Справа № 558/221/16-к
номер провадження 1-кп/558/17/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2016 року смт Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:

одноособово суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 19.05.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки села Боремель Демидівського району Рівненської області, зареєстрованої за місцем проживання в АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, непрацюючої, заміжньої, відповідно до ст. 89 Кримінального кодексу України раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
18 травня 2016 року, приблизно о 10 годині ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку, в якому проживає спільно зі своїм співмешканцем ОСОБА_6 , що розташований по АДРЕСА_2 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, з кишені куртки ОСОБА_4 , яка знаходилась на спинці крісла в прихожій кімнаті будинку, умисно, таємно викрала належні останній грошові кошти в сумі 400( чотириста) гривень, якими в подальшому розпорядилась на власний розсуд.

В результаті даної крадіжки, потерпілій ОСОБА_4 завдано майнову шкоду на загальну суму 400(чотириста) гривень.

У відповідності до норм ст.349 Кримінального процесуального кодексу України, з`ясувавши думку представника сторони обвинувачення та інших учасників кримінального провадження щодо тих доказів, які потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Вважаючи на те, що заперечень від учасників судового провадження щодо обсягу та порядку дослідження доказів не поступало, суд ухвалив допитати обвинувачену, потерпілу, дослідити процесуальні документи щодо речових доказів по справі та долучені до матеріалів кримінального провадження документи, що характеризують обвинувачену як особу. Суд з`ясував, що обвинувачена ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст всіх обставин справи, які підлягали б доказуванню і переконався у добровільності їх позиції. Обвинуваченій ОСОБА_5 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що при відмові від дослідження доказів, які ніким не оспорюються, вони будуть позбавлені можливості оскаржити їх в апеляційному порядку.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала себе винною в скоєні інкримінованого їй кримінального правопорушення, щиро розкаялася та показала, що вона проживає в селі Рогізне Демидівського району Рівненської області.17 травня 2016 року до неї додому прийшла знайома ОСОБА_4 , з якою на її гроші вони випили спиртного. На другий день, заночувавши у ОСОБА_5 вдома, ОСОБА_4 дала співмешканцю обвинуваченої гроші, щоби він купив води та хліба. В той момент, ОСОБА_5 помітила, що гроші ОСОБА_4 знаходяться в кишені її куртки.

Коли ОСОБА_4 вийшла на подвір`я, ОСОБА_5 витягнула з її куртки гроші, а саме дві купюри номіналом по 200(двісті) гривень та сховала їх у кишеню своїх штанів.

В подальшому, коли ОСОБА_4 пішла додому, одну купюру номіналом 200 (двісті ) гривень обвинувачена ОСОБА_5 дала ОСОБА_7 , а іншу купюру номіналом 200 (двісті ) гривень Тичинюку, щоб він купив горілки та сигарет.В подальшому, ОСОБА_8 приніс 140 гривень здачі і залишив їх в помешканні будинку.

Також ОСОБА_5 вказала, що будь якого фізичного чи психологічного тиску щодо нєї під час досудового слідства зі сторони працівників поліції не застосовувалося. Обвинувачена пояснила, що вона добровільно сприяла розкриттю злочину, брала участь у слідчих діях з метою встановлення обставин справи. На даний момент, зі слів ОСОБА_5 , вона є здоровою, медичної допомоги не потребує.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що 14.05.2016 року вона отримала пенсію в сумі 1860 (одна тисяча вісімсот шістдесят) гривень.17.05.2016 року вона прийшла в гості до ОСОБА_5 в село Рогізне Демидівського району Рівненської області. В гостях ОСОБА_4 дала ОСОБА_5 50 (п`ятдесят) гривень на спиртне та залишилася ночувати у них вдома.

На другий день вранці, вона скинула свою куртку та повісила її на крісло у веранді будинку ОСОБА_5 , а сама вийшла на подвір`я. Повернувшись у будинок, потерпіла ОСОБА_4 одягла куртку і поїхала в Демидівку. Потім, перебуваючи в селищі Демидівка вдома, вона виявила, що із кишені куртки у неї зникли гроші в сумі 400( чотириста) гривень.

