Октябрський районний суд м.Полтави
Справа №4-1622/106/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2012 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючої судді - Блажко І.О.

при секретарі Іщенко С.С.

за участю прокурора Гринь О.В.

адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава подання слідчого СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області лейтенанта міліції ОСОБА_2, про обрання міри запобіжного заходу взяття під варту відносно :

ОСОБА_3, 11 січня

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця,

громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, учня 7 класу

ЗОШ №37 м. Полтави, раніше притягувався до

кримінальної відповідальності :

03 вересня 2011 року Октябрським РВ ПМУ УМВС

України в Полтавській області за ст. 186 ч. 1 КК України,

кримінальна справа закрита по амністії , -

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2012 року слідчий СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області лейтенант міліції ОСОБА_2О звернувся в суд з поданням погодженим заступником прокурора Октябрськогорайону м.Полтави про обрання міри запобіжного заходу взяття під варту відносно ОСОБА_3.

З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_3 повторно, 02 грудня 2011 року, близько 06:00 години, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, знаходячись в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа 5800» ІМЕІ 69975, який належить ОСОБА_4, спричинивши останньому матеріального збитку на суму 2 063 гривні.

16 грудня 2011 року близько 14.00 години, діючи повторно, разом з двома невстановленими слідством особами, перебуваючи поблизу будинку № 46 по вул.Ст.Фронту, що в місті Полтаві, з корисливих спонукань, із застосуванням насильства, яке спричинило потерпілому згідно акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 2644 від 20 грудня 2011 року легкі тілесні ушкодження, після чого відкрито заволодів належними ОСОБА_5 кросівками з назвою «Х ТЕР», спричинивши матеріального збитку на суму в 375 гривень, зі слів потерпілого.

За даними фактами СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області порушено кримінальні справи № 113230893 від 12 грудня 2011 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та № 123230013 від 05 січня 2012 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України. 13 січня 2012 року кримінальні справи № 113230893 та № 123230013 обєднані в одне провадження і об»єднанній справі присвоєно № 113230893.

Постановами від 13 січня 2012 року дії ОСОБА_3 перекваліфіковані як скоєні за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та як скоєні за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, відкрите викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

13 січня 2012 року ОСОБА_3 був затриманий в порядку ст.115 КПК України.

16 січня 2012 року ОСОБА_3 було предявлено обвинувачення за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2 КК України.

Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 16 січня 2012 року продовжено термін тримання під вартою ОСОБА_3 до 10 діб.

У судовому засіданні слідчий подання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор подання підтримав та прохав його задовольнити.

Обвинувачуваний ОСОБА_3 проти задоволення подання заперечував, просив обрати запобіжний захід не пов»язаний з позбавленням волі.

Адвокат ОСОБА_1 проти задоволення подання заперечував, просив обрати запобіжний захід не пов»язаний з позбавленням волі, а саме особисту поруку ОСОБА_6 Просив врахувати вік обвинуваченого (ІНФОРМАЦІЯ_4), а саме що він є неповнолітнім. Також той факт, що слідчим не надано доказів що ОСОБА_3 саме по кримінальній справі №113230893 ухилявся від слідства.

В судове засідання з»явилася ОСОБА_6, яка надала суду письмове зобов»язання про те, що вона ручається за належну поведінку та явку обвинуваченого ОСОБА_3 за викликом і зобов»язується при необхідності доставити його в органи досудового слідства на першу проте вимогу.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» «взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв»язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.149 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов»язків, що випливають із ч.2 ст.148 КПК України, і його належної поведінки, а також коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилитися від слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність ч. 2 ст. 148 КПК України».

Відповідно до п.10 ППВС України «під час судового розгляду подання органу дізнання, слідчого чи прокурора про взяття під варту предметом дослідження є ті обставини, з якими закон пов»язує можливість обрання цього запобіжного заходу ст.148 і ч.1 ст.150 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.148 КПК України : запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам

ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний, засуджений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочину діяльність

Досліджуються також обставини, які відповідно до ст.150 КПК України мають бути враховані при обранні запобіжного заходу : вік підозрюваного, обвинуваченого, стан його здоров»я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання. З»ясовуються дані про попередні судимості, соціальні зв»язки особи, її схильності (чи вживає наркотики, алкогольні напої тощо), спосіб життя, поведінку під час провадження в цій або іншій кримінальній справі (чи не ухилялася раніше особа від слідства, суду або виконання судових рішень, чи не вчинювала злочини проти правосуддя).

При цьому суд керується положеннями ч.1 ст.155 КПК України, згідно з якою взяття під варту як запобіжний захід застосовується в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки, та положеннями ч.3 п.3 ППВС України, якою встановлено, що «у разі, коли особа підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше трьох років, взяття під варту допускається лише у виняткових випадках . Такими є випадки, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Це можливо, наприклад, коли особа не має постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв»язки негативного характеру, порушила умови запобіжного заходу, не пов»язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень або ж коли особу підозрюваного взагалі не встановлено. Винятковість даного випадку має бути обґрунтована у поданні про обрання запобіжного заходу і в постанові судді».

Згідно зі ст.436 КПК України до неповнолітніх обвинувачених, крім запобіжних заходів, передбачених ст.149 КПК України, може застосовуватись передача їх під нагляд батьків, опікунів чи піклувальників, а до неповнолітніх, які виховуються в дитячій установі - передача їх під нагляд адміністрації цієї установи.

Як видно з змісту подання про обрання запобіжного заходу в ньому не лише не обґрунтовано, а й не зазначено, в чому ж полягає винятковість випадку обрання щодо неповнолітнього ОСОБА_3 по кримінальній справі №113230893 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Крім того, слідчий в ході розгляду подання не з міг навести доказів ухилення обвинуваченого від слідства, перешкоджання ОСОБА_3 встановленню істини у даний кримінальній справі.

Враховуючи неповнолітній вік обвинуваченого ОСОБА_3, та виходячи з наведеного вище, суд вважає, що належна поведінка обвинуваченого може бути забезпечена обранням щодо нього замість взяття під варту запобіжного заходу у вигляді передачі його під нагляд ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Керуючись ст. ст.148-150, 152, 434 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання про обрання щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту - відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у вигляді передачі його під нагляд ОСОБА_7.

ОСОБА_3 з-під варти звільнити негайно.

Роз»яснити обвинуваченому ОСОБА_3 його обов»язки відповідно до ст.149-1 КПК України : не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого чи суду; з»являтися за викликом до органу розслідування і суду.

Роз»яснити ОСОБА_7 її обов»язки відповідно до ст.436 КПК України : про забезпечення обвинуваченим ОСОБА_3 належної поведінки та його явки до слідчого, суду.

Попередити ОСОБА_7 про те, що коли обвинувачений ОСОБА_3, ухилиться від слідства, то на ОСОБА_7, може бути накладене грошове стягнення до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, згідно ст.436 КПК України, а також те, що в разі, якщо вона порушить взяті на себе зобовязання, особиста порука заміняється іншим запобіжним заходом, згідно ст.152 КПК України.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області протягом трьох діб з дня її винесення.

Суддя І.О.Блажко