АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/3233/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/255/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 травня 2016р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі кримінальне провадження, внесене 18.03.2015р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000744 відносно
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська,

Дніпропетровської області, мешкаючого без реєстрації

за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше на судимого,
виправданого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 9 лютого 2016р.
Вироком суду першої інстанції 9 лютого 2016р., ОСОБА_6 визнано невинним в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.186 КК України та виправдано за недоведеністю його вини у вчинені цього злочину.
Цивільний позов потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 залишено без розгляду.
Учасники судового провадження:
Прокурори: ОСОБА_9
ОСОБА_10
неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6
захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11
представник уповноваженого підрозділу відділу поліції ОСОБА_12

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі, прокурор у кримінальному провадженні, просить скасувати вирок Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 9 лютого 2016р. відносно ОСОБА_6 , у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції.
ОСОБА_6 було висунуте обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, за наступних обставин.
17.03.2015р., приблизно о 12.00 год., ОСОБА_6 разом зі своїм знайомим, потерпілим, який є інвалідом другої групи - ОСОБА_7 прийшли на ділянку місцевості, яка розташована поблизу зупинки громадського транспорту «Електрозаводська» швидкісного трамваю в м.Кривому Розі, де ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, впевнившись в тому, що ОСОБА_7 ніхто не супроводжує, з метою відкритого викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що його дії очевидні для ОСОБА_7 та оточуючих, шляхом ривка відкрито вирвав з рук ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Prestigio» MultiPhone pap5500 DUO imei - 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , вартістю - 1415 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 вартістю - 10 грн., на рахунку знаходились грошові кошти в сумі 20 грн., сім-картка№- НОМЕР_4 вартістю -10 грн., та карка пам`яті на 4 Гб. вартістю - 55 грн., після чого ОСОБА_6 з викраденим майном з місця події зник, звернувши викрадене на свою користь.

В результаті злочинних дій, потерпілому ОСОБА_7 була заподіяна майнова шкода на загальну суму - 1510 грн.

Суд першої інстанції ухвалив вирок, яким визнав невинуватим ОСОБА_6 в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.186 КК України.
Розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , суд першої інстанції дійшов висновку, що вину обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, не доведено.
Приймаючи рішення про виправдання ОСОБА_6 , суд першої інстанції зазначив, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 невірно кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України, і що в його діях вбачається склад злочину, передбачений ч.2 ст.186 КК України. Зважаючи на те, що суд, не може збільшити обсяг висунутого обвинувачення, оскільки це погіршує становище обвинуваченого, а прокурор під час судового розгляду кримінального провадження не скористався своїм правом, щодо зміни обвинувачення, то, на думку суду ОСОБА_6 слід виправдати у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.
Прокурор у кримінальному провадженні, обґрунтовуючи апеляційну скаргу, просить скасувати рішення суду відносно ОСОБА_6 , у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Прокурор зазначає, що викладені у мотивувальній частині вироку показання потерпілого ОСОБА_7 не відповідають показанням, які зафіксовані на технічному носії, оскільки потерпілий під час досудового розслідування, і в судовому засіданні не вказував, що ОСОБА_6 наніс йому тілесні ушкодження.
Прокурор звертає увагу, на те що суд першої інстанції на підставі свідчень представника потерпілого ОСОБА_8 , яка не була очевидцем подій, зробив висновок про застосування насильства до її сина, при цьому, суд не взяв до уваги, що припущення ОСОБА_8 не підтверджені доказами.
Прокурор вважає, що оскільки ОСОБА_6 органом досудового розслідування було висунуто обвинувачення, передбачене ч.1 ст.186 КК України, суд першої інстанції повинен був проводити судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення.
Прокурор вказує на порушення судом першої інстанції вимог п.1 ч.3 ст.374 КПК України, оскільки суд першої інстанції у виправдувальному вироку не зазначив результатів дослідження всіх доказів, їх аналізу і оцінки, як тих доказів, що були зібрані на досудовому слідстві, так, і поданих у судовому засіданні, не мотивував своїх висновків про недоведеність участі ОСОБА_6 у вчиненні злочину.
Прокурор звертає увагу на суперечності які містять висновки суду викладені у судовому рішенні, при цьому вказує, що в мотивувальній частині вироку, суд зазначив, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, а вірною є кваліфікація його дій за ч.2 ст.186 КК України, саме тому на думку суду, ОСОБА_6 підлягає виправданню за ч.1 ст.186 КК України, тоді, як в резолютивній частині вироку, суд визнав обвинуваченого невинуватим з підстави недоведеності його вини у вчиненні цього злочину.
Прокурор вважає, що невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, допущені судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу і ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, тому воно повинно бути скасовано з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Захисник ОСОБА_11 , в запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а виправдувальний вирок суду першої інстанції відносно його підзахисного, залишити без змін, оскільки сторона обвинувачення не довела винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.
Прокурор ОСОБА_10 , яка брала участь у розгляді справи в суді першої інстанції, в судовому засіданні апеляційної інстанції, повністю підтримала свою апеляційну скаргу, просила скасувати вирок суду відносно ОСОБА_6 , у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції.
Прокурор ОСОБА_13 , яка також брала участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції, повністю підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просила скасувати вирок суду відносно ОСОБА_6 , у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції.
Виправданий ОСОБА_6 і його захисник ОСОБА_11 в судовому засіданні при апеляційному розгляді, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу, без задоволення.
Представник уповноваженого підрозділу Жовтневого відділу поліції ОСОБА_12 в судовому засіданні при апеляційному розгляді, повністю підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просив скасувати вирок суд першої інстанції відносно ОСОБА_6 , призначивши новий розгляд в суді першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, наявними у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.
Суд першої інстанції розглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, на підставі ст.373 КПК України, визнав його виправданим, у зв`язку з недоведеністю вини у вчиненні кримінального правопорушення.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання, ухвалений вирок, відносно ОСОБА_6 , вважає незаконним, і в цій частині погоджується з апеляційною скаргою прокурора.
З матеріалів кримінального провадження і журналу судового засідання вбачається, що ОСОБА_6 , висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), в обвинувальному акті зазначено, що 17.03.2015р., приблизно о 12.00 год., ОСОБА_6 зі своїм знайомим ОСОБА_7 прийшли на ділянку поблизу зупинки громадського транспорту «Електрозаводська» у м.Кривому Розі, де ОСОБА_6 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи із корисливих намірів, шляхом ривка відкрито вирвав з рук ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Prestigio» MultiPhone вартістю - 1415 грн., після чого зник з місця події, обернувши викрадене на свою користь (ар.пр.1-4).

У судовому засіданні, відповідно до ст.349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, прокурор у кримінальному провадженні надав суду докази, які на його думку доводять вину ОСОБА_6 у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, а саме: копію паспорта потерпілого ОСОБА_7 (ар.пр.55), копію довідки на ім`я ОСОБА_7 про те, що він є інвалідом другої групи з дитинства (ар.пр.56), копію висновку лікарської комісії №142 щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом 2-ї групи внаслідок психічного розладу ОСОБА_7 (ар.пр.57), копію документів на мобільний телефон Prestigio» MultiPhone pap5500 DUO (ар.пр.58), копію договору купівлі-продажу мобільного телефону Prestigio» MultiPhone pap5500 DUO (ар.пр.59), копію видаткової накладної від 20.09.2014р. щодо вартості телефону (ар.пр.60), копію квитанції про сплату вартості телефону - 3797 грн. (ар.пр.61), копію паспорта обвинуваченого ОСОБА_6 (ар.пр.62), вимогу про наявність чи відсутність судимостей ОСОБА_6 (ар.пр.63), довідки від лікарів нарколога та психіатра (ар.пр.64-65), характеристику з місця навчання обвинуваченого (ар.пр.66), копію доручення для надання безоплатної правової допомоги для здійснення адвокатом ОСОБА_11 захисту за призначенням (ар.пр.67), копію свідоцтва захисника ОСОБА_11 (ар.пр.68).

Тобто, як видно з перелічених документів, які були надані суду для дослідження, як докази винуватості обвинуваченого, відсутні ті докази на які посилається прокурор в апеляційній скарзі, як на такі, що були не дослідженні судом, а саме:

- протокол огляду місця події від 18.03.2015р.;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 26.03.2015р.;

- протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_14 від 26.03.2015р.;

- протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 26.03.2015р.;

- речовий доказ картка пам`яті на 4 Гб з викраденого ОСОБА_6 телефону, яку він видав добровільно;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 28.04.2015р.

Колегія суддів, в цій частині вважає доводи прокурора безпідставними і надуманими.

Прослухавши технічний запис судового засідання, перевіривши журнал судового засідання, колегія суддів встановила, що, розглядаючи кримінальне провадження по суті пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, суд першої інстанції допитав потерпілого ОСОБА_7 , його представника ОСОБА_14 та обвинуваченого ОСОБА_6 , який визнав вину у скоєному в повному обсязі, але від детальних свідчень відмовився і закінчуючи з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами, і вважав за достатнє, закінчити з`ясування обставин та перейти до судових дебатів (ар.пр.75).

Таким чином, колегія суддів встановила, що під час судового розгляду сторона захисту і сторона обвинувачення не надала суду достовірних доказів щодо тіх обставин які свідчили про застосування насильства до потерпілого під час скоєння злочину.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, порушуючи вимоги ч.1 ст.337 КПК України, згідно яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, вийшов за межі обвинувачення.
Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається склад злочину, передбачений ч.2 ст.186 КК України, передчасним, а значить незаконним, оскільки об`єктивних, достатніх та достовірних доказів про те, що ОСОБА_6 скоїв відносно ОСОБА_7 грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, судом першої інстанції виходячи з доказів на які він посилається, не було встановлено.

Слід зауважити, що у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992р. №12, зі змінами «Про судову практику в справах про корисливі злочини проти власності», звернуто увагу, що під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, слід розуміти заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не призвело до короткочасного розладу здоров`я або короткочасної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (нанесення ударів, побоїв, обмеження чи незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння.
У п.1 ч.3 ст.374 КПК України, передбачено, що у мотивувальній частині виправдувального вироку зазначається окрім, формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, також і підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення, однак, суд першої інстанції, зазначені вимоги не виконав.
Таким чином, колегія суддів встановивши, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, і що невідповідність висновків суду першої інстанції вплинула на вирішення питання про винуватість обвинуваченого, виходячи з вимог ч.2 ст.411, п.2 ч.1 ст.409 КПК України, вважає за необхідне скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 374, 404, 405, 407, 409, 411, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, задовольнити частково.
Скасувати вирок Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 9 лютого 2016р., яким ОСОБА_6 визнано невинним в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.186 КК України та виправдано за недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення в якому він обвинувачувався і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4