В той же день потерпіла ОСОБА_4 поїхала в село Рогізне до будинку ОСОБА_5 , щоб з`ясувати, хто взяв належні їй гроші. ОСОБА_5 сказала їй, що вона не брала гроші. В подальшому дочка потерпілої ОСОБА_9 повідомила про крадіжку грошей працівникам поліції. Далі з`ясувалося, що гроші викрала ОСОБА_5 . Потерпіла ОСОБА_4 просить суд суворо не карати обвинувачену ОСОБА_5

Допитавши обвинувачену, потерпілу, дослідивши процесуальні документи щодо речових доказів та документи, які характеризують обвинувачену як особу, з`ясувавши інші питання, що вирішуються при ухваленні вироку, суд вважає доведеним у ході судового розгляду винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, - таємне викрадення чужого майна.

Згідно до письмової характеристики №02-15/104 від 19.05.2016 року та письмових довідок № 02-22/338, № 02-22/339 та №02-22/340 від 19.05.2016 року, виданих головою Рогізненської сільської Ради Демидівського району, ОСОБА_5 проживає за адресою АДРЕСА_2 без реєстрації разом із співмешканцем. Обвинувачена ОСОБА_5 непрацююча, в районному центрі зайнятості не зареєстрована, не є депутатом. За час свого проживання на території Рогізненської сільської ради ОСОБА_5 зарекомендувала себе з негативної сторони, схильна до вживання алкогольних напоїв, характер неврівноважений (а.с. 78-81).

Дослідивши в судовому засіданні письмову вимогу до управління інформаційно аналітичного забезпечення ГУНП у Рівненській області від 23.05.2016 року, вирок Демидівського районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2014 року та повідомлення начальника Демидівського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України від 25 травня 2016 року № 19/15/08-233 суд встановив, що обвинувачена ОСОБА_5 у відповідності до ст. 89 Кримінального кодексу України, вважається такою, що не має судимостей (а.с.76, 84, 85-86).

Відповідно до письмового висновку № 974/209-2016 від 24.05.2016 року медичної комісії лікарів Демидівської центральної районної лікарні ОСОБА_5 є працездатною, здоровою та на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.82).

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , у відповідності з ч.1 ст.65 Кримінального кодексу України, суд враховує особу винної, ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України злочин, вчинений обвинуваченою ОСОБА_5 , відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд бере до уваги обставини, передбачені ст.ст. 66, 67 Кримінального кодексу України, які пом`якшують і обтяжують її покарання.

Так обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд керується вимогами ч.ч.1,2 ст.65 Кримінального кодексу України про те, що особі, яка вчинила злочин, призначається покарання у межах, встановлених у санкції частини статті Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин і дане покарання має бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують її покарання, суд вважає, що ОСОБА_5 , для виправлення та попередження нових злочинів, необхідно призначити покарання у межах санкції частини 1 статті 185 Кримінального кодексу України у виді громадських робіт.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000090 за ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , в тому числі запобіжні заходи, на стадії досудового розслідування не застосовувалися. Під час судового розгляду кримінального провадження, його учасники не заявляли клопотань щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Цивільний позов по справі не заявлявся, процесуальні витрати відсутні, підстав для застосування відносно юридичних осіб заходів кримінально правового характеру немає.

Під час судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, досліджено процесуальні документи, які свідчать про визнання речовим доказом по справі однієї купюри номіналом 100(сто) гривень, яка була вилучена під час огляду місця події 20.05.2016 року та передана на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_4 (а.с.53-56).

Згідно з пунктом 5 ч.9 ст.100 Кримінального процесуального кодексу України, майно, яке було об`єктом кримінального правопорушення і є речовим доказам по справі, повертається законним володільцям.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 349, 358, 368, 369-376 Кримінального процесуального кодексу України, ст.ст.12, 65, 66, 67, 75, 185 Кримінального кодексу України, -

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді 120( ста двадцяти) годин громадських робіт .

Товарно - матеріальні цінності, що є речовими доказами по справі, а саме: одну купюру номіналом 100 (сто) гривень № МЕ 3631016 виготовлену 2011 року, повернути законному володільцю ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1