Справа № 645/3482/16-к
Провадження № 1-кп/645/362/16
У Х В А Л А
іменем України

22 липня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Фрунзенського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 Кобзар- ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0001024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,
встановив:
19 липня 2016 року до суду надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.
Під час досудового слідства, ухвалою слідчого судді від 26 травня 2016 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк застосування до 24 липня 2016 року.
Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, посилаючись на відсутність нових обставин, які б свідчили про необхідність скасування обраного запобіжного заходу або зміни його на більш м`який.
Обвинувачений, його захисник просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Суд, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисником та обвинуваченим не надано суду доказів про те, що є підстави для зміни запобіжного заходу та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Тому суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш мякого заходу забезпечення кримінального провадження, аналізуючи дані про осіб обвинуваченого, а саме: те, що він обвинувачуються в скоєнні тяжкого злочину, відсутні належні гарантії та підтвердження соціальних звязків, які б переважали наявні ризики їх ухилення від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, тиску на потерпілого та свідків, які не були допитані судом, доцільно вирішувати питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, що інкримінується обвинуваченому, відповідності особам обвинуваченого та запобіганню можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від суду, а тому, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших більш мяких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 встановлений ухвалою суду закінчується 24 липня 2016 року, однак, судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено і потребує часу для розгляду, тому строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити, перелічені вище обставини обумовлюють висновок суду про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою та відмови в клопотанні про зміну запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 Кримінально-процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Суд, заслухавши прокурора, який просив суд продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою, захисників обвинувачених, обвинувачених, які заперечували проти продовження строку тримання під вартою, враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на два місяці.
Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 177, 183, 331 484-496 КПК України КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, продовжити строком на два місяці до 22 вересня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1