У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Вищий спеціалізований суд України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

ОСОБА_12., ОСОБА_13., ОСОБА_14

розглянувши у судовому засіданні 18 серпня 2015 року у м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 30 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 13 липня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 не судимого,

засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 13 липня 2015 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 19 вересня 2014 року о 10.30 год., діючи з корисливих мотивів, проник до АДРЕСА_2 у м. Корсунь-Шевченківському, звідки таємно викрав належні ОСОБА_5 гроші у сумі 164 000 грн. та 2 005 доларів США, що є великим розміром.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового слідства. Зазначає, що належних та допустимих доказів його винуватості матеріали провадження не містять. Стверджує, що під час слідства до нього застосовувався психологічний тиск. Просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

У касаційній скарзі порушується питання про перевірку судових рішень у касаційному порядку у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду. Проте, зазначені обставини відповідно до вимог ст. 438 КПК України не можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному порядку. Крім того, згідно з вимогами ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчинені зазначеного у вироку злочину ґрунтується на сукупності зібраних під час досудового розслідування та ретельно досліджених судом доказах, яким дана належна оцінка.

Як убачