АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/656/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 3 листопада 2016 року, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було відмовлено та щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одружений, працюючого на посаді поліцейського Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці з покладенням процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він проживає; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та роботи; утримуватись від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні.
Роз`яснено, що при порушенні умов особистого зобов`язання має наслідком накладення на підозрюваного грошового стягнення в розмірі до 2 розмірів мінімальної заробітної плати із заміною запобіжного заходу на більш суровий.

Встановлено строк дії ухвали до 1 січня 2017 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні зазначив, що слідчим відділом прокуратури Запорізької області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000297 від 5 вересня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 365 КК України.

За матеріалами провадження, ОСОБА_9 підозрюється в тому, що наказом т.в.о. начальника Головного управління національної поліції України в Запорізькій області № 174 о/с від 12 травня 2016 року, старшого сержанта поліції ОСОБА_9 призначено поліцейським Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Відповідно до функціональних обов`язків поліцейського Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, ОСОБА_9 здійснює, у тому числі, несення служби по забезпеченню публічної безпеки та порядку на вокзалі станції Запоріжжя 1 Придніпровської залізниці.

31 жовтня 2016 року під час несення служби по забезпеченню публічної безпеки та порядку на вокзалі станції Запоріжжя-1 Придніпровської залізниці поліцейський Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_9 спільно з поліцейським Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_10 приблизно о 21 год. 45 хв., на території вказаного залізничного вокзалу виявили ОСОБА_11 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та сидів на лавці біля приміщення вокзалу Запоріжжя-1. У цей момент у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , виник умисел на відкрите заволодіння майном останнього.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підійшли до ОСОБА_11 та запропонували пройти з ними до медичного пункту під приводом, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Цього ж дня, приблизно о 21 год. 55 хв., ОСОБА_10 , знаходячись в коридорі, який веде до медичного пункту, розташованого у приміщенні вокзалу Запоріжжя1 за адресою м. Запоріжжя пр. Соборний, 6-г, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливим мотивом, утримував за руки ОСОБА_11 , а ОСОБА_9 шляхом поверхневого огляду останнього виявив під верхнім одягом сумку, з якої в присутності потерпілого ОСОБА_11 вилучив грошові кошти в сумі 4650 гривень та поклав їх до кишені свого форменого одягу, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

ОСОБА_9 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
31 жовтня 2016 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 1 листопада 2016 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора про застосовування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовуючи запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя зазначив, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, разом з тим, прокурором не доведено підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а органом досудового розслідування не наданого і доказів, які би свідчили про недостатність застосування до підозрюваного більш мякого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеним в клопотанні.

Крім того, відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що під час його розгляду встановлено, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання, в якому він зареєстрований у встановленому законом порядку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має сім`ю, є одруженим, до моменту затримання мав постійне місце роботи.

В апеляційній скарзі прокурор відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 , посилаючись на невідповідність висновків суду, на наявність ризиків, даних про особу підозрюваного, просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з можливістю внесення застави розміром 80 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 110240 гривень. Вважає, що слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_9 є працівником поліції, знає методи ведення ОРД, та перебуваючи на волі, може вчинити тиск на потерпілих, свідків,показання яких відповідно до вимог КПК при розгляді справи по суті суд досліджує самостійно, перебуваючи на волі може сховати, знищити предмет злочину грошові кошти потерпілих.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, разом з тим, пояснив, що дані на підтвердження порушення підозрюваним умов застосованого відносно нього на цей час запобіжного заходу, а також перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином, у нього відсутні.

Підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, ухвалу слідчого судді просили залишити без змін та врахувати, що ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, намірів перешкоджати кримінальному провадженню не має.

Заслухавши доповідь судді, прокурора підозрюваного та його захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 131, 132 КПК України , запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження із застосуванням з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, при вирішенні питання про вид запобіжного заходу, який необхідно застосувати до підозрюваного, у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, врахував тяжкість покарання, яке може бути призначено підозрюваному у разі доведеності вчинення ним злочину, який йому інкримінується, характер інкримінованого діяння та обставини його вчинення, відомості про особу, його сімейний і майновий стан, наявність у нього родини, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_9 , а тому з метою забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи незаконно впливати на свідків, чим може перешкодити кримінальному провадженню, застосував до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування відносно особи запобіжного заходу, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Судова колегія враховує також і фактичну поведінку підозрюваного після застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Так, підозрюваний ОСОБА_9 двічі 9 листопада 2016 року та 11 листопада 2016 року самостійно за викликом апеляційного суду з`явився до судового засідання з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування відносно нього найсуворішого запобіжного заходу. З огляду на зазначене судова колегія вважає, що заявлений ризик переховування є мінімальним. Також судова колегія враховує і те, що прокурором в судовому засіданні апеляційного суду не наведено фактів перешкоджання будь-яким іншим чином підозрюваним ОСОБА_9 кримінальному провадженню.

Таким чином підстав вважати, що ОСОБА_9 буде порушувати умови застосованого відносно нього запобіжного заходу не встановлено.

Доводи прокурора про те, що є виключні обставини для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , не знайшли свого підтвердження також.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Запорізької області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 3 листопада 2016 року, якою щодо ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_12 ОСОБА_4