Справа № 640/8548/16-к
н/п 1-кс/640/7792/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю заявника - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що зазначена постанова винесена без всебічного, повного і неупередженого з`ясування усіх обставин кримінального провадження, а тим обставинам, що були досліджені, слідчим не була надана належна правова оцінка, що, в свою чергу, потягнуло за собою прийняття незаконної постанови про закриття кримінального провадження. Вважає висновки слідчого невірними, оскільки розслідування справи було проведено без дотримання вимог ч.2 ст. 9 КПК України.
Крім того зазначив, що слідчий керувався лише висновками однієї проведеної авто технічної експертизи № 592/16 від 20.07.2016 р. При цьому слідчий посилався на створення небезпечної обстановки в ДТП діями велосипедиста. Вважає, що заданий слідчим експерту момент небезпеки не відповідає дійсним обставинам ДТП, оскільки наїзд на велосипедиста був скоєний без гальмування в районі дитячого шкільного закладу школи. В зазначених умовах при проїзді біля дитячих установ, де поява дітей на проїзній частині можливо завжди. Крім того, по ходу руху автомобіля був встановлений дорожній знак, який вимагає додаткової уваги. Вважає, що небезпечна обставина при наявності дорожнього знаку «Діти» була створена діями не дитини на велосипеді, а діями водія автомобіля, який проігнорував специфічні умови проїзду даної ділянки проїзної частини. При зазначених умовах вважає наявним прямий причинний зв`язок з технічної точки зору в причинному зв`язку з ДТП, а саме порушення водієм вимог п. 12.1 та п. 1.33 Правил Дорожнього руху України.
В судовому засіданні при розгляді скарги, скаржник та його адвокат підтримали подану скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор прокуратури Харківській області та слідчий СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Відсутність суб`єкту оскарження, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
В мотивувальній частині оскаржуваної постанови слідчим зазначені вихідні дані, встановлені у ході досудового розслідування, а також дані за свідченнями свідків ОСОБА_8 та водія ОСОБА_6 , а також посилання на висновки судово-медичної, судово-транспортно-трасологічної, судово-автотехнічної (технічний стан автомобіля та велосипеда) експертиз.
Слідчий прийшов до висновку про відсутність в діях водія автомобіля ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що Постанова слідчого від 30.09.2016 р. про закриття кримінального провадження передчасна, не мотивована та прийнята з порушенням чинного законодавства, при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, а відтак такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.
В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
В постанові від 30.09.2016 р. підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні.
Однак, резолютивна частина постанови слідчого від 30.09.2016 р. не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження за відсутністю конкретного складу кримінального правопорушення можливе лише відносно певних осіб, про яких слідчим у резолютивній частині постанови не зазначено, що у сукупності із наведеним нижче доводами є підставою для скасування постанови слідчого у зв`язку з її невідповідністю вимогам КПК України.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.
В статті 223 КПК України викладені вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Згідно до ст.ст. 7, 9 КПК України однією з головних засад кримінального провадження є законність, відповідно до якої під час кримінального провадження суд, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають,- так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, при розслідуванні кримінального правопорушення та винесенні постанови слідчий не дотримався зазначених принципів.
Так, вихідні дані для проведення авто технічної експертизи було сформовано виключно з показів свідків, один з яких є учасником ДТП, вони не підтверджені іншими матеріалами справи, і не відповідають об`єктивним даним.
При винесенні оскаржуваної Постанови, слідчий керувався лише висновками однієї проведеної авто технічної експертизи № 592/16 від 20.07.2016 р. При цьому слідчий посилався на створення небезпечної обстановки в ДТП діями велосипедиста.
Але виникають сумніви, що заданий слідчим експерту момент небезпеки не відповідає дійсним обставинам ДТП, оскільки наїзд на велосипедиста був скоєний без гальмування в районі дитячого шкільного закладу школи. В зазначених умовах при проїзді біля дитячих установ, де поява дітей на проїзній частині можливо завжди. Крім того, по ходу руху автомобіля був встановлений дорожній знак, який вимагає додаткової уваги.
Слідчим не враховано, що небезпечна обставина при наявності дорожнього знаку «Діти» була створена діями не лише дитини на велосипеді, а діями водія автомобіля, який проігнорував специфічні умови проїзду даної дільниці проїзної частини.
Слідчим не досліджувалась наявність причинного зв`язку з технічної точки зору в причинному зв`язку з ДТП, а саме порушення водієм вимог п. 12.1 та п. 1.33 Правил Дорожнього руху України.
Крім того, при винесенні Постанови, слідчим не прийнятий до уваги факт зміни водієм своїх первинних показів в процесі розслідування кримінального провадження. В своїх неодноразових поясненнях він вказував різну швидкість руху автомобіля - то 25 км/год., то 30 км/год.
При цьому допитаний 10.06.2016 р. свідок ОСОБА_8 , який бачив рух автомобіля, вказує що його швидкість була 50 60 км/год. При цьому при слідчому експерименті вказував на його швидкість 40 км/год.
Але слідчий в Постанові не тільки не вказав в початкових даних наявність знаку на проїзній частині п. 1.33 ПДД України «Діти», але вказує як єдину можливу швидкість руху автомобіля 40 км/год.
При призначенні зазначеної вище експертизи слідчий також зазначив кут зіткнення між продольними осями автомобіля та велосипеда в момент первинного удару. При цьому відсутність зазначених даних, тобто неповнота переліку умов, обставин ДТП не завадила слідчому прийняти за основу покази водія щодо часу небезпеки 1,0 1,2 сек.
Крім того, викликають сумніви щодо можливості виїзду дитини за 1 сек. перед автомобілем із зазначеною слідчим швидкістю. Виходячи з часу руху дитини на велосипеді 1 1,2 сек., велосипедист повинен був вискочити перед автомобілем чи рухатись до нього поперек, чи на зустрічному напрямку під кутом. Виходячи із зазначеного, а саме удар колесом велосипеда в передню частину автомобіля, велосипедист рухався до кущів, які знаходились між дорогою та тротуаром, умисно спричиняючи собі тілесні ушкодження від кущів.
Крім того, виникають сумніви щодо знаходження велосипедиста протягом всього 1 1,2 сек. в полі зору водія автомобіля, з урахуванням його виїзду зліва по ходу руху автомобіля. Виникає питання щодо можливості для виконання маневру вправо на кут близько до 90 градусів.
Таким чином, органу досудового розслідування необхідно з`ясувати питання щодо можливості руху велосипедиста зі швидкістю 1 1,2 сек.
Крім того, необхідно з`ясувати питання щодо скоєння небезпечної ситуації на дорозі не тільки діями велосипедиста, а й діями водія автомобіля, з урахування положень п. 12.1 ПДД України та п. 13.1 ПДД України, тобто вимоги знаку «Діти».
Таким чином, слідчий маючи суперечливі дані, прийшов передчасного висновку щодо відсутності складу злочину. Не було встановлено можливих свідків, які не є безпосередніми учасниками ДТП, які б могли повідомити інформацію, яка сприяла б встановленню всіх обставин справи.
Таким чином, при проведені досудового розслідування кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 КПК України не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.
Слідчим не виконані вимоги кримінального процесуального законодавства, а саме ст. ст. 2, 7, 9, 40, 92, 93 КПК України.
За викладених підстав слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 30.09.2016 р. підлягає скасуванню як передчасна.
Матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для продовження досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно встановити обставини кримінального правопорушення, та надати їм обґрунтовану юридичну оцінку, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1