Справа № 344/2343/15-к
Провадження № 1-кп/344/8/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тисмениця Івано-Франківської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, освіта середня, згідно ст. 89 КК України не судимому, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 вчинив вбивство через необережність.

Злочин вчинено за наступних обставин.

18.12.2014, близько 20.40 год., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 розпочався конфлікт, під час якого ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків умисно наніс ОСОБА_11 удар рукою в область голови, від якого той впав на підлогу. Після цього, ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, умисно наніс лежачому ОСОБА_12 удари руками в ділянку голови. Далі ОСОБА_9 схопив за одяг ОСОБА_11 та вивів останнього з кімнати до вхідних дверей, де наніс ногою удар в область ніг ззаду, від якого останній втратив рівновагу та впав на сходову клітку. В подальшому ОСОБА_11 каретою швидкої допомоги було доставлено в Обласну клінічну лікарню, де ІНФОРМАЦІЯ_2 о 13.30 год. від отриманих травм останній помер.

Внаслідок спричинених ударів ОСОБА_11 , згідно висновку судово-медичної експертизи №556 від 09.02.2015, отримав легкі тілесні ушкодження. Разом з тим, смерть ОСОБА_11 настала від закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа, забоєм головного мозку тяжкого ступеня, крововиливами в м`які тканини, над та під тверду мозкову оболонку, під м`яку мозкову оболонку та в речовину головного мозку, яка ускладнилась набряком та стисненням головного мозку. Дані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент спричинення. Враховуючи характер та особливості розташування крововиливів та ділянок забою головного мозку, характер, локалізацію та напрямок поширення переломів кісток склепіння та основи черепа, слід думати, що найбільш вірогідне утворення такого характеру черепно-мозкової травми внаслідок удару правою брівною ділянкою до тупого твердого предмета, в тому числі і за умов падіння тіла з прискоренням та ударом до виступаючих частин сходової клітки.

У судовому засіданні 05.05.2016 обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєному визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так, обвинувачений суду дав покази, що тимчасово проживав у м.Івано-Франківську у квартирі АДРЕСА_2 . 18.12.2014 у цю квартиру прийшов потерпілий, з яким у них раптово виник конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_9 кілька разів руками вдарив потерпілого, а потім вивів на сходову клітку, вдарив його ззаду по ногах, потерпілий впав вниз по сходах. У вчиненому щиро розкаявся, просив вибачення у матері потерпілого, цивільний позов визнав у повному обсязі, просив суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_10 просила задовольнити цивільний позов в повному обсязі, а щодо покарання обвинуваченому погодилася з позицією прокурора про призначення покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин спричинення обвинуваченим тілесних ушкодження потерпілому, які ніким не оспорюються, обмежено дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують його особу та підтверджують характер і розмір завданої потерпілому шкоди. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.119 КК України як вбивство, вчинене через необережність.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, зокрема те, що згідно ст.89 КК України він раніше не судимий, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів - нарколога та психіатра не перебуває; щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

За таких обставин суд вважає за можливе призначити ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч.1 ст.119 КК України у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого цивільного позивача ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні суд керується наступним.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Потерпілою заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди на суму 9 тис. грн. (витрати на поховання: послуги моргу 1500 грн, перевезення тіла 1000 грн, посмертний одяг 1500 грн, труна 3000 грн, хрест 1000 грн, вінки 1000 грн) та моральної шкоди на суму 100 000 грн.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим позову як в частині відшкодування матеріальної шкоди, так і в частині відшкодування моральної шкоди, судом установлено, що за вказаних вище обставин обвинувачений ОСОБА_9 вчинив вбивство з необережності ОСОБА_11 . На поховання потерпілою цивільним позивачем ОСОБА_10 витрачено 9000 грн, а тому вказану майнову шкоду належить стягнути з обвинуваченого.

Що стосується морального відшкодування, то відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, у тому числі, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо членів її сім`ї. Виходячи з наведеного, зважаючи на позицію обвинуваченого, що визнав спричинення моральної шкоди та вважав за можливе відшкодувати моральну шкоду у вказаному потерпілою розмірі, суд вважає, що потерпілій ОСОБА_10 вчиненим злочином спричинено моральну шкоду внаслідок втрати сина, що виразилась у щоденних думках та спогадах про наслідки психотравмуючої події, негативних переживаннях та спогадах, тривозі, порушеннях сну внаслідок значного емоційного стресу. Тому, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, глибину та характер моральних страждань потерпілої ОСОБА_10 , їх наслідки й інші негативні впливи внаслідок вчинення даного злочину, позов потерпілої слід задовольнити, та стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_10 - 100000 гривень моральної шкоди.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 129, 370, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_9 залишити без змін.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_9 рахувати з часу фактичного затримання 23 грудня 2014 року. Відповідно до ст.72 КПК України зарахувати ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 23 грудня 2014 року до дня набрання вироком законної сили у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , у користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_3 , 9000 грн (дев`ять тисяч гривень) на відшкодування матеріальної шкоди та 100 000 грн (сто тисяч гривень) моральної шкоди.

Речові докази у справі, передані на зберігання у камеру зберігання речових доказів Івано-Франківського МВ УМВСУ згідно постанов від 06.02.2015: змиви та зішкріб речовини бурого кольору, які поміщено у 4 паперові конверти, змиви з руку, зрізи нігтів та взірці крові ОСОБА_9 , які поміщено у 3 паперові конверти знищити; куртку чорного кольору, чорні рукавиці, джинсові штани темного кольору, батнік синього кольору, футболку білого кольору та пару шкарпеток синього кольору, що належали потерпілому ОСОБА_11 повернути потерпілій ОСОБА_10 ; куртку, штани, светр та взуття обвинуваченого ОСОБА_9 повернути ОСОБА_9 ; сім-карту, надану ОСОБА_13 (згідно постанови від 10.01.2015) зберігати при матеріалах справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_14