Справа № 130/3179/15-к
Провадження №11-кп/772/373/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянула 21 квітня 2016 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000934 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15 січня 2016 року, яким

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

раніше не судимого;

засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.

За участю прокурора: ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :
В апеляційній скарзі обвинуваченого ставиться питання про зміну вироку суду в частині призначеного покарання, шляхом застосування ст.75 КК України, посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного і особі винного внаслідок суворості.
Згідно вироку, ОСОБА_6 , після 21 години 09.11.2015 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу кафе "Мобі Дік", розташованого по вул. Одеській, 21А, в м.Жмеринка Вінницької області, почув розмову по мобільному телефону раніше невідомої йому особи, після чого у нього виник умисел, спрямований на відкрите заволодіння цим мобільним телефоном, реалізуючи який, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 наблизився до вказаної особи, потерпілої ОСОБА_8 , та шляхом застосування щодо неї насильства, яке спричинило останній легкі тілесні ушкодження у виді садна на обличчі зліва, крововилив на слизовій оболонці посередин верхньої губи та синець в нижній частині шиї зліва, намагався заволодіти її смартфоном "Lenovo K30T 16Gb" вартістю 1700 грн., але свої дії, спрямовані на заволодіння вказаним ОСОБА_8 він не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як під час вчинення ним даного злочину його було виявлено випадковим перехожим ОСОБА_9 , який припинив злочинні дії.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення обвинуваченого в підтримання доводів поданої апеляції; заперечення прокурора проти її задоволення; виступи їх всіх в судових дебатах в підтримання висловлених позицій та останнє слово ОСОБА_6 стосовно залишення його на волі; дослідивши доводи поданої апеляційної скарги та додатково поданих матеріалів; перевіривши матеріали кримінального провадження суд вважає, що апеляція підлягає до задоволення, а вирок суду в частині визначеного ОСОБА_6 покарання зміні із наступних підстав.

Потерпіла ОСОБА_8 та її законний представник ОСОБА_10 на апеляційний розгляд не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату і час його проведення та просили під час телефонної розмови проводити розгляд у їх відсутність, що не перешкодило апеляційному розгляду.

В апеляційній скарзі не оскаржується доведеність вини ОСОБА_6 та юридична кваліфікація скоєного.

Мета покарання передбачає не лише покарати винного, а і виправити засуджених і запобігти вчиненню нових злочинів, а тому колегія суддів визнала за можливе призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням норм ст.75 КК України.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 вчинив дане кримінальне правопорушення вперше.

Згідно вироку, судом було враховано, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується задовільно, щиро каявся та висловлював жаль із приводу скоєного.

Однак судом необґрунтовано не взято до уваги те, що обвинувачений має на утриманні малолітню дитину, яку покинула її мати, та непрацездатну матір інваліда ІІ групи, що характеризує його як відповідальну людину, яка дбає про своїх рідних.

При призначенні покарання суд враховує, і особу винного, та фізичний стан обвинуваченого.

Як вбачається із матеріалів провадження та доданих до апеляційної скарги довідок ОСОБА_6 хворіє на тяжку хворобу, переніс операцію на серці, лікувався та потребує стаціонарного, хірургічного лікування, що є неможливим в умовах ізоляції від суспільства.

Крім того, потерпіла та її законний представник, користуючись своїм правом передбаченим п.5 ч.3 ст.56 КПК України, надіслали клопотання про призначення обвинуваченому умовного покарання, без позбавлення волі, враховуючи, що він добровільно і повністю відшкодував їм заподіяну моральну шкоду, чим намагався залагодити свою провину, що свідчить про зменшення ступеню суспільної небезпечності обвинуваченого.

При цьому необхідно виходити не лише із обставин зазначених в ст.65 КК України, що впливають на призначення покарання, а із тих наслідків, які наступили безпосередньо для потерпілої, оскільки злочин не було доведено до кінця і матеріальних збитків ОСОБА_8 не зазнала.

Дані про особу винного, його поведінка під час та після вчинення злочину засвідчують про випадковість скоєного, а не систематичність такої поведінки обвинуваченого.

Із часу вчинення злочину ОСОБА_6 одружився та утримує вагітну дружину, що підтверджується наданими документами.

Більш того, перебування ОСОБА_6 на волі дасть можливість продовжувати доглядати за своєю матір`ю, необхідність в чому підтвердила вона сама, прибувши на милицях на апеляційний розгляд. Будучи на волі, він забезпечить нормальне існування його вагітній дружині та неповнолітній дочці, оскільки він є єдиним годувальником в сім`ї.

За таких обставин суд дійшов висновку, що він не є особою суспільно небезпечною, до якої неможливо застосувати умовне покарання.

А тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого слід визнати обґрунтованими, проте слід застосувати максимальний випробувальний строк.

На переконання суддів таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження скоєння нових злочинів як ним самим так і іншими особами.

Невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є явно несправедливим через суворість та є підставою для зміни вироку суду.

Зважаючи на вищенаведене та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 414, 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовільнити.
Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15 січня 2016 року стосовно ОСОБА_6 в частині призначення покарання змінити.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до призначеного місцевим судом покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 3 роки.
Відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом вірно: