АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1524/16 Справа № 175/4416/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року м. Дніпро

27 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальну справу за апеляційними скаргами прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинськ від 14.04.2013р.

цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, раніше судимий,

засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 4(чотирьох) років позбавлення волі,

-за ч.1 ст.115 КК України до 13 (тринадцяти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України( в редакції від26.11.2015 року) зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 01 жовтня 2015 року по 24 травня 2016 року включно).

Стягнено з ОСОБА_7 у прибуток держави витрати в сумі 2579,16 грн. за залучення експертів на досудовому слідстві.

Питання з речовими доказами вирішено відповідно до вимог закону,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за умисні злочини, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисні злочини при наступних обставинах.

Так, 18 квітня 2015 року в нічний час, точний час органами досудового розслідування не встановлений, він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_1 , де у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

З цією метою ОСОБА_8 через хвіртку зайшов на подвір`я вказаного домоволодіння, де через кватирку проник до будинку АДРЕСА_1 і діючи умисно, із шафи в одній із кімнат, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав 4 пакети цукру вагою 1 кг вартістю 13,50 грн. кожен на загальну суму 54 грн. і мобільний телефон фірми «МТС-252» ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім картою оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_2 вартістю 139,30 грн, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 193,30 грн.

Після вчинення крадіжки, 18 квітня 2015 року в нічний час, точний час органами досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння і знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , реалізуючи раптово виниклий умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, озброївшись молотком, який знайшов у приміщенні будинку, умисно наніс множинні удари в область голови та тулубу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого з місця cкоєння злочинів зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В результаті умисних дій обвинуваченого ОСОБА_11 ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: ран на лицевому та мозковому відділах голови, переломів кісток лицевого та мозкового відділів черепу, крововиливів під м`яку мозкову оболонку головного мозку, котра ускладнилась набряком головного мозку, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень і безпосередньо призвели до смерті.

В апеляційних скаргах:
прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України у вигляді 15 років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст70 КК України шляхом поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким остаточно призначити покарання у вигляді 15 років позбавлення волі.

При цьому прокурор посилається на те, що суд при призначенні покарання в повній мірі не врахував ступінь тяжкості вченого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких, наявність обтяжуючої покарання обставини, передбаченої п.13 ч.1 ст.67 КК України,- вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину, вчинення злочину щодо особи похилого віку, ступінь суспільної небезпечності особи обвинуваченого та скоєного ним злочину, яке посягає на найвищу соціальну цінність життя людини, даних щодо особи обвинуваченого, який чотири рази притягувався до кримінальної відповідальності та має непогашені судимості за скоєння злочинів за ст.185 КК України; спосіб, механізм, локалізацію заподіяння тілесних ушкоджень крововиливи під м`яку мозкову оболонку головного мозку, переломів кісток лицевого та мозкового відділу мозку, котрі ускладнились набряком головного мозку. Судом не враховано те, що ОСОБА_7 , діючи цілеспрямовано та послідовно заподіяв потерпілій ударів зі значною силою в голову, завдаючи при цьому їй значний біль та фізичні страждання.

Вважає, що ухваленням даного вироку відносно ОСОБА_7 судом не досягнуто мети покарання, що передбачає кару як відплату за вчинений злочин, виправлення злочинця, неминучість та невідворотність покарання, попередження скоєння злочинів як самим засудженим, так і іншими особами, схильними до їх вчинення.

обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду та з`ясувати дійсні обставини справи. Висновки суду про його вину не підтверджені доказами, які досліджені в судовому засіданні. При цьому вказує, що провину свою за ч.3 ст.185 КК України він визнає повністю, заперечуючи при цьому скоєння ним злочину за ч.1 ст.115 КК України. Вважає, що вирок суду в частині його засудження за ч.1 ст.115 КК України є незаконним та не обґрунтованим. При цьому вказує на те, що суд залишив без уваги покази свідка ОСОБА_12 , яка підтвердила покази свого чоловіка ОСОБА_13 про те, що в день злочину, близько 23 годин 30 хвилин він бачив світло в помешканні потерпілої. Також вказує на упередженість суду в частині показів свідка ОСОБА_14 його матері, які не відповідають дійсності.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію прокурора про скасування вироку через м`якість призначеного покарання, пояснення ОСОБА_7 та в його інтересах захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги про скасування вироку та направлення справи на новий судовий розгляд, вивчивши та перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Колегія суддів вважає що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого засудженим злочину.

Висновки суду ґрунтуються на доказах, детально викладених у вироку.

Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що судом допущено неповнота судового слідства, суттєві порушення вимог кримінально-процесуального закону, безпідставні, оскільки :

Як видно із матеріалів справи, судом детально перевірено доводи засудженого про його невинуватість у скоєнні убивства потерпілої , при цьому як в суді першої інстанції , так і в апеляційному суді ОСОБА_7 вказував , що 18.04.2015 року близько 19.00-20.00 години він ішов по вул. Партизанській у м. Підгородне та помітив попереду групу молодиків, яких налякався, оскільки був напідпитку, і вирішив перечекати, доки вони пройдуть. У зв`язку з цим він зайшов на територію домоволодіння, де, як йому здалося, нікого не було вдома і через деякий час вирішив залізти через кватирку у будинок. Не вмикаючи світло, присвічуючи собі сірниками, на кухні в тумбі він знайшов цукор в пакетах і поклав його в сумку, яку там знайшов. Там же на тумбі помітив мобільний телефон і зарядний пристрій до нього, які поклав собі до кишені. Перед тим, як піти з будинку, в одній з кімнат помітив шафу і вирішив щось взяти собі з одягу, оскільки на подвір`ї було прохолодно. В цей момент почув голос жінки, яка із криками зверталась до нього та світила ліхтариком. Злякавшись, він ударив її рукою близько 3-5 разів, але куди саме не пам`ятає. Від ударів жінка впала на підлогу, а він одразу вибіг на вулицю разом із сумкою. На наступний день вранці прийшов додому до ОСОБА_15 в с. Перемога Дніпропетровського району, якому в обмін на 50 грн. дав приблизно 4-5 пакетів цукру, а мобільний телефон із зарядним пристроєм приблизно через тиждень продав чоловіку, якого знає лише в обличчя за 50 грн. біля магазину у с. Мар`ївка Магдалинівського району. Вину за ч.3 ст.185 КК України визнає у повному обсязі, а за ч.1 ст.115 КК України не визнає, оскільки ОСОБА_10 не вбивав, лише декілька разів вдарив її рукою.
Але , вина обвинуваченого у скоєному злочині підтверджується також показами:

