ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К Справа № 636/2954/15-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Провадження № 1-кп/636/73/16
25 лютого 2016 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкове, Харківської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України - не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
07 серпня 2014 року старший солдат ОСОБА_4 на підставі Указу Президента України № 607/2014 від 21 липня 2014 року, призваний у Збройні Сили України та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , де наказом командира вказаної військової частини № НОМЕР_2 від 09 серпня 2015 року призначений на посаду стрільця помічника гранатометника відділення охорони взводу охорони роти 5 батальйону охорони. 09 квітня 2015 року, старший солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби в особливий період, в порушення вказаних вимог Закону, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, в умовах особливого періоду, без поважних причин самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 та до 10 квітня 2015 року до місця служби не з`являвся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
У подальшому, 18 квітня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 , продовжуючи порушувати вищевказані вимоги чинного законодавства України, вирішив повторно стати на злочинний шлях та самовільно залишити військову частину. Реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, старший солдат ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 18 квітня 2015 року, в порушення вказаних вимог Закону, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , розташовану за вищезазначеною адресою та до 21 квітня 2015 року до місця служби не з`являвся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби в особливий період, 09 квітня 2015 року, в порушення вказаних вимог Закону, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, в умовах особливого періоду, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 та до 10 квітня 2015 року до місця служби не з`являвся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби В подальшому старший солдат ОСОБА_4 18 квітня 2015 року, діючи умисно, повторно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, в порушення вказаних вимог Закону, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, повторно самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 та до 21 квітня 2015 року до вказаної військової частини не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим вчинив самовільне залишення військової частини без поважних, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і визнав фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснив, що дійсно з 09 по 10 квітня 2015 року самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 де на той час проходив військову службу, у подальшому, 18 квітня 2015 року повторно залишив зазначену військову частину та до 21 квітня 2015 року до місця служби не з`являвся без поважних причин.
Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, суд вважає доведеною та підтвердженою сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються і на підставі вимог ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, в силу ст. 89 КК України - не судимого, за місцем проходження військової служби характеризуючого посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, обставиною, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням, що вважає необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох ) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням відповідно до пунктів 3, 4 ст. 76 КК України, обов`язків: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися в цю інспекцію для реєстрації.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1