він, будучи в стані алкогольного сп`яніння висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників поліції, які приїхали за викликом ОСОБА_8 . Коли працівники поліції надягли на ОСОБА_5 кайданки та помістили до патрульного автомобілю, ОСОБА_5 почав відбиватися ногами, вдаривши при цьому одного з патрульних. При цьому ОСОБА_5 подробиць події не пам`ятає, оскільки був п`яний. Але в скоєному розкаюється та просить вибачення у потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що приїхавши за викликом побачив групу людей в кількості 3-х осіб, між якими був конфлікт. Серед них був ОСОБА_5 , який висловлювався нецензурною лайкою та показував непристойні жести. Йому було запропоновано припинити протиправні дії, на що ОСОБА_5 не відреагував, почав поводити себе агресивно, продовжив висловлюватися на адресу працівників поліції нецензурною лайкою, показував непристойні жести та розмахував ногами і руками. Після цього на ОСОБА_5 надягнули кайданки та намагалися помістити до службового автомобілю. ОСОБА_5 весь час продовжував висловлюватися на адресу працівників поліції нецензурною лайкою та почав наносити удари ногами по кузову патрульного автомобіля. Коли ОСОБА_5 помістили в салон автомобіля, він впав на спину та почав ногами бити по дверцятах автомобіля. ОСОБА_4 сів у салон патрульного автомобіля, щоб заспокоїти ОСОБА_5 або тримати йому ноги, щоб він не побив скло в дверцятах та не заподіяв собі шкоди. В цей час ОСОБА_5 продовжував махати ногами та наніс удар ногою в обличчя ОСОБА_4 , заподіявши йому тілесні ушкодження. На даний час потерпілий претензій до обвинуваченого не має.

Також винуватість ОСОБА_5 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими документами, долученими до кримінального провадження, а саме:

- рапортом інспектора роти № 4 батальону № 4 УПП у Львові ОСОБА_6 про те, що 26.92.2016 року о 21 годині 05 хвилин екіпажем № 401 в складі поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 затримано ОСОБА_5 , який висловлювався нецензурною лайкою на їх адресу та чинив опір, на зауваження не реагував та наніс удар ногою в обличчя інспектора ОСОБА_4 ;

- висновком медичного огляду від 26.02.2016 року, згідно якого ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- висновком експерта № 92/16 від 04.03.2016 року, згідно якого синці на обличчі ОСОБА_4 заподіяні тупим предметом з обмеженою поверхнею, не були небезпечними для життя в момент заподіяння та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

За вимогами ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

Проаналізуваши та оцінивши вивчені в судовому засіданні докази, суд вважає, що ці докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки як окремо так і у сукупності в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_5 в скоєнні кримінальних правопорушень проти авторитету органів державної влади.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковано його дії за ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки своїми діями ОСОБА_5 скоїв опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків (ч. 2 ст. 342 КК України), а також умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків (ч. 2 ст. 345 КК України).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу винного, наявність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує, що одне зі скоєних ним кримінальних правопорушень відноситься до категорії правопорушень невеликої тяжкості (ч. 2 ст. 342), друге середньої тяжкості (ч. 2 ст. 345). Суд враховує особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте судимість в передбаченому законом порядку погашена, за місцем проживання характеризується посередньо. Обтяжуючою покарання обставиною є скоєння правопорушень в стані алкогольного сп`яніння. Пом`якшуючою покарання обставиною є щире каяття.

Виходячи з обставин та ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення, характеризуючих особу обвинуваченого даних, наявність щирого каяття, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі. При призначенні остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України суд приходить до висновку про застосування правила часткового складання покарань.

При цьому, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. Суд вважає, що звільнення ОСОБА_5 від покарання із встановленням випробувального строку буде справедливим та достатнім для покарання обвинуваченого за скоєне правопорушення, та для попередження скоєння ним правопорушень у майбутньому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 65-67, ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, ст.ст. 9, 10, 21-23, 25-26, 94, 337, 349, 367, 368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 342 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Призначити ОСОБА_5 остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання, якщо він протягом випробувального строку тривалістю в два роки не скоїть нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-не виїзджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід стосовно засудженого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буте скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: