621/1127/16-к 1-кп/621/131/16
У Х В А Л А

14 вересня 2016 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
у злочинах, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
В судовому засіданні 14.09.2016 року виявилися підстави для відкладення судового розгляду, передбачені ст. 322 КПК України.
У зв`язку з наявністю передбачених ст. 322 КПК України підстав для відкладення судового засідання відсутня можливість закінчення судового розгляду справи в межах строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .
Прокурор ОСОБА_3 заявила мотивоване клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки відсутні підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 , продовжують залишатися ризики, які були підставою для застосування вказаного запобіжного заходу. Крім того, прокурор повідомила про наявність у провадженні органів досудового розслідування кримінальних проваджень, у яких можливе повідомлення про підозру ОСОБА_4 .
Захисник ОСОБА_6 проти клопотання заперечувала, просила розглянути питання щодо можливості змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, якого вважала достатньо для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому просила взяти до уваги, що обвинувачений працює, має міцні соціальні зв`язки в місці проживання, оскільки проживає з матір`ю та рідною сестрою.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт.
Водночас пояснив, що на даний час офіційно не працевлаштований, протягом останнього року декілька разів виїздив на заробітки до РФ, його мати на даний час знаходиться в РФ у родичів.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного:
Відповідно до абз. 1, 2 ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Враховуючи, що до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 судове провадження не буде завершене, суду належить розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Під час застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 слідчим суддею було взято до уваги обґрунтованість підозри у злочинах, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України; наявність у ОСОБА_4 непогашених судимостей за умисні, в тому числі корисливі злочини; відсутність постійного місця роботи, що дало підстави для висновку про можливість переховування від органів досудового розслідування, вчинення нового злочину, протиправного впливу на потерпілих, свідків, у зв`язку з чим для виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
На час судового розгляду відсутні докази того, що існує ризик щодо протиправного впливу на потерпілих і свідків.
Водночас, продовжує залишатися ризик вчинення нових злочинів та ухилення від кримінальної відповідальності.
На наявність зазначених ризиків вказує та обставина, що станом на час застосування запобіжного заходу, у відношенні ОСОБА_4 вже здійснювалося судове провадження в іншому кримінальному провадженні.
Таким чином, на даний час кримінальне провадження, в якому застосовано запобіжний захід, об`єднано іншим кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у якому запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не застосовувався.
Соціальні зв`язки ОСОБА_4 у місці проживання, а саме, що мати обвинуваченого перебуває у родичів в РФ, та наявний досвід роботи за межами України, про які повідомив сам обвинувачений, вказують на можливість його виїзду за межі України, що стане перешкодою для судового провадження.
За таких обставин, на даний час зазначені ризики не зменшилися, підстави для зміни запобіжного заходу на інший відсутні, тому необхідно продовжити строк тримання під вартою в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 322, 197, 331, 350 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - залишити без задоволення.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою в Харківській УВП (№27) на строк до 12 листопада 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: