Провадження № 11-сс/792/83/16
Справа № 675/9/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 березня 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000013,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, надано йому дозвіл на направлення підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , для проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи на строк до 21 доби.
Органами досудового слідства ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 06 січня 2016 року біля 17 год. 00 хв. в приміщенні кухні будинку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, що виникли під час сварки з її співмешканцем ОСОБА_9 , з метою умисного вбивства ОСОБА_9 , взявши ніж, нанесла ним удар в ліву бокову поверхню грудної клітки ОСОБА_9 , внаслідок чого останньому заподіяно тілесні ушкодження, від яких він помер на місці події.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 06.01.2016 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.115 КК України, а 07 січня 2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до висновку амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 65 від 11.02.2016 року для вирішення експертних питань ОСОБА_8 потребує направлення на стаціонарну судово-психіатричну експертизу для більш детального її дослідження.

У зв`язку з цим, з метою проведення стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи, слідчий звернувся до Ізяславського районного суду з клопотанням про направлення підозрюваної ОСОБА_8 , яка перебуває під домашнім арештом, до Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 судового відділення №11 в с. Скаржинці Ярмолинецького району.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що 18 січня 2016 року у кримінальному провадженні призначено амбулаторну комплексну психолого-психіатричну експертизу підозрюваної, однак, згідно з висновком цієї експертизи № 65 від 11.02.2016 року, ОСОБА_8 для вирішення експертних питань потребує направлення її на стаціонарну судово-психіатричну експертизу для більш детального дослідженн; що при цьому експертами у висновку зазначено, що при амбулаторному обстеженні підекспертна пред`являє скарги на безсоння, знижений настрій, дещо тривожна, судження емоційні, розгублена; що у зв`язку з цим слідчим 18 лютого 2016 року призначено стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу підозрюваної, а також тим, що визначення психічного стану підозрюваного відповідно до п.4 ч.1 ст.91 КПК України є обставиною, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, а іншими способами психічний стан підозрюваної встановити неможливо.

В апеляційній скарзі, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального закону захисник просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що експертам було доручено провести тільки амбулаторну експертизу аналогічного змісту, яку вони не провели та жодної відповіді на поставлені запитання слідчого не надали; що висновок № 65 від 11.02.2016 року, на його думку, суперечить вимогам Закону України «Про судову експертизу», Порядку проведення судово-психіатричної експертизи та Інструкції про призначення та проведення експертиз, а посилання на тривожний стан обстежуваної ОСОБА_8 як на підставу необхідності проведення стаціонарної експертизи лише підтверджує адекватну поведінку ОСОБА_8 на підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину; що у зв`язку з цим ним було подано заяву про відвід експертам Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1, яку по суті судом вирішено не було, що вплинуло на вирішення клопотання слідчого по суті; що до клопотання не додано доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину.

Уважає, що достатніх підстав для проведення експертизи в матеріалах кримінального провадження немає; що будь які дані про будь які психічні відхилення у ОСОБА_8 відсутні; що призначення стаціонарної експертизи органом досудового розслідування є способом впливу та тиску на підозрювану ОСОБА_8 з огляду на її позицію щодо невизнання своєї вини у вчиненні злочину; що розгляд клопотання слідчого, його задоволення слідчим суддею здійснено з порушенням вимог ст.ст.194, 242, 509 КПК України та обмежує права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвеції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом статей 9, 91, п.3 ч.2 ст.242 та 509 КПК України визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності, є обов`язком, а не правом органів досудового розслідування.

Відповідно ч.1 ст.509 КПК України, обставинами, які дають підстави для проведення психіатричної експертизи, крім іншого, є і поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього, яка була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо) (п.2).

Як видно з матеріалів провадження, виходячи з обставин діяння, у вчиненні якого ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється, у ньому 18.01.2016 слідчим було призначено амбулаторну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу підозрюваної, необхідність у проведенні якої була очевидною.

Згідно з п.23 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи експерти, які проводять амбулаторну експертизу, у разі неможливості відповісти на всі запитання, поставлені перед ними, обґрунтовують висновок про необхідність проведення стаціонарної експертизи.

З висновку вказаної амбулаторної експертизи від 11.02.2016 видно, що свої висновки про необхідність направлення підозрювану на стаціонарну судово-психіатричну експертизу експерти обґрунтовують тим, що при дослідження об`єктів експертизи виявлено, що підекспертна на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, проте при теперішньому обстеженні пред`являє скарги на безсоння, знижений настрій, дещо тривожна, судження емоційні, розгублена, а тому комісія дійшла висновку, що ОСОБА_8 для більш детального досліджені, для вирішення експертних питань, потребує направлення на стаціонарну психіатричну експертизу.

Такі висновки експертів, на думку колегії суддів, узгоджуються з наведеними положеннями ч.1 ст.509 КПК України і відповідають вимогам п.23 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи.

За таких обставин у слідчого були достатні та законні підстави для призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи і звернення до слідчого судді з клопотанням про направлення підозрювану до відповідного медичного закладу на певний строк.

Зазначене клопотання слідчого було розглянуте слідчим суддею в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, який встановлений, зокрема, статтею 193 КПК України. При цьому порушень прав, передбачених ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, чи вимог національного законодавства, які давали б підстави для скасування ухвали слідчого судді не виявлено.

Саме ж по собі не зазначення в ухвалі слідчого судді того, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину є обґрунтованою, не може бути підставою для скасування ухвали та відмови слідчому у задоволенні клопотання, оскільки питання щодо обґрунтованості підозри було вирішене при застосуванні до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який в принципі не міг бути застосований у випадку її необґрунтованості.

З технічного запису носія інформації видно, що заявлений захисником відвід експертам був вирішений, ухвала з цього приводу оголошена в судовому засіданні, що спростовує доводи захисника й з цього приводу.

Отже колегія суддів уважає наведені доводи захисника необґрунтованими і підстав для скасування ухвали слідчого судді в межах апеляційної скарги не убачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 березня 2016 року про надання дозволу на направлення підозрюваної ОСОБА_8 для проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи на строк до 21 доби залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2