АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/673/16 Справа № 191/470/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2016 року про повернення засудженому ОСОБА_6 клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2016 року засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати щодо нього положення Закону України № 3413 та зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що ухвала суду незаконна та несправедлива, вважає, що до нього повинно бути застосовано положення Закону України № 3413.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2016 року клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання повернуто особі, яка його подала.

Рішення суду обґрунтовано наступним. Згідно довідки Синельниківської ВК № 94 засуджений ОСОБА_6 відбував покарання в СВК № 94 з 13 травня 2015 року, але 23 грудня 2015 року вибув з СВК № 94 до СІЗО № 3 м. Дніпропетровська.

Оскільки Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VII від 26 листопада 2015 року, який набрав чинності 24 грудня 2015 року не визначає, який суд має право розглядати клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, а відповідно до п. 3 Прикінцевих положень цього Закону право на подання клопотання про його застосування віднесено і до компетенції суду, який постановив обвинувальний вирок, при вирішенні зазначеного питання слід виходити із вимог ст. 9 ч.6 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, зокрема, верховенство права, законність, доступ до правосуддя. Враховуючи зміст положень ст. 9 ч.6 КПК України, під час виконання вироку питання застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VII від 26 листопада 2015 року має вирішуватись відповідно до ст. 539 ч.2 п.2 КПК України місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок. З урахуванням наведеного, суддя прийшов до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання підлягає поверненню особі для звернення з ним до належного суду, яким є місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого він буде в подальшому відбувати покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_7 про залишення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 без задоволення, а ухвали суду без зміни; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки про повернення ОСОБА_6 клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання та звільнення з місць відбуття покарання суд першої інстанції обґрунтував тим, що вказане клопотання підлягає розгляду місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як убачається з наданих матеріалів, станом на час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_6 , останній не відбував покарання в СВК № 94, яка перебуває на території юрисдикції Синельниківського міськрайонного суду дніпропетровської області, оскільки 23 грудня вибув до СІЗО №3 м. Дніпропетровська та 29 лютого 2016 року був направлений відбувати покарання до Дніпропетровської ВК - 89, де і перебуває на даний час.

При надходженні до суду клопотань про зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі суди повинні забезпечити точне та неухильне дотримання законодавства та керуватися Конституцією України, Кримінальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України, зазначеним вище Законом № 838 Y111 від 26 листопада 2015 року, Законом України «Про попереднє ув`язнення», міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838 Y111 від 26 листопада 2015 року не врегульованим залишилось питання про те, яким саме судом повинно проводитися зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі, обвинувальний вирок щодо якої набрав законної сили а покарання не відбуто повністю, про що обґрунтовано зазначено судом в ухвалі про повернення клопотання засудженого ОСОБА_6 .

У відповідності до ст. 9 ч. 6 КПК України у випадку, коли положення КПК не регулюють питання кримінального провадження передбачено застосування загальних засад кримінального провадження, визначених статтею 7 ч. 1 КПК України.

Виходячи з зазначених загальних засад кримінального провадження суд першої інстанції обґрунтовано при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_6 керувався положеннями статті 539 ч. 2 п. 1 КПК України, відповідно до якої клопотання (подання) про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Виходячи з наведеного є необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що саме Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області повинен розглядати клопотання щодо ОСОБА_6 .

Безпідставними є і посилання ОСОБА_8 про те, до нього повинно бути застосовано положення Закону України № 3413, оскільки зазначений ОСОБА_6 . Закон України № 3413 стосується зняття застережень України до Женевських конвенцій про захист жертв війни від 12 серпня 1949 року та не підлягає застосуванню щодо ОСОБА_6 .

Застосування судом першої інстанції положень ст. 539 ч. 2 КПК України у даному випадку є обґрунтованим та вмотивованим, оскільки в установі за місцем виконання вироку перебуває особова справа засудженої особи, в якій зазначено початок та кінець строку покарання, маються копії усіх рішень суду у разі застосування щодо засудженої особи Закону України «Про амністію» чи положень ст. ст. 81, 82 КК України, що мають значення для правильного та швидкого вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку.

Рішення суду першої інстанції не позбавляє права засудженого ОСОБА_6 звернутися до уповноваженого суду з відповідним клопотанням у порядку ст. 72 ч. 5 КК України.

Підстав для скасування ухвали суду та для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає, тому його апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2016 року про повернення засудженому ОСОБА_6 клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишити без зміни.

Судді: