Справа № 461/6635/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2015 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :

24.10.2014 року, близько 23:20 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що на пр. Чорновола, 2, у м. Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, нанісши удар кулаком в обличчя ОСОБА_7 , заподіявши йому при цьому, згідно з висновком судово- медичної експертизи №1910 від 27.10.2014 року синці, садно на голові та на правій руці, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, відкрито заволодів його сумкою чорного кольору вартістю 250 гривень в середині якої знаходився паспорт громадянина України, виданий на прізвище ОСОБА_7 , гаманець вартістю 300 гривень, в якому знаходились гроші у сумі 1500 гривень, мобільним телефоном марки «Самсунг» вартістю 300 грн., із сім карткою оператора «Київстар» вартістю 25 грн. та мобільний телефон марки «Нокія С500» вартістю 1500 гривень із сім карткою оператора «Київстар» вартістю 20 гривень, на рахунку якої були кошти в сумі 40 грн., флеш носій об`ємом 4 Гб вартістю 100 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4030 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково та додатково пояснив, що 24.10.2014 року, близько 23:20 години, між ним і потерпілим та його другом відбувся конфлікт на зупинці біля кафе-бару «Кумпель». Конфлікт почався внаслідок того, що потерпілий і його друг нецензурно виражалися в його сторону. В процесі словесної перепалки він наніс удар потерпілому, після цього друг потерпілого підійшов ззаду і потягнув його за футболку, після чого він розвернувся і наніс удар другу потерпілого. Під час бійки вилетів телефон, чий це телефон йому не відомо, він взяв цей телефон. Чорної сумки на місці бійки не бачив.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні зазначеного в описовій частині даного вироку злочину, його винуватість повністю доводиться зібраними по справі нижченаведеними, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_7 , даними ним в судовому засіданні про те, що 24.10.2014 року він з товаришем знаходився біля ресторану «Кумпель» на пр. Шевченка в м.Львові, чекали на маршрутку. До них підійшов невідомий чоловік, наніс йому удар в обличчя від якого він впав на землю, після чого наніс удар його другу, від якого він також впав на землю. До удару в нього під лівою рукою знаходилась барсетка, в якій знаходились грошові кошти, гаманець, мобільний телефон, в`язка ключів, платіжна картка «Приватбанк», паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, записник. Піднявшись, ОСОБА_7 зрозумів, що барсетки немає, після чого викликав міліцію.

Показами свідка ОСОБА_8 , даними ним в судовому засіданні про те, що вони з ОСОБА_7 чекали на маршрутку після 23:00 години. До них підійшов обвинувачений, щось запитав. ОСОБА_7 тримав барсетку під пахою. Фіцек наніс Мазану удар правою рукою, від якого ОСОБА_9 впав на асфальт, лівою рукою наніс удар йому, від якого він також впав. Коли вони піднялися, барсетки не було. Він бачив, що у барсетці були 2 телефони.

Висновком експерта №1910 від 25.10.2014 року /а.с.81/, згідно якого у гн-на ОСОБА_7 виявлено: синці та садна на голові, на правій руці, садно на лівій нозі, які утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 24 жовтня 2014 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Даними довідки ломбарду «Скарбниця», згідно якої ОСОБА_5 заклав мобільний телефон марки «NOKIA C500», ІМЕІ якого співпадає з ІМЕІ мобільного телефону, який належав потерпілому /а.с.82-86/.

Даними протоколу пред`явлення особи до впізнання від 03.06.2015 року /а.с.87-89/, згідно якого, потерпілим ОСОБА_7 впізнано особу ОСОБА_5 .

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, вчинив грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого - злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

В основу вироку суд кладе покази потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 . Покази цих осіб узгоджуються між собою та іншими, вищенаведеними, доказами по справі, в тому числі і з показами самого обвинуваченого, та повністю доводять вину ОСОБА_5 у вчиненні вищенаведеного злочину. Крім того, як встановлено в ході розгляду справи, в названих потерпілого та свідка немає жодних підстав оговорювати обвинуваченого.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого: раніше не судимого, за місцем проживання скарг не поступало, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 , слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії.

Разом з тим, враховуючи тяжкість злочинів, особу винного, обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання, відповідно до ст.75 КК України, і ОСОБА_5 , слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Щодо заявленого потерпілим цивільного позову, то суд вважає, що такий на підставі ст.ст.1166, 1167 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та керуючись ст.60 ЦПК України слід задовольнити частково з наступних підстав.

Досудовим розслідуванням встановлено, що вартість викрадених у потерпілого речей становить 4030, 00 гривень. Проте потерпілий просить в цивільному позові стягнути з обвинуваченого в його користь матеріальну шкоду в сумі 6000 гривень, що не відповідає обвинуваченню.

Відповідно до ст.337 КПК України суд розглядає кримінальне провадження лише в межах висунутого обвинувачення, а відтак приходить до висновку, що цивільний позов з слід задовольнити частково - стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь потерпілого ОСОБА_7 (інд. код НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду в сумі 4030,00 гривень, так як це встановлено досудовим розслідуванням та зазначено у фабулі обвинувачення.

Стосовно вимоги потерпілого про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, то на думку суду таку слід задовольнити частково.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.ст.127, 128 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер скоєного злочину, ступінь вини обвинуваченого, глибину страждань потерпілих, а також вимоги розумності і справедливості, та вважає, що моральна шкода підлягає до задоволення ОСОБА_7 в розмірі 500 гривень.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст.131 КПК України, не обирався.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 в користь потерпілого ОСОБА_7 (інд. код НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду в сумі 4030 (чотири тисячі тридцять) гривень та моральну шкоду в сумі 500 (п`ятсот) гривень, а всього 4530 (п`ять тисяч тридцять) гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1