Справа № 752/8269/16-к
Провадження №: 1-кп/752/607/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2016 року м. Київ Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003501 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з освітою середньою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимого,

обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 01.04.2016 року, приблизно о 11.00 год., з метою таємного викрадення чужого майна прибув до будинку АДРЕСА_2 та зайшовши в під`їзд підійшов до дверей квартири АДРЕСА_3 .

Користуючись тим що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 пошкодивши завчасно заготовленим предметом замки дверей, проник в квартиру АДРЕСА_3 та таємно викрав дві норкові шуби, грошові кошти в розмірі 520 доларів США та 2000 російських рублів, електронні ключі від автомобіля «Хонда», сумку «Кельвін кляйн», а всього чужого майна, яке належить ОСОБА_6 , на загальну суму 74040 грн.

Тобто, ОСОБА_5 визнається винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3ст. 185 КК України, а саме, таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням у житло.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним. Пояснив, що проживає з жінкою, яка є інвалідом 3 групи, потребує лікування. В зв`язку з відсутністю коштів, вирішив вчинити крадіжку. 01.04.2016 року на автомобілі приїхав до одного з будинків на АДРЕСА_2 . Пройшов в будинок та ходив по поверхах. Помітив добротні двері в одній з квартир, на дзвінок ніхто не відповів. Зрозумів, що в квартирі немає нікого і з допомогою розвідного ключа, викрутки, зламавши замок проник в квартиру. Викрав дві шуби, долари та рублі, сумку, ключі від автомобіля. З викраденим майном, яке мав намір продати, покинув квартиру. Пізніше викрадені речі у нього було виявлено в автомобілі. Усе повернув потерпілій, вину визнає, розкаюється, просить врахувати що має неповнолітню дитину, доглядає за дружиною, яка є інвалідом, на даний час проходить стажування і планує офіційно працевлаштуватися. Просить не позбавляти волі.

Фактичні обставини справі зазначені в обвинувальному акті не оспорює.

Суд, ураховуючи що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який має задовільний стан здоров`я, позитивно характеризується за місцем проживання, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яка зазначена в обвинувальному акті та підтверджена судом та додатковою обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає наявність неповнолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчинененого злочину, особу винного, обставину повернення потерпілій викраденого майна, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливо без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням правил ст. 75 КК України, звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, та згідно ст. 76 КК України, покласти на нього обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію (КВІ) про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в КВІ.

Речові докази: сумку, шуби, ключі, які на зберіганні у ОСОБА_6 , - залишити її за належністю;

викрутка, рукавички, розвідний ключ, зарядний пристрій, що в камері схову Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві, - знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1