Яготинський районний суд Київської області
Справа № 1-44/10
ВИРОК

Іменем України

23 вересня 2010 року Яготинський районний

суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Ковряк О.О.

за участю прокурора Русецького О.В.

захисника адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготині Київської області справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, має двох неповнолітніх дітей, відносно яких рішенням Яготинського районного суду від 11 березня 2009 року позбавлена батьківських прав, не працюючої, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимої в злочині, передбаченому ст. 117 КК України

В СТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_2 вчинила умисне вбивство своєї новонародженої дитини відразу після пологів.

Злочин вчинений при таких обставинах.

5 жовтня 2009 року близько 11 години ОСОБА_2, будучи на 9-му місяці вагітності, перебуваючи на території присадибної ділянки свого помешкання в с. Капустинці Яготинського району Київської області по вул. Онищенка-60 народила живу доношену дитину жіночої статі. Відразу після пологів, приблизно в період часу з 11 до 12 години, ОСОБА_2, діючи умисно, з метою вчинити вбивство дитини, самостійно, на території даної присадибної ділянки шляхом примусового закриття дихальних шляхів новонародженої дитини, а саме, через закриття грунтом ротової та носової порожнини та закопування дитини у грунт, позбавила її життя. 5 жовтня 2009 року о 16 годині 45 хвилин працівниками міліції при проведенні огляду присадибної ділянки території домоволодіння № 60 по вул. Онищенка в с. Капустинці Яготинського району Київської області при розкопуванні грунту було виявлено труп новонародженої дитини.

Підсудна в судовому засіданні вину не визнала та показала, що вона під час вагітності зверталась до лікаря, щоб перервати вагітність, проте останній їй відмовив з тих причин, що в неї були рани на животі та ногах від опеків, та їй потрібно було звернутися до лікаря пізніше. На обліку з приводу вагітності вона не перебувала. 5 жовтня 2009 року близько 11 години, знаходячись на присадибній ділянці свого помешкання вона самостійно народила дитину жіночої статі, взявши її на руки, зрозуміла, що дитина мертва, оскільки та не рухалась, не подавала ніяких ознак життя. Приблизно через тридцять хвилин після цього, злякавшись, що на неї можуть напасти собаки, які знаходились на подвірї, вона викопала руками в землі невелику яму та поклавши туди дитину, загорнула яму землею. Через деякий час вона зателефонувала ОСОБА_3 та розповіла їй, що закопала мертву дитину на городі.

Не дивлячись на те, що підсудна вини не визнала, її вина в судовому засіданні поведена показами свідків, іншими зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, з показів свідка ОСОБА_4 даних в судовому засіданні вбачається, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 1994 року. Вони мають двох неповнолітніх дітей, відносно яких його дружина позбавлена батьківських прав та які знаходяться в інтернаті. ОСОБА_2 була вагітна третьою дитиною, але на обліку не перебувала. 5 жовтня 2009 року він знаходився в будинку, а його дружина вийшла на вулицю, та повернулась приблизно через годину, близько дванадцятої. Остання перебувала у збудженому стані, та повідомила, що народила мертву дитину і прикопала її на городі.

З показів свідка ОСОБА_5, даних в судовому засіданні вбачається, що вона є лікарем та працює в амбулаторії. 17 вересня 2010 року вона вийшла з відпустки і їй повідомили, що ОСОБА_2 вагітна, але не перебуває на обліку. Після чого вона просила її зявитись на огляд, але остання відмовилась. 5 жовтня 2009 року близько 12 години їй повідомили по телефону про те , що у ОСОБА_2 почалися пологи, і вона разом із акушеркою ОСОБА_6 направилась до ОСОБА_2 додому, перед тим викликавши швидку допомогу. По дорозі вони зустріли подружжя ОСОБА_2. На запитання, де дитина, ОСОБА_2 відповіла, що її вже немає, після чого, остання та ОСОБА_4 від них втекли. Через деякий час, вона разом з дільничним, сільським головою ОСОБА_7, приїхала додому до ОСОБА_2, але та не відчиняла двері, а потім сказала, що дитина народилась мертвою, та показала місце, де закопала дитину.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7 в судовому засіданні дали покази аналогічні показам свідка ОСОБА_5

З показів свідка ОСОБА_9, даних в судовому засіданні вбачається, що 5 жовтня 2009 року близько 12 години до неї, як колишньої акушерки зателефонувала ОСОБА_3 та сказала, що у ОСОБА_2 почались пологи, про що вона в свою чергу повідомила лікаря.

З показів свідка ОСОБА_3 даних в судовому засіданні вбачається, що 5 жовтня 2009 року близько 11 години 30 хвилин їй зателефонувала ОСОБА_2 та розповіла, що вона народила дитину і закопала її.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 в судовому засіданні показали, що вони проживають по сусідству з ОСОБА_2, яка була вагітна, проте, коли відбувались пологи їм невідомо. ОСОБА_2 зловживала алкогольними напоями, не дбала про дітей, характеризується негативно.

З показів свідка ОСОБА_14, даних в судовому засіданні вбачається, що він працює лікарем в Капустинській амбулаторії. На початку червня 2010 року йому стало відомо зі слів колишньої акушерки про те, що ОСОБА_2 вагітна, але на облік стати вона відмовилась. Неодноразові його спроби поговорити з ОСОБА_2 про те, щоб на ранніх строках перервати вагітність, остання ігнорувала. В липні 2010 року, коли візуально стало видно її вагітність, він викликав швидку допомогу та повіз її до Яготинської ЦРЛ на обстеження, але вона втекла з приймального покою.

З показів свідка ОСОБА_15, даних в судовому засіданні вбачається, що він працює завідуючим гінекологічним відділенням Яготинської ЦР, раніше приймав у ОСОБА_2 пологи та робив штучне переривання вагітності. Коли вона завагітніла знову, її привозив до лікарні дільничний лікар, щоб поставити на облік або зробити штучне переривання вагітності, але медичні працівники не встигли навіть завести історію хвороби, так як вона втекла.

З показів судово-медичного експерта ОСОБА_16, даних в судовому засіданні вбачається, що він проводив розтин новонародженої дитини, а потім експертизу, проте висновок, в якому зазначено, що термін життя дитини після пологів міг складати 2-5 години, був зроблений за відсутності матеріалів справи, тобто не було відомо в яких умовах знаходилась дитина після народження. Смерть дитини настала від механічної асфіксії стороннім предметом, в даному випадку грунтом, яким була щільно набита порожнина роту дитини, що не могло виникнути під час самостійних рухів дитини, її дихання в грунті після закопування, та вимагало сторонніх зусиль. Дитина була жива, оскільки ковтала грудки землі, які були виявлені в стравоході і шлунку. З врахуванням обставин події, низької температури оточуючого середовища, за умови, що процес народження плаценти продовжувався приблизно 40 хвилин, коли дитина знаходилась на грунті, визначений термін її життя міг бути меншим.

З показів судово-медичного експерта ОСОБА_17, даних в судовому засіданні вбачається, що з врахування терміну життя дитини, який міг бути меншим і складати до 1

години, визначення стану ОСОБА_2 під час інкримінованих їй діянь потребує додаткових досліджень.

З протоколу огляду місця події з фототаблицею від 5 жовтня 2009 року (а.с.5-8, 9- 27) вбачається, що в ході огляду домоволодіння за № 60 по вул. Онищенка в с. Капустинці Яготинського району Київської області та присадибної земельної ділянки, було виявлено та вилучено труп новонародженої дитини жіночої статі, фрагмент доріжки з плямою бурого кольору, частину сміття та листя з плямами бурого кольору. Труп розташований на спині, з випрямленими ногами та руками вздовж тіла. Шкірні покрови бліді, трупне задубіння відсутнє, пуповина зєднана з плацентою. В складках шкіри виявлена сироподібна змазка. Нігті на пальцях кистів рук досягають кінців пальців. Довжина тіла 47 см.

З протоколу огляду місця події з фототаблицею від 5 жовтня 2009 року (а.с.29-32) вбачається, що в ході огляду будинку за № 60 по вул. Онищенка в с. Капустинці Яготинського району Київської області вилучено одяг, в який була одягнута ОСОБА_2 під час пологів, нігтьові зрізи з лівої та правої руки ОСОБА_2

З протоколу огляду місця події з фототаблицею від 5 жовтня 2009 року (а.с.33-36) вбачається, що в ході огляду будинку за № 60 по вул. Онищенка в с. Капустинці Яготинського району Київської області вилучено одяг, в який був одягнутий 5 жовтня 2009 року ОСОБА_4, нігтьові зрізи з лівої та правої руки, кожні зрізи.

З протоколів медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 5 жовтня 2009 року (а.с.47-48) вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в стані алкогольного чи іншого спяніння не перебували.

З лікарського свідоцтва про перинатальну смерть № 6 від 5 жовтня 2009 року (а.с.56) вбачається, що причиною смерті новонародженої дитини є механічна асфіксія внаслідок закриття дихальних шляхів інородним тілом.

З висновку судово-медичної експертизи № 21 BE від 17 листопада 2009 року (а.с.90-91) вбачається, що дитина народилась живою, про що свідчать наступні дані: розправлені легені, низьке стояння діафрагми, наявність повітря в кишечнику та позитивні плавальні проби, морфологічні ознаки живонародженості в пупковому кільці. Відсутність вад розвитку та наявність даних про самостійне дихання дитини (розкриті легені, низьке стояння діафрагми, повітря в шлунку та кишечнику, позитивні плавальні проби) вказують на можливу життєздатність дитини. Враховуючи ознаки доношеності (довжина тіла та його вага, мезоній в кишечнику, наявність та розмір ядер окостеніння), дані судово- гістологічного дослідження /вікові (інволютивні) зміни в плаценті/- тривалість внутрішньоутробного життя складати 10 (лунних) місяців. Враховуючи дані макро-та мікроскопічного досліджень, зокрема легенів, стану діафрагми, наявність повітря в шлунку та кишечнику, наявність сторонніх тіл в стравоході та шлунку, дані судово- медичної літератури виходить, що термін життя немовляти після пологів міг складати 2-5 годин. Смерть новонародженої дитини жіночої статі настала від механічної асфіксії внаслідок закриття дихальних шляхів стороннім тілом, про що свідчать: наявність грунту в ротовій порожнині, порожнині гортані, пилоподібні крововиливи сполучнотканинну оболонку очей, крововиливи під легеневу плевру та під зовнішню оболонку серця, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, рідкий стан крові.

З висновку додаткової судово-медичної експертизи № 9 BE від 6 серпня 2010 року (а.с.337-338) вбачається, що враховуючи дані про несприятливі умови оточуючого дитину середовища, такі як: температура повітря- 12,2° тепла, температура поверхні грунту становила 11° тепла, пориви вітру- а також те, що дитина не мала догляду (не була укутана) і весь час знаходилась на грунті, визначений попередньо термін життя дитини міг бути меншим і складати до 1 години.

З акту амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи № 474 від 19 травня 2010 року (а.с.320-320-а) вбачається, що ОСОБА_2 під час скоєння інкримінованих їй дій в тимчасовому хворобливому стані не перебувала, яке позбавляло б її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Про це свідчить відсутність у неї в той період порушення свідомості та афективних розладів. ОСОБА_2 під час скоєння інкримінованих їй дій в стані фізіологічного афекту та в іншому емоційному стані не перебувала. Про це свідчить відсутність характерної динаміки розвитку цих станів. Її дії були послідовними та цілеспрямованими як в момент правопорушення, так і після нього. Притаманні ОСОБА_2 такі індивідуально-психологічні особливості як низький інтелектуальний рівень, емоційно-особистісна незрілість, недостатнє засвоєння соціальних та етичних норм, схильність до скоєння вчинків за першим спонуканням здійснило вплив на її поведінку в досліджуваній ситуації та обмежило її здатність керувати своїми діями.

З акту додаткової комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи № 474 від 18 серпня 2010 року (а.с.346) вбачається, що ОСОБА_2 страждає у даний час та страждала під час, коли були скоєні інкриміновані їй дії на олігофренію у ступеню легко вираженої дебільності. Психічні розлади виражені у ОСОБА_2 у тому ступеню, що дозволяв їй, але не повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Безпосередньо після пологів, під час, коли були скоєні інкриміновані їй дії, на тлі основного психічного розладу, олігофренії, у ОСОБА_2 виник «особливий стан породіллі» зумовлений емоційною напругою, викликаною вагітністю та пологами та психічними процесами, що їх супроводжували. Цей «особливий стан породіллі» також обмежував її здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними, але не позбавляв її такої здатності повністю. ОСОБА_2 під час скоєння інкримінованих їй дій в стані фізіологічного афекту не перебувала. Притаманні ОСОБА_2 такі індивідуально- психологічні особливості: низький інтелектуальний рівень, емоційно-особистісна незрілість, низький рівень засвоєння соціальних та етичних норм, схильність до скоєння вчинків за першим спонуканням здійснило суттєвий вплив на її поведінку в досліджуваній ситуації, обмежило її здатність керувати своїми діями.

З висновку судово-цитологічної експертизи № 267 (а.с.102-104) року вбачається, що кров та епітеліальні клітини, знайдені в піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_2, могли походити від жінки (особи), в крові якої міститься антиген Н системи АБО, в тому числі як від самої ОСОБА_2, так і від новонародженої дитини. Походження крові та клітин в даному обєкті від ОСОБА_2 виключається.

З висновку судово-імунологічної експертизи № 315 (а.с.114-115) вбачається, що кров на поданих листках і стеблах могла походити від гр. ОСОБА_2 чи від новонародженої дитини. Внаслідок ідентичності групової належності крові ОСОБА_2 і крові новонародженої дитини по системі АБО висловитись категорично про походження крові від тої чи іншої із них не представляється можливим.

З висновку судово-імунологічної експертизи № 314 (а.с.120-121) вбачається, що на представлених на експертизу тапочках, штанах і куртці гр. ОСОБА_4 кров не виявлена.

З висновку судово-імунологічної експертизи № 313 (а.с.120-121) вбачається, що кров на носках, трусах і штанах ОСОБА_2 у всіх обєктів могла виникнути від гр. ОСОБА_2 чи від новонародженої дитини. Внаслідок ідентичності групової належності крові ОСОБА_2 і крові новонародженої дівчинки по системі АВО висловитись категорично про походження крові від тієї чи іншої з них не представилося можливим.

З висновку судово-імунологічної експертизи № 316 (а.с.130-131) вбачається, що кров на представленому фрагменті дорожки могла походити від ОСОБА_2 чи від новонародженої дитини. Внаслідок ідентичності групової належності крові ОСОБА_2 і крові новонародженої дівчинки пор системі АВО виловитися категорично про походження крові від тієї чи іншої із низ не представилося можливим.

Таким чином, з врахуванням всіх доказів, добутих та досліджених в судовому засіданні, суд вважає вину ОСОБА_2 доведеною, а її дії за ст. 117 КК України органом досудового слідства кваліфіковано вірно, так як вона вчинила умисне вбивство своєї новонародженої дитини відразу після пологів.

Враховуючи ступінь тяжкості психічного захворювання та ступінь тяжкості скоєного, суд вважає, що підстав для застосування до ОСОБА_2 заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги, як це передбачено актом амбулаторної судово- психіатричної експертизи (а.с.136) немає.

Призначаючи покарання підсудній, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу ОСОБА_2, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, по місцю проживання характеризується негативно, позбавлена батьківських прав відносно двох неповнолітніх дітей, страждає на психічне захворювання, в звязку з чим в повній мірі не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, та вважає, що міру покарання їй необхідно обрати у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винною за ст. 117 КК України та призначити їй

покарання за цією статтею

4 (чотири) роки позбавлення волі.

Строк рахувати з 23 вересня 2010 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою в Чернігівському СІЗО Державного департаменту з питань виконання покарань, взявши її під варту з залу суду.

Речові докази по справі: три паперові пакети, в яких знаходяться чотири ножі, пакет з тампоном із слідами змиву речовини бурого кольору, знищити.

Вирок може бути оскарженим до Апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляції, а засудженою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя Литвин Л.І.