Справа № 544/498/16-к
Пров. № 1-кп/544/61/2016
В И Р О К
іменем України
19 травня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Пирятинського районного суду Полтавської області на вул. Соборній, 41 об`єднане кримінальне провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000038 від 24.01.2016 та обвинувальним актом у кримінальному провадженні за № 0000179 від 07.04.2016 відносно

ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Вороньків Бориспільського району Київської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, не одруженого, такого, що не має утриманців, не працюючого, освіта середня спеціальна, не є депутатом, не є військовозобов`язаним, не має спеціальних звань, урядових нагород, участі у військових діях не приймав, раніше судимого:

1. 13.08.2012 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строк 1 рік. 18.09.2013 ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області іспитовий строк скасовано та направлений для відбуття покарання в місця позбавлення волі.

2. 20.11.2013 Пирятинським районним судом Полтавської області за ст. 71, ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 27.05.2014 за ст. 6 Закону України «Про амністію» вважався засудженим до 1 року 6 місяців 15 днів позбавлення волі. Звільнився 03.11.2015 по відбуттю покарання, судимості не зняті й не погашені,

якому органами досудового розслідування висунуто підозру в скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 360 КК України,

із участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області юриста 3 класу ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі ПАТ «Укртелеком») ОСОБА_6 , який діє на підставі довіреності № 916 від 15.06.2015, посвідченої директором ПАТ «Укртелеком», із боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 , який має не зняі й не погашені судимості за злочини проти власності, 23.01.2016 о 08 годині 30 хвилин, перебуваючи на території пилорами, що належить приватному підприємцю потерпілому ОСОБА_7 , в АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю скла у вікні приміщення, перебуваючи зовні, проник в приміщення шляхом протягування руки всередину, звідки таємно викрав металеві запасні частини до автомобіля Камаз та іншої техніки: два гальмівні крани, металевий башмак для кріплення ресор та інші загальною вартістю з урахуванням ступеню зносу 1174 гривні 74 копійки.

Крім цього, ОСОБА_3 того ж дня о 12 годині 30 хвилин, перебуваючи на території тієї ж пилорами, демонтував дерев`яну дошку на вікні складу, перебуваючи зовні, проник в приміщення шляхом протягування руки всередину, звідки таємно викрав фільтр тонкої очистки палива до автомобіля Камаз, синхронізатор коробки перемикання швидкостей автомобіля Камаз та інші запчастини загальною вартістю з урахуванням ступеню зносу 1625 гривень. Після цього викрадене майно заховав поза територією пилорами з метою подальшого розпорядження ним, але злочин до кінця не довів в силу обставин, що не залежали від його волі, так як був виявлений потерпілим ОСОБА_7 , який викликав працівників поліції.

03.03.2016 близько 11 години обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу кафе «Фортуна», що розташоване за адресою м. Пирятин Полтавської області, вул. Абаканська, 104, таємно викрав велосипед марки «Україна», що належить потерпілій ОСОБА_8 , вартістю з урахуванням ступеня зносу 1424 гривні 74 копійки.

Обвинувачений ОСОБА_3 у ніч на 03.03.2016 в м. Пирятині Полтавської області, шляхом пошкодження повітряної лінії зв`язку, таємно викрав 150 м телефонного кабелю марки ПРППМ 1х2х0,9 на вул. Абаканській та 270 м такого ж кабелю на вул. Фабричній, що призвело до короткочасного припинення телефонного зв`язку у дев`яти абонентів ПАТ «Укртелеком». Своїми діями ОСОБА_3 спричинив матеріальні збитки ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 1200 гривень 35 копійок.

Крім цього, ОСОБА_3 у ніч на 07.03.2016 у м. Пирятині Полтавської області, шляхом пошкодження повітряної лінії зв`язку, таємно викрав 720 м телефонного кабелю марки ПРППМ 1х2х0,9 на вул. Завокзальній, що призвело до короткочасного припинення телефонного зв`язку та доступу до мережі Інтернет у трьох абонентів ПАТ «Укртелеком», спричинивши матеріальні збитки ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 2057 гривень 76 копійок.

У ніч на 08.03.2016 обвинувачений в м. Пирятині Полтавської області шляхом пошкодження повітряної лінії зв`язку таємно викрав 465 м телефонного кабелю марки ПРППМ 1х2х0,9 на вул. Чернишевського, що призвело до короткочасного припинення телефонного зв`язку у дев`яти абонентів ПАТ «Укртелеком», спричинивши своїми діями матеріальні збитки ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 1328 гривень 97 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальних актах, пояснивши, що дійсно вчинив вказані злочини, у скоєному щиро розкаявся, запевнив суд, що не буде в подальшому скоювати злочини, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 та представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні дали показання про скоєні обвинуваченим крадіжки майна, не наполягали на обранні судом суворого покарання для обвинуваченого.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого за епізодом викрадення товарно-матеріальних цінностей з приміщення, де здійснює підприємницьку діяльність потерпілий ОСОБА_5 , необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до іншого володіння особи.

Дії обвинуваченого за епізодом замаху на викрадення товарно-матеріальних у потерпілого ОСОБА_5 , необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до іншого володіння особи.

Дії обвинуваченого за епізодом крадіжки велосипеда марки «Україна» у потерпілої ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Дії обвинуваченого за епізодами пошкодження повітряних ліній зв`язку та крадіжки телефонного кабелю по вулицях Абаканській, Фабричній, Завокзальній та Чернишевського м. Пирятина Полтавської області необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 185 та ст. 360 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та умисне пошкодження лінії зв`язку.
Відповідно до приписів ст.65 КК України та роз`яснень, наведених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання в кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При цьому за правилом ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті, зокрема, виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно пункту 1 ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Ураховується також особа обвинуваченого, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проте, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Судом приймається до уваги також часткове повернення викраденого майна.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.

При цьому враховані судом обставини, які пом`якшують покарання засудженого, не можуть бути достатніми підставами для застосування щодо нього положень ст. 69 КК України.

Із урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, суд уважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих частин статей Кримінального кодексу України.

Обвинувачений скоїв сукупність злочинів, і суд, відповідно до приписів частини 1 статті 70 КК України, призначивши обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку суду дане клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно приписам частини 4 статті 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються судом під час судового провадження за клопотанням прокурора.

Як передбачено статтею 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, у тому числі, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 178, 183 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_9 ухвалою слідчого судду Пирятинського районного суду Полтавської області від 02 квітня 2016 року обрано запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Суд уважає, що даний запобіжний захід повинен бути продовжений до набрання даним вироком законнної сили, оскільки суд обирає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, наявні ризики дають підстави уважати, що обвинувачений, знаходячись на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки скоїв декілька злочинів, а також може уникнути виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, так як , на думку суду, тільки такий запобіжний захід належним чином в змозі забезпечити відповідну процесуальну поведінку підсудного та виконання процесуальних рішень.

Потерпілим ПАТ «Укртелеком» заявлено цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину в розмірі 4 587 грн.

При вирішенні питання цивільного позову суд виходить з наступного.

У рекомендації № R(85)11 щодо положення потерпілого в рамках кримінального права і кримінального процесу, прийнятій Комітетом міністрів Ради Європи від 28.06.85, наголошується на необхідності приділяти більше уваги потребам потерпілого на всіх етапах кримінального процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Як передбачено ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тому суд приходить до висновку, що цивільний позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Обвинувачений проти стягнення з нього майнової шкоди не заперечує.

Речові докази суду не надавались.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частинами 2 та 3 статті 185, частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 185 та статтею 360 Кримінального кодексу України, призначивши покарання за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі на строк два роки, за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі на строк три роки три місяці, за частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі на строк три один місяць, за статтею 360 Кримінального кодексу України у вигляді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки три місяці.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_3 тримання під вартою продовжити, але не більше ніж на 60 днів.

Строк відбуття покарання обвинуваченим обчислювати з 01 квітня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст.72 КК України до строку позбавлення волі ОСОБА_9 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 01 квітня 2016 року до 19 травня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 19.08.2008 Пирятинським РВ УМВС України в Плтавській області, РНОКПП НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Полтавської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» р/р НОМЕР_3 в ПАТ «Укргазбанк» МФО 320478 4 587 (чотири тисячі пятсот вісімдесят сім) гривень.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: