Номер провадження: 11-кп/785/56/16
Номер справи місцевого суду: 500/6116/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

підсудного: ОСОБА_7

та його адвоката: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями та доповненнями і уточнюваннями до них, обвинуваченого ОСОБА_7 та йогозахисника ОСОБА_9 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 9 липня 2015 року.

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Кам`янка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-за ст. ст. 152 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки;

-за ст. 162 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Під вартою з 18 липня 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 6066.70 грн.

Як вбачається з вироку, в ніч з 2 червня 2013 року на 3 червня 2013 року, більш точний час в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою здійснення статевого акту з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проник через вікно у будинок АДРЕСА_2 , де мешкає остання, та запропонував ОСОБА_10 вступити з ним у статеві зносини, на що вона відповіла відмовою. В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, застосовуючи фізичне насильство, яке виразилося в насильницькому розведенні стегон ОСОБА_10 руками, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді чисельних (числом 13) синців внутрішніх поверхонь обох стегон, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, використовуючи безпорадний та престарілий стан потерпілої, який виразився в похилому віці ОСОБА_10 та неможливості чинити опір, питався скоїти насильницький статевий акт проти її волі.

В ніч з 2 червня 2013 року на 3 червня 2013 року більш точний час в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, незаконно, всупереч волі законного володільця (користувача), проник через вікно у будинок АДРЕСА_2 , яким володів і користувався ОСОБА_11 без його дозволу, чим порушив недоторканість житла.

В апеляції та доповненнях до неї, ОСОБА_7 посилається на істотні порушення вимог кримінального закону, і просить вирок суду скасувати., та постановити ухвалу, якою закрити провадження по справі, стверджуючи, що висновок районного суду про його винність неспроможний.

Зокрема, на його думку, судом не встановлено час злочину, не встановлена причетність ОСОБА_7 до вчинення злочинів стосовно ОСОБА_12 , не встановлена можливість проникнення підсудного в будинок через кватирку вікна.

Адвокат ОСОБА_9 в апеляції зазначає, що вирок суду є незаконним, винесений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, просить вирок скасувати, а справу закрити у зв`язку з відсутністю події злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, підсудного та його захисника, які підтримали доводи апеляційних скарг з доповненнями, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а вирок стосовно ОСОБА_7 - зміні з таких підстав.

Частина доводів апеляційної скарги обвинуваченого і його захисника, на думку апеляційного суду, є необґрунтованою, в зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Зокрема твердження обвинуваченого стосовно того, що не встановлено час здійснення злочину, не може бути прийнято до уваги, оскільки судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 проник у будинок АДРЕСА_2 в ніч з 2 червня на 3 червня 2013 року, більш точний час в ході судового розгляду не встановлено. Не встановлення точного часу здійснення злочину не може виправдовувати ОСОБА_7 .
Доводи апеляційних скарг стосовно того, що ОСОБА_7 не міг проникнути до вказаного будинку через вікно, спростовується показами свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , які в судовому засіданні пояснили, що на проникнення до дому потерпілої через вікно вказували сліди, вилучити які не було можливості у зв`язку з тим, що краска на вікні від часу була полущена. Крім того, про спосіб проникнення в будинок обвинуваченого, пояснювала за життя потерпіла ОСОБА_10 , яка ІНФОРМАЦІЯ_3 померла.

Ствердження обвинуваченого ОСОБА_7 у той частині, що він в будинку де проживала ОСОБА_10 у вказаний час не знаходився, районний суд ретельно перевіряв і прийшов до обґрунтованого висновку, що вказані ствердження неспроможні, надані з метою правомірного захисту від пред`явленого йому обвинувачення і ці покази спростовуються сукупністю досліджених та перевірених в судовому засіданні доказів, яким суд дав оцінку.

Зокрема із показів потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вбачається, що їм стало відомо о зґвалтуванні ОСОБА_10 із її слів.

Районний суд поклав в основу вироку вказані покази оскільки вони підтверджуються іншими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Зокрема: - протоколом слідчого експерименту, в ході котрого потерпіла розповіла та показала обставини скоєння виношенні неї злочину;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання, згідно якого в числі осіб, які були пред`явлені, ОСОБА_10 впізнала та вказала на ОСОБА_7 , як на особу, яка вчинила відносно неї злочин;

-висновком судово медичного експерта, згідно якого ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження у вигляді чисельних (числом 13) синців внутрішніх поверхонь обох стегон, які могли бути пальцями рук при насильницькому розведені стегон, і вони могли бути спричинені у період часу з 3 годин 3 червня 2013 року;

-висновком експерта, згідно якого на одязі ОСОБА_7 в числі інших волокон нашарувань виявлені фрагменти волокон бавовни білого кольору, які переходять в червоний, які мають загальну родову приналежність з відповідним різновидом волокон, що входять в склад спідниці потерпілої ОСОБА_10 ;

-згідно висновків експерта в подньогтівому содержимому зрізок нігтьових пластин ОСОБА_7 виявлені епітеліальні клітини та виявлено білок людини, який може бути належите як самому ОСОБА_7 так і ОСОБА_10 ;

-згідно висновку експерта на сонцезахисних окулярах та ремені виявлені піт, який може бути належати ОСОБА_7 ;

Усі ці докази в сукупності дали можливість районному суду прийти до обґрунтованого висновку що ОСОБА_7 у ніч з 2 на 3 червня 2013 року, проник через вікно у будинок АДРЕСА_2 і реалізуючи свій злочинний умисел, застосовуючи фізичне насильство, яке виразилося в насильницькому розведенні стегон ОСОБА_10 руками, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді чисельних (числом 13) синців внутрішніх поверхонь обох стегон, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, використовуючи безпорадний та престарілий стан потерпілої, який виразився в похилому віці ОСОБА_10 та неможливості чинити опір, питався скоїти насильницький статевий акт проти її волі.

Разом з тим згідно з актом судово-медичного дослідження №228 і висновком експерта №233, судово - імунологічним дослідженням вмісту піхви і прямої кишки ОСОБА_10 сперматозоїди не виявлені.

Приймаючи до уваги вказане дослідження та ствердження ОСОБА_7 про те що він не вступав з ОСОБА_18 в інтимні стосунки, колегія суддів приходить до висновку, що дії підсудного, спрямовані на вчинення зґвалтування, не доведені до кінця з причин, що не залежали від його волі, це знаходження його у стані алкогольного сп`яніння, вік потерпілої і надання неї опору.

При таких обставинах колегія суддів вважає необхідним кваліфікувати дії ОСОБА_7 як замах на зґвалтування.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які піддягають обов`язковому врахуванню.

Апеляційний суд вважає, за необхідним зменшити призначене районним судом покарання з урахуванням замаху на злочин.

Інші ствердження обвинуваченого і його захисника, не можуть потягнути за собою зміну чи скасування вироку.

Керуючись ст. 404, 405, 407-409, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого та його захисника ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 9 липня 2015 року, яким ОСОБА_7 , засудженоза ст. 152 ч. 1, 162 ч. 1 КК України, змінити.

Призначити йому покарання:

- за ст. 15, 152 ч. 1 КК України у вигляді позбавлення волі строком три роки і шість місяців;

- за ст. 162 ч. 1 КК України у вигляді одного рока позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошеннята може бути оскаржена Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим якій тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4