- потерпілої ОСОБА_9 , яка у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_10 доводилась їй свекрухою, яка одна проживала у буд. АДРЕСА_1 . Востаннє вони бачилися ввечері у квітні 2015 року, коли саме не пам`ятає, а на наступний день їй подзвонили з міліції та повідомили про вбивство свекрухи, про обставини якого їй нічого не відомо. Після проведення огляду домоволодіння загиблої працівниками міліції, вона помітила, що обстановка в будинку була порушена, зникли близько 4-х пакетів цукру, заздалегідь придбані свекрухою, а також мобільний телефон разом із зарядним пристроєм до нього, котрі завжди лежали на тумбі в кухні. Також вона була присутня при проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_16 , який орієнтувався у будинку і розповідав про обставини вчинених злочинів, а тому вважає його винним у крадіжці та вбивстві свекрухи.
- свідка ОСОБА_15 , який в суді пояснив, що у квітні 2015 року у поминальний день близько 07.00-07.30 години до нього додому в с. Перемога Дніпропетровського району прийшов ОСОБА_8 і повідомив, що має їхати до смт. Магдалинівка та що йому потрібні гроші. При собі обвинувачений мав сумку і мобільний телефон невеликого розміру чорного кольору, який попросив зарядити. Він дав 50 грн. ОСОБА_17 , який взамін дав йому 3 пакети цукру і після того, як вони поїли та зарядили телефон, останній пішов у невідомому напрямку. В цей же день ввечері він ще раз зустрів обвинуваченого, який був дуже п`яний та пропонував йому купити у нього телефон, однак він відмовився і дав йому ще 20 грн., аби той більше не приходив до нього.
- свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідно до ст.336 КПК України пояснив, що у квітні 2015 року, коли саме не пам`ятає, по дорозі додому на обід біля магазину в с. Мар`ївка Магдалинівського району зустрів ОСОБА_19 , який запропонував купити мобільний телефон. Він погодився, але попросив показати йому мобільний пристрій. Після цього раніше невідомий ОСОБА_8 достав із кишені мобільний телефон, котрий він оглянув і разом із зарядним пристроєм придбав за 50 грн. У подальшому зазначені речі він добровільно видав працівникам міліції, від яких дізнався, що ОСОБА_8 їх викрав.
Аналогічні сідчення дали свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20
- свідка ОСОБА_21 , яка в судовому засіданні пояснила, що вранці 19.04.2015 року разом з ОСОБА_22 йшли додому з церкви і зустріли ОСОБА_23 , яка розповіла, що за проханням настоятеля церкви пішла до ОСОБА_10 передати освячений хліб, оскільки та була прихожанкою церкви та не прийшла на ранкову службу. Однак покликавши ОСОБА_10 , остання до них не вийшла, а тому вони втрьох через незачинені двері зайшли до будинку, де скрізь були розкидані речі. В одній з кімнат вони побачили лежачу на підлозі Клопшу Ніну, обличчя якої було прикрите пальтом. Доторкнувшись до її ліктя, вона відчула холодне тіло і зрозуміла, що та мертва, а тому вони одразу вийшли на вулицю та подзвонили в міліцію.
Показаннями свідка ОСОБА_22 , яка в суді дала показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_21 . Крім того, вона повідомила, що обвинувачений був знайомий із загиблою, оскільки неодноразово приходив до церкви.
-свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_8 є її сином і їй відомо, що він раніше був знайомий з ОСОБА_10 та неодноразово був у неї вдома, оскільки допомагав їй поратися на огороді. Після вбивства вона вперше побачила сина в міліції, де у відповідь на її запитання про те, навіщо він убив жінку, пояснив, що був дуже п`яний і сильно хотів їсти. Цьому вона не здивувалася, оскільки коли син знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, то потім зовсім нічого не пам`ятає. Крім того ОСОБА_8 їй повідомив, що коли його помітила ОСОБА_10 та присвітила на нього ліхтариком, він одразу взяв молоток і вдарив її, але куди саме, не поясняв.
Окрім того, згідно
- протоколу огляду місця події та трупа від 19.04.2015 року, фото-таблицями та відеозаписом до нього, убачається, що при огляді будинку АДРЕСА_1 в одній з кімнат було виявлено труп ОСОБА_10 з чисельними ушкодження голови, тулуба та рук, а також вилучені з місця вчинення злочину сірники, мікрочастки з рами кватирки, зрізи нігтів трупа, сліди пальців рук, молоток, одяг зі слідами речовини бурого кольору та інші предмети (т.1,а.п.12-15,19,20-28);
- копії лікарського свідоцтва про смерть № 935 від 20.04.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих тілесних ушкоджень (а.п.38);
- акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 935 від 20 квітня15 травня 2015 року та висновком експерта № 935/188-Е від 15 травня 2015 року, убачається, що у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження: 2 синця на повіках очей, синець у лобній ділянці посередині з переходом на перенісся, синець на лівій вушній раковині, 3 синця у ділянці нижньої щелепи ліворуч, підборідді праворуч та правій виличній ділянці, синець у лівій виличній ділянці, крововилив на нижній губі ліворуч, 2 синця у правій лобній та правій нижньо-щелепній (з саднами на тлі) ділянках, синець на правій вушній раковині; рани: № 1 на правій вушній раковині, № 2 у правій завушній ділянці, №№ 3,4 у правій передвушній ділянці, №№ 5,6 у правій скроневій ділянці, №№ 7,8 у правій виличній ділянці; переломи: нижньої щелепи ліворуч, нижньої щелепи праворуч до кута та після, правої скулової кістки, правих скроневої та тім`яної кісток; масивний крововилив у м`яких тканинах обличчя праворуч з переходом на праву лобну, скроневі та потиличну ділянки м`яких покривних тканин голови, крововиливи під м`яку мозкову оболонку; судинний лейкоцитоз в м`якій мозковій оболонці, набряк головного мозку (гістологічно), які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті. Переломи 3,4 ребер праворуч по середньо-ключичній лінії, переломи 8-11 ребер ліворуч від середньо-пахвової до лопаткової лінії, крововиливи відповідно у міжреберних м`язах та пристінковій плеврі - мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. 2 синці на тильній поверхні кистей з розповсюдженням на передпліччя - за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Виявлені тілесні ушкодження прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів). При судово-медико-криміналістичному дослідженні шматка шкіри з ранами з правої скронево-вушної ділянки з трупа встановлено: пошкодження носять характер забитих ран, спричинених при тупій травмі дією тупого твердого предмета (предметів), контактуюча поверхня якого - «П» - подібне ребро, з упором на площину, розмірами 14х24х11; та лінійне ребро довжиною по 25 кожне. Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми (сукупності ушкоджень на голові).
При судово-імунологічному досліджені крові з трупа ОСОБА_10 встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (т.1,а.п.40-43,118-120);
- висновку експерта № 533 від 21-24 квітня 2015 року та фото-таблицею до нього, відповідно до яких при подальшому дослідженні крові ОСОБА_10 був виявлений і антиген Н. На двох фрагментах килима (об`єкти №№ 1,2) встановлена наявність крові людини, при серологічному досліджені якої виявлені антигени А і Н, що не виключає можливості її походження від ОСОБА_10 . Крім того, в цих слідах можливе змішання крові осіб з групою А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н, і групою 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, в цьому випадку можливий лише домішок крові ОСОБА_10 (т.1,а.п.124-126);
- висновку експерта № 408 від 12-20 травня 2015 року та фото-таблицею до нього, відповідно до яких на молотку встановлена наявність крові людини, яка могла походити від особи, в крові якої міститься антиген А ізосерологічної системи АВ0, якою в даному разі є ОСОБА_10 , враховуючи її групову характеристику крові (т.1,а.п.130-132);
- висновку експерта № 406 від 12-20 травня 2015 року, відповідно до якого в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_10 встановлена наявність крові людини, при визначенні групової належності якої виявлений антиген А ізосерологічної системи АВ0, що не виключає можливості її походження від самої ОСОБА_10 (т.1,а.п.136-138);
- висновку експерта № 407 від 12-20 травня 2015 року та фото-таблицею до нього, відповідно до яких на рукоятці кочерги (об`єкт № 2) встановлена наявність крові людини, при визначенні групової належності якої виявлений антиген А ізосерологічної системи АВ0, що не виключає можливості її походження від самої ОСОБА_10 (т.1,а.п.142-145);
- висновку експерта № 709 від 26 травня05 червня 2015 року та фото-таблицею до нього, відповідно до яких на пальті (об`єкти №№ 1-6) та светрі (об`єкти №№ 7-10) встановлена наявність крові людини, при серологічному досліджені якої виявлені антигени А і Н, а в частині слідів об`єктів №№ 1-3,7,9,10 ще й ізогемаглютинін анти-В, що не виключає найбільш вірогідного походження цих слідів крові від особи з групою крові А з ізогемаглютинін анти-В, супутнім антигеном Н, можливо від ОСОБА_10 , крові якої властиві обидва антигени. Також не виключена можливість присутності в якості домішки крові особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, для якої основним групо специфічним є антиген Н (т.1,а.п.175-178);
- протоколу огляду трупа від 20.04.2015 року і фото-таблицями до нього, із яких убачається, що у морзі лікарні ім. Мечникова при огляді трупа ОСОБА_10 на голові і обличчі виявлені множинні синці, рани, отвори і проломи черепної оболонки, а також синці на шиї та обох зап`ястях (т.1,а.п.181-184);
- висновку експерта № 04/01-38 від 08 травня 2015 року та фото-таблицею до нього, відповідно до яких слід пальця руки, вилучений з шафи з місця вчинення злочину у будинку АДРЕСА_1 залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_7 (т.2,а.п.52-55);
- протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.08.2015 року та довідкою до нього, відповідно до яких свідок ОСОБА_18 за зовнішніми ознаками впізнав ОСОБА_11 як особу, яка у 2015 році біля магазину «Продукти» в с. Мар`ївка Магдалинівського району продала йому мобільний телефон чорного кольору марки «МТС» (т.2,а.п.197-198);
- протоколу огляду предмету від 14.08.2015 року, із якого убачається, що ОСОБА_18 добровільно видав мобільний телефон чорного кольору марки «МТС-252» та зарядний пристрій до нього, які він придбав у раніше невідомого йому ОСОБА_11 біля магазину «Продукти» в с. Мар`ївка Магдалинівського району (т.2,а.п.200);
- протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.08.2015 року та довідкою до нього, відповідно до яких свідок ОСОБА_19 за зовнішніми ознаками впізнав ОСОБА_11 як особу, яка знаходилась поруч з ним біля магазину «Продукти» в с. Мар`ївка Магдалинівського району та продала ОСОБА_18 мобільний телефон (т.2,а.п.205-206);
- речовими доказами, долученими до матеріалів кримінального провадження (т.1,а.п.146,152,153,179,180, т.2,а.п.87,88,89,90,201, 202).
- висновку експерта № 646 від 29 березня05 квітня 2016 року, відповідно до якого на пальті (об`єкти №№ 1-6) та светрі (об`єкти №№ 7-10) встановлена наявність крові людини, при серологічному досліджені якої встановлено, що не виключена можливість присутності тільки в якості домішки крові ОСОБА_11 , оскільки його крові властивий тільки один з виявлених антигенів А та Н, а саме антиген Н, який є основним групо специфічним для групи крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В (а.п.154-155).
Оцінивши у сукупності досліджені у судовому засіданні докази, які є достовірними, допустимими й достатніми, колегія суддів дійшла висновку про те, що за вказаних у обвинувальному акті обставин були вчинені кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_8 , і ці кримінальні правопорушення вчинені саме ним, і його умисні дії кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, і за ч.1 ст.115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Доводи обвинуваченого про свою часткову винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів, а саме про те, що він не міг вбити ОСОБА_10 , оскільки вдарив її руками, а не молотком, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області як і суд першої інстанції розцінює як спосіб захисту від обвинувачення з метою пом`якшення покарання, оскільки ці доводи спростовуються сукупністю зазначених доказів, і зокрема показаннями в судовому засіданні його матері ОСОБА_14 , яка підтвердила, що зі слів ОСОБА_11 він вбив ОСОБА_10 саме молотком.
Підстав для висновку, що свідок ОСОБА_14 обмовляє обвинуваченого чи з інших підстав дає такі показання, колегія суддів як і суд першої інстанції не вбачає і вважає ці показання об`єктивними.
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області , як і суд першої інстанції до показань свідка ОСОБА_24 , яка в суді пояснила, що вона з сім`єю проживає по сусідству в будинку навпроти будинку ОСОБА_10 , й зі слів її чоловіка ОСОБА_13 їй стало відомо, що напередодні вбивства близько 23.00-23.30 години, вийшовши на подвір`я, він бачив світло у будинку ОСОБА_10 , що здалося йому дуже дивним, оскільки жінка ніколи в тій кімнаті не вмикала світло і в такий час завжди спала, - відноситься критично, оскільки вони є сумнівними у зв`язку з тим, що під час допиту в суді першої інстанції свідок ОСОБА_25 не змогла визначитися в який саме день її чоловік бачив світло у будинку загиблої.
Посилання ж ОСОБА_11 на ці показання як на докази непричетності до вбивства ОСОБА_10 , колегія суддів вважає безпідставними.
Всім доказам в їх сукупності з іншими доказами в кримінальній справі суд дав належну оцінку і дійшов обґрунтованому висновку про причетність ОСОБА_7 до вчиненого злочину.

