Справа № 559/1037/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" липня 2016 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
В складі головуючого судді ОСОБА_1
в особі секретаря : ОСОБА_2
за участі прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
З поданого прокурором клопотання вбачається, що згідно до тверджень органу досудового розслідуванням встановлено, що 22 лютого 2016 року, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , вступив у суперечку із ОСОБА_6 , де спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді важкої закрито черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеню, субдоральної гематоми правої лобно-скроневої, тім`яної ділянки голови, множинних забоїв голови, тулуба, кінцівок, які в подальшому спричинили смерть ОСОБА_6 .
25 лютого 2016 року по підозрі у вчинені вищевказаного кримінального правопорушення, на підставі ст. 208 КПК України було затримано:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджанської Республіки, громадянина України, з середньо освітою, непрацюючого, не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,-
27 лютого 2016 року слідчим суддею Дубенського міськрайонного суду було винесено рішення про застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60днів. Строк обраного запобіжного заходу було продовжено у судовому засіданні. Дія попередньої ухвали щодо запобіжного заходу обвинуваченому закінчується о 18 годині 30 хвилин 26 липня 2016 року. Враховуючи можливі ризики перешкоджання обвинуваченим ОСОБА_5 розгляду справи по суті під час судового розгляду прокурор просить продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.
У судовому засіданні прокурор в обґрунтування поданого клопотання послався на те, що в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, було встановлено, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та був судимий 17.02.1999 року Очаківським районним судом Миколаївської області, за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст.140 та ч.2 ст. 142 КК України (редакції 1960 року), до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Відбувши визначене покарання ОСОБА_5 на певний період часу став на шлях виправлення, однак протягом останнього часу ОСОБА_5 розпочав вести антиморальний спосіб життя та вчинив новий особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 є суспільно-небезпечною особою, яка потребує ізоляції від суспільства і може продовжити злочинну діяльність, шляхом вчинення нових злочинів.
ОСОБА_5 не одружений, на утриманні дітей не має, проживає за рахунок різного роду тимчасових підробітків, проживає в квартирі ОСОБА_7 та власного житла не має, веде антиморальний спосіб життя, що виражається у зловживанні спиртними напоями.
ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що дає підстави вважати, що він з метою уникнення передбаченого покарання може ухилятися від явки до суду, шляхом залишення місця проживання.
Обрання ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, наприклад, у виді домашнього арешту, не забезпечить належної поведінки підозрюваного, який перебуваючи на волі продовжить ведення антиморального способу життя, що знову може привести до завдання шкоди іншим громадянам, а також перебування на волі дасть змогу ОСОБА_5 перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні шляхом приховання або знищення ще не виявлених предметів та слідів кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Прокурор вказує на те, що перебування на волі дасть можливість ОСОБА_5 чинити тиск
на можливих свідків та очевидців вчиненого кримінального правопорушення, з метою схилення їх до зміни показань у даному кримінальному провадженні, а тому з мотивів попередження цьому вважає, що ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід тримання під вартою.
Вислухавши прокурора, думку обвинуваченого та сторони його захисту, суд прийшов до висновку про обґрунтованість поданого клопотання та його задоволення із слідуючих підстав.
Дослідивши подане клопотання та доводи прокурора, суд прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, які дають можливість вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може перешкоджати встановленню істини у справі, переховуватись від судового слідства, продовжувати свою злочинну діяльність , а також про те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним у клопотанні ризикам.
Враховуючи, що згідно ч.5 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки, а ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав, що він причетний до кримінального правопорушення, у якому йому пред`явлено обвинувачення та не заперечував проти продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого залишив вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу зважаючи на позицію обвинуваченого на розгляд суду.
У відповідності до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.
За змістом п.4 ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У якості наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, прокурор вказує на те, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватись від слідства, незаконно впливати на свідків по справі.
Крім того, прокурором наведені обставини, що враховуються при продовженні запобіжного заходу, а саме, що обвинувачений не одружений, не має постійного місця проживання, ніде офіційно не працює та не має постійних засобів до існування та міцних соціальних зв`язків, вів антисоціальний спосіб життя, вже притягувався до кримінальної відповідальності.
За змістом ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Правопорушення, що вчинене обвинуваченим відноситься до категорії тяжких, потягло смерть людини, міцних соціальних зв`язків ОСОБА_5 не має, як не має ні постійних засобів до існування, ані постійого місця проживання.
Наведені обставини та ризики в сукупності свідчать про те, що є необхідність в продовженні застосування такого найбільш суворого запобіжного заходу як тримання під вартою.
Відповідно до змісту п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
Зважаючи, що це саме той випадок, що злочином спричинено загибель людини, суд не визначає розміру застави для обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.176, 177, 178 ,183, 331 КПК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Баку Азербайджанської Республіки, громадянину України, з середньо освітою, непрацюючому, не судимому, тимчасово проживаючому у АДРЕСА_1 ,- продовжити строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням в СІ м.Рівне строком на шістдесят днів.
Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її проголошення.
Дата закінчення дії ухвали 23 вересня 2016 року в 18 годині 30 хвилин.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: