АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02.08.2016,
ВСТАНОВИЛА
Від ОСОБА_5 надійшла апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02.08.2016, в якій він просить суд апеляційної інстанції поновити строк на звернення з апеляційною скаргою, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Також до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення та продовження строків подачі апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02.08.2016.
Так, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02.08.2016 у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на рішення від 06.07.2016 №Р-3199/125/55-16 т.в.о. начальника СВ Солом`янського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_7 та на бездіяльність уповноважених осіб (слідчого) СВ Солом`янського УП ГУ НП в м.Києві, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк під час досудового розслідування, відмовлено.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя виходив з того, що заявник звернувся зі скаргою на бездіяльність слідчого, оскарження якої не передбаченоч.1 ст.303 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_6 посилається на те, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як така, що прийнята з істотним порушеням кримінально-процесуального закону, а висновки суду, викладені в ній, не відповідають фактичним обставинам справи. По-перше, як стверджує заявник, ні його, ні його захисника не було повідомлено про судове засідання, по-друге, судом першої інстанції проігноровано суть вимоги, яка ставилась до слідчого та, які містяться в прохальній частині скарги, і як наслідок суд дійшов хибного висновку. Зокрема, ОСОБА_8 зауважує, що в скарзі ним зазначалось, що СВ Солом`янського УП ГУ НП в м.Києві не проведено жодних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, не прийнято жодного процесуального рішення за його клопотанням як потерпілого. До того ж т.в.о. начальника СВ Солом`янського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_7 не виконано ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 15.04.2014. Також апелянт звертає увагу суду на те, що слідчим суддею не враховано того факту, що слідчим порушеного його, ОСОБА_6 , право на одержання копій процесуальних документів та письмових повідомлень. Тобто, на думку заявника, неповідомлення слідчим про результати розгляду його клопотання від 22.04.2016 та 15.06.2016 про вчинення окремих процесуальних дій та незобов`язання уповноваженої особи внести відомості до ЄРДР у відповідності до згаданої ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 15.04.2014 є бездіяльністю, яка підлягає оскарженню в порядку п.п.1, 7 ч.1 ст.303 КПК України.
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження в межах поданої апеляції, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Першочергово судом встановлено, що у відповідності до вимог ч.1 ст.422 КПК України, про судове засідання належним чином були повідомлені заявник ОСОБА_6 , його захисник адвокат ОСОБА_9 , а також Київська місцева прокуратура №9, що підтверджується наявними в матеріалах судового провадження судовими повідомленнями та телефонограмою. Між тим, захисник ОСОБА_9 був присутнім в засіданні від 15.08.2016, яке було відкладне у зв`язку з ненадходженням матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_6 з суду першої інстанції та повідомлений про наступне судове засідання, про що свідчить наявна в матеріалах розписка. Клопотань про перенесення розгляду даної справи від учасників процесу не надходило, поважних причини свого неприбуття також не повідомлено. Враховуючи правила ч.4 ст.405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Крім того, в апеляційній скарзі, а також в доданому до неї клопотанні ОСОБА_6 звертає увагу суду на тому, що він не був повідомлений про судове засідання під час якого прийнято оскаржене в апеляційному порядку рішення. При цьому вказує, що копію ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 02.08.2016 він отримав 05.08.2016, у зв`язку з чим вважає, що строки на апеляційне оскарження даного рішення ним не було пропущено.
Так, відповідно до вимог ч.2 п.3 ст.395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно штампової відмітки на конверті, в якому надійшла апеляційна скарга, до поштового відділення вона подана 09.08.2016. Ч.3 ст.395 КПК України визначає, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Отже, зважаючи, що слідчим суддею не було розглянуто подану ОСОБА_6 скаргу по суті, а відмовлено у відкритті провадження за нею, що у відповідності до вимог кримінального процесуального закону здійснюється без виклику учасників, а згідно відомостей апеляційної скарги та доданого до неї клопотання копію оскаржуваної ухвали заявник отримав 05.08.2016, тобто з урахуванням положень ч.3 ст.395 КПК України ? в межах строку на апеляційне оскарження, то питання про поновлення цього строку окремому вирішенню не підлягає.

Стовно доводів безпосередньо самої апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на слідуюче.
Ч.1 ст.303 КПК України вказує на вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні та суб`єктів оскарження.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Таким чином, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений КПК України строк. Зокрема, такий строк визначений ст.220 КПК України, відповідно до якої, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин ? надсилається їй.

Як достатньо зі змісту скарги ОСОБА_6 , в судовому порядку він оскаржує рішення від 06.07.2016 №Р-3199/125/55-16 т.в.о. начальника СВ Солом`янського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_7 , так як вважає, що орган досудового розслідування (в даному випадку СВ Солом`янського УП ГУ НП в м.Києві) надав неналежну відповідь на подані ОСОБА_6 клопотання від 22.04.2016 та 15.06.2016, та бездіяльність уповноважених осіб (слідчого) СВ Солом`янського УП ГУ НП в м.Києві, яка полягає у невиконанні ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 15.04.2014, а саме невнесенні відомостей до ЄРДР у кримінальному провадженні № 0001312 від 05.06.2014 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України.
Втім, з такими доводами заявника погодитись не можна. Як слідує зі змісту самої скарги, 22.04.2016 ОСОБА_6 звернувся до Солом`янського УП ГУ НП в м.Києві з клопотанням про проведення слідчих (розшукови) дій, проведення очної ставки та інших процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0001312 від 05.06.2014, на яке 16.05.2016 Солом`янським УП ГУ НП в м.Києві повідомлено, що згадане кримінальне провадження було закрито в порядку п.2 ч.1 ст.284 КПК України, після чого матеріали було направлено для перевірки прийнятого рішення до Київської місцевої прокуратури №9. 15.09.2016 ОСОБА_6 звернувся до Київської місцевої прокуратури №9 з клопотанням про надання інформації про рух та проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001312 від 05.06.2014 та зобов`язання слідчого внести відомості до ЄРДР по цьому ж провадженню про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.383 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 15.04.2014, на що 06.07.2016 Київською місцевою прокуратурою №9 було повідомлено, що виконання зазначеної ухвали слідчого судді було покладено на уповноважену особу (слідчого) СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, а досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001312 від 05.06.2014 наразі поновлене.
Отже, як вірно зазначає суд першої інстанції, оскарження тих рішень та, як стверджує заявник, бездіяльності уповноважених осіб СВ Солом`янського УП ГУ НП в м.Києві, ? не відноситься до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування у відповідності до ч.1 ст.303 КПК України, оскільки відповіді на подані ОСОБА_6 клопотання були йому надані, а ухвали слідчих суддів Ленінського районного суду міста Харкова від 15.04.2014 та Солом`янського районного суду міста Києва від 09.03.2016, в частині внесення відомостей до ЄРДР виконані, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженню № 0001312 від 05.06.2014 було поновлене.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов правильного висновку що рішення т.в.о. начальника СВ Солом`янського УП ГУ НП в м.Києві та бездіяльність уповноважених осіб (слідчого) СВ Солом`янського УП ГУ НП в м.Києві, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк під час досудового розслідування, ? не стосується виконання процесуальних дій, бездіяльності органу досудового розслідування і не підлягає оскарженню в порядку ст.303 КПК України, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 не знаходять свого підтвердження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, 304, 376, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02.08.2016, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на рішення від 06.07.2016 №Р-3199/125/55-16 Т.в.о. начальника СВ Солом`янського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_7 та на бездіяльність уповноважених осіб (слідчого) СВ Солом`янського УП ГУ НП в м.Києві, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк під час досудового розслідування, ? залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3