АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/445/16 Справа № 711/7248/16-к Категорія: ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 186 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 серпня 2016 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого на посаді інспектора Черкаського районного ВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 365 КК України, а саме що він будучи службовою особою, займаючи посаду інспектора Черкаського районного відділення поліції Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, будучи наділеним відповідно до ЗУ «Про національну поліцію» повноваженнями підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень при наступних обставинах.

19.07.2016 близько 14.20 год. ОСОБА_9 , на власному автомобілі Mersedes-Benz A 210, чорного кольору, н.з. НОМЕР_1 , виїхала з с. Байбузи Черкаського району Черкаської області в напрямку с. Закревки Черкаського району Черкаської області.

Рухаючись по вул. Вільшанській в с. Байбузи та переїхавши міст через річку Вільшанка, остання повернула вліво та зупинила автомобіль на території сільського пляжу.

У цей час позаду її автомобіля зупинився автомобіль Fiat Doblo синього кольору, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням інспектора Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_8 , який перебував при виконанні своїх службових обов`язків, був одягнутий у службову форму працівника поліції, та який, вийшовши із автомобіля та підійшовши до ОСОБА_9 , вказав на необхідність пред`явлення йому документів на транспортний засіб та посвідчення водія.

У подальшому, ОСОБА_8 , в силу займаної посади, як представник влади і наділений спеціальними повноваженнями, будучи службовою особою, порушуючи вимоги ч. 2 ст. 19, ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 8, п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» та свої функціональні обов`язки, всупереч інтересам служби, дискредитуючи Національну поліцію, як орган державної виконавчої влади, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, 19.07.2016 близько 14.20 год., перебуваючи на території пляжу в с. Байбузи Черкаського району Черкаської області, що знаходиться на річці Вільшанка поряд з вул. Вільшанською, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, завідомо знаючи, що він не є особою, уповноваженою на здійснення контролю за дотриманням учасниками дорожнього руху правил, норм і стандартів, діючих у сфері безпеки дорожнього руху, повідомивши ОСОБА_9 завідомо неправдиву інформацію про нібито порушення нею Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, скориставшись її розгубленим станом, в присутності останньої відкрито викрав з гаманця, який вона тримала у руці, грошові кошти у Сумі 500 грн., чим спричинив ОСОБА_9 матеріального збитку на вказану суму.

19.08.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 365 КК України

Цього ж дня слідчий в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 , внесеним в кримінальному провадженні № 0000155 від 20.07.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 365 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 строком на два місяці з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовлено та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з посиланням на те, що органом досудового розслідування не наведені, у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а також не враховані обставини, які повинні враховуватись при обранні запобіжного заходу, а саме: що підозрюваний має постійне місце проживання та роботи, раніше не судимий та має на утриманні неповнолітню дитину.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і з наведених у ній мотивів просить її задовольнити, - доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечили доводи апеляції, вивчивши матеріали судового провадження з даного питання та перевіривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання слідчий суддя дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого і прийшов до вірного висновку, що по даному кримінальному провадженню маються докази, що вказують на причетність до вчинення злочину саме цієї особи.

Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та 2 ч.1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є обґрунтованим, при вирішенні питання про застосування щодо нього саме такого запобіжного заходу слідчим суддею, вірно враховано те, що він має постійне місце роботи та проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітню дитину, характеризується позитивно, є учасником АТО, має ряд хронічних захворювань.

Крім того, у клопотанні слідчий та в апеляції прокурор не навели обґрунтування того, що лише домашній арешт є тим запобіжним заходом, який би забезпечив належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. Слідчий та прокурор довів лише обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, але не довів обставини, передбачені п.п. 2,3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Стосовно доводів прокурора щодо можливості здійснення ОСОБА_8 впливу на свідків з метою зміни їх показань, то вони є лише припущеннями, які нічим не підтверджені. Крім того, слідчим суддею при застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з метою запобігання зазначеного ризику, відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, було покладено обов`язки, зокрема - обов`язок прибувати до слідчого за першою вимогою та повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Крім того, як встановлено під час апеляційного розгляду, обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 по даному кримінальному провадженню на даний час направлено до суду 1 інстанції для розгляду по суті.

Істотних порушень слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого щодо ОСОБА_8 не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає застосування до ОСОБА_8 саме такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді і задоволення апеляційних вимог прокурора.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 179, 194, 392, 393, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

Керуючись ст.ст. 183, 199, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 серпня 2016 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 365 КК України, із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :