Справа № 636 / 3177 / 16-к
1-кп / 636 / 402 / 2016
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2016 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі:головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України,
У період з 10 лютого 2015 року по 11 березня 2015 року солдат ОСОБА_4 проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 . 11 березня 2015 року наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) військовослужбовця призваного на час проведення мобілізації солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини.
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 15 квітня 2015 року № 103 солдат ОСОБА_4 призначений на посаду санітара медичного пункту вказаної військової частини.
Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.
06.10.2015 року у достеменно не встановлений слідством час, ОСОБА_4 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, будучи санітаром медичного пункту військової частини польова пошта НОМЕР_1 , перебуваючи в польовому таборі тимчасового пункту дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), а саме в розташуванні намету медпункту, діючи зі злочинною самовпевненістю, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, маючи реальну можливість належним чином дотримуватися правил зберігання зброї, залишив без нагляду ввірену йому стрілецьку зброю, автомат АКС-74 НОМЕР_4 , в необладнаному для цього ящику, в приміщенні тимчасової дислокації медичного пункту військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). В подальшому, 08.10.2015 року близько 20 год. 00 хв. було виявлено відсутність автомату АКС-74У № НОМЕР_5 в залишеному ОСОБА_4 місці. Пошуки зброї позитивного результату не дали.
Між першим заступником військового прокурора Харківського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 31.07.2016 року було укладено угоду про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 469 ч. 4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України яке, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений усвідомлюють, що згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості є: для прокурора та обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положенням статей 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю в обсязі обвинувального акту, щиро розкаявся у скоєному та просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор також просив затвердити угоду та винести вирок на підставі угоди.
Враховуючи, що укладена між сторонами угода є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, те що вона відповідає фактичним матеріалам справи та вимогам закону, загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим загальною частиною Кримінального кодексу України, не суперечить інтересам суспільства та держави, суд вважає, що підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених у ч.7 ст. 474 КПК України не виявлено і ця угода підлягає затвердженню з подальшим призначенням обвинуваченому, згідно вимог ч. 5 ст. 65 КК України, виду та міри покарання, узгоджених сторонами.
Оцінюючи фактичні обставини справи, суд находить вину обвинуваченого повністю доведеною і вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 413 КК України втрата ввіреної для службового користування зброї внаслідок порушення правил її зберігання, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні та відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , в силу ст. 67 КК України судом не встановлено.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд виходить із умов угоди про визнання винуватості досягнутої між прокурором та обвинуваченим, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявність обставин що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину.
На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 368-370, 374, 392, 394, 395, 472, 474, 475 КПК України, суд

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 31 липня 2016 року між першим заступником військового прокурора Харківського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Чугуївський міський суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Суддя