В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.11.2016 Справа №607/7638/16-к

Провадження №1-кп/607/805/2016

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 0001884 від 30 травня 2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27 травня 2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Тернополя, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 27 травня 2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2016 року близько 04 год. 00 хв. у ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 які перебували в приміщенні загального коридору під`їзду №2 будинку АДРЕСА_4 , виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, 24 травня 2016 року близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , без розприділення ролей, скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає та їхні дії не будуть помічені сторонніми особами, перебуваючи в приміщенні загального коридору під`їзду № 2, що розташований в будинку АДРЕСА_4 , за допомогою сили розірвали протиугонний трос, який матеріальної цінності для потерпілої не представляє, яким були зафіксовані до труби батареї два велосипеди торгової марки LongWау та торгової марки МІFА. В такий спосіб ОСОБА_3 , таємно, з корисливих мотивів викрав велосипед іноземного виробництва торгової марки МІFА вартістю 3500 гри., а ОСОБА_6 , таємно, з корисливих мотивів викрав велосипед іноземного виробництва торгової марки LongWау вартістю 2400 гривень.

Із викраденими велосипедами ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_3 , з місця вчинення злочину втекли, чим спричинили ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 5900 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, погодившись з усіма обставинами викладеними в обвинувальному акті та суду показав, що 24 травня 2016 року він разом із ОСОБА_4 гуляли по місту. Зайшовши в під`їзд АДРЕСА_5 , переконвшись що нікого немає, вони розірвали протиугонний трос, яким було прив`язано два велосипеди, викрали вказані велосипеди та втекли з місця події. Шкоду завдану потерпілій ОСОБА_7 відшкодував в повному обсязі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, погодившись з усіма обставинами викладеними в обвинувальному акті та показав, що 24 травня 2016 року він разом з ОСОБА_3 гуляли по місту. Близько 4 год. вони зайшли в під`їзд АДРЕСА_5 та побачили два велосипеди, які вирішили викрасти. З цією метою, вони руками розірвали протиугонний трос, викрали велосипеди та розійшлись по домівках. Шкоду завдану потерпілій ОСОБА_7 відшкодував в повному обсязі.

Крім власного визнання вини, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю погодилися зі всіма доказами у провадженні, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували їх винуватість у вчиненні злочину, згідно повідомлень про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченими зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, позитивну характеристику по місцю проживання, конкретні обставини справи, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, відшкодування завданої шкоди. Обставин, які б обтяжували покарання та підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства є неможливим, а тому йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання на думку суду стане необхідним та достатнім для виправлення і перевиховання винного.

Також суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 27 травня 2014 року засуджений вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 3 (три) роки. Оскільки протягом іспитового строку обвинувачений ОСОБА_3 вчинив новий злочин, за який притягується до кримінальної відповідальності, до покарання, призначеного за даним вироком, йому слід частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком в порядку ст. 71 КК України.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 75 КК України суд не вбачає, оскільки ОСОБА_3 не відбувши повністю покарання, призначене за вироком суду від 27 травня 2014 року, вчинив новий злочин, за який притягується до кримінальної відповідальності.

Також суд, приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, позитивну характеристику по місцю проживання, конкретні обставини справи, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, відшкодування завданої шкоди. Обставин, які б обтяжували покарання та підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства є неможливим, а тому йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання на думку суду стане необхідним та достатнім для виправлення і перевиховання винного.

Також суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 27 травня 2014 року засуджений вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 3 (три) роки. Оскільки протягом іспитового строку обвинувачений ОСОБА_4 вчинив новий злочин, за який притягується до кримінальної відповідальності, до покарання, призначеного за даним вироком, йому слід частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком в порядку ст. 71 КК України.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 75 КК України суд не вбачає, оскільки ОСОБА_4 не відбувши повністю покарання, призначене за вироком суду від 27 травня 2014 року, вчинив новий злочин, за який притягується до кримінальної відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, із обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судових експертиз.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.71 КК України, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2014 року у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.71 КК України, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2014 року у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання.

Стягнути із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судові витрати за проведення товарознавчої експертизи №6-437/16 від 16 червня 2016 року в розмірі 263,88 грн., в рівних долях по 131,94 грн. (сто тридцять одній гривні 94 копійки) в користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1