Провадження №11-сс/772/319/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2016 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участі ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 29.08.2016, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на його майно, вилучене в ході проведення обшуку 17.08.2016 у приміщенні кабінету.

А саме: грошових коштів загальною сумою 22 948(двадцять дві тисячі дев`ятсот сорок вісім) гривень, 875(вісімсот сімдесят п`ять) ЄВРО, 200 (двісті) доларів США; мобільного телефону марки iPhone 6, сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , у силіконовому чохлі, із СІМ картою НОМЕР_2 ; мобільного телефону марки Nokia 8600d, чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_3 .

Цією ж ухвалою накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: мобільний телефон марки iPhone 4s, чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_4 , із СІМ картою НОМЕР_5 , який органами досудового слідства підозрюється за ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України: в тому, що пообіцяв ОСОБА_8 , допомогти зняти з обліку без власника транспортний засіб марки «3A3-DAEWOO», модель Т 13110, синього кольору, номерний знак НОМЕР_6 , підбуривши останнього до давання неправомірної вигоди у розмірі 12 500 грн. виконувачу обов`язків начальника територіального сервісного центру 0543 регіонального сервісного центру МВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 .

На виконання досягнутих домовленостей, ОСОБА_9 передав ОСОБА_7 узгоджену суму грошових коштів.

Проте, вищевказані грошові кошти у загальній сумі 12 500 грн., ОСОБА_7 виконувачу обов`язків начальника територіального сервісного центру 0543 регіонального сервісного центру МВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 не надав, а обернув на свою користь.

Ухвала щодо арешту майна підозрюваного ОСОБА_7 не оскаржується.

Слідчий суддя рішення щодо накладення арешту на майно ОСОБА_6 мотивував необхідністю збереження речових доказів, які визнані такими постановою слідчого від 18.08.2016 у кримінальному провадженню № 0000256 згідно ст.98 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвали слідчого судді про накладення арешту на його майно, оскільки він та вилучені у нього кошти та телефони не мають ніякої причетності до вказаних злочинних дій, і що на сьогоднішній день його позбавили права використовувати свою особисту власність.

Крім того слідчим, в судовому засіданні, не було доведено необхідність арешту майна ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, хоча і був повідомлений про час та дату розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи не надходило.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_6 , який просив скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт його майна, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 не підозрюється у вчиненні даного кримінального правопорушення, а вилучені, в ході проведеного 17.08.2016 року обшуку в кабінеті ОСОБА_11 (а.с. 8-11), мобільний телефон марки iPhone 4s, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_4 , із СІМ картою НОМЕР_5 ; грошові кошти загальною сумою 22 948 (двадцять дві тисячі дев`ятсот сорок вісім) гривень, 875 (вісімсот сімдесят п`ять) ЄВРО, 200 (двісті) доларів США; мобільний телефон марки iPhone 6, сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , у силіконовому чохлі, із СІМ картою НОМЕР_2 ; та мобільний телефон марки Nokia 8600d, чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_3 є особистим майном ОСОБА_6 і не стосуються кримінального провадження, тобто не відповідають критеріям ст.98 КПК України як речові докази у кримінальному провадженні, що розслідується щодо ОСОБА_7 , який підозрюється за ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК підбурюванні до надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди в сумі 12500грн., яку обернув на свою користь.

В наданих суду матеріалах відсутні будь-які докази можливої змови ОСОБА_7 з ОСОБА_12 , що давали б підстави для підозрювання останніх за ч.3 ст.368 КК України, згідно витягу з ЄРДР.

Однак всупереч вимог закону постановою слідчого від 18.08.2016 (а.с. 1-2) телефон та гроші визнані речовими доказами, що стало формальною підставою для звернення з клопотанням про накладення на це майно арешту.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий обґрунтовує доводи клопотання тим, що вилучені телефон та кошти «можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження», тобто клопотання не містить хоча б логічного обґрунтування, яким чином майно, яке належить ОСОБА_6 , може бути доказом підбурювання ОСОБА_7 . ОСОБА_8 до передачі йому неправомірної вигоди, яку ОСОБА_7 привласнив.

Згідно вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

При постановленні ухвали слідчим суддею вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримано та безпідставно арештовано майно Негай.

Крім того, не містять матеріали провадження і будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_6 , про який ідеться в клопотанні слідчого арешт майна, і жоден інший захід не забезпечить здійснення кримінального провадження.

Згідно вимог ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відтак, ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на майно ОСОБА_6 слід скасувати і постановити нову ухвалу про часткове задоволення клопотання слідчого, враховуючи, що законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді в частині накладення арешту на інші тимчасово вилучені речі і майно у ОСОБА_7 ніким із сторін під сумнів не ставиться.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 29.08.2016 про арешт майна у кримінальному провадженню № 0000256 скасувати.

Клопотання слідчого задовольнити частково.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон марки iPhone 4s, чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_4 , із СІМ картою НОМЕР_5 .
В задоволенні клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти загальною сумою 22 948(двадцять дві тисячі дев`ятсот сорок вісім) гривень, 875(вісімсот сімдесят п`ять) ЄВРО, 200 (двісті) доларів США; мобільний телефон марки iPhone 6, сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , у силіконовому чохлі, із СІМ картою НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки Nokia 8600d, чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_3 - відмовити.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:(підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3