Його злочинні дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.115 та за ч.3 ст. 185 КК України.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області вважає , що судом першої інстанції покарання засудженому ОСОБА_7 призначене відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, його особи та обставин скоєного злочину.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 врахував, що ОСОБА_7 раніше чотири рази притягався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, має чотири незняті та непогашені судимості, задовільно характеризується органом місцевого самоврядування за місцем реєстрації, не працює, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває. Перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Стадія залежності». Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 233 від 16.10.2015 року в період часу вчинення інкримінованого діяння ОСОБА_7 хронічним душевним захворюванням, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в даний час психічні та поведінкові розлади внаслідок виживання алкоголю. По своєму психічному стану в той період часу і в теперішній час міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не потребує застосування до нього
примусових заходів медичного характеру (т.2,а.п.247-250)., а також суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_7 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів і вчинення злочину щодо особи похилого віку.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду дійшла до висновку , що доводи в апеляційній скарзі прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого не заслуговують на увагу , невизнання ОСОБА_7 своєї вини у скоєнні вбивства, на що вказує прокурор, не є підставою, яка обтяжує йому покарання.
А тому , підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання не вбачається.
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду вважає, що процесуальних порушень та порушень прав засудженого ОСОБА_7 , які б могли вплинути на правильність судового рішення, не встановлено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні зазначених злочинів та необхідність призначення йому покарання, передбаченого законом.
А тому , підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання не вбачається.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляцйну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-19 від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який набрав чинності 23 грудня 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення в разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, так зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, а саме з 25 травня 2016 р. по 27 липня 2016 року включно.

На ухвалене рішення суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення вироку судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той самий строк з дня вручення йому копії вироку апеляційного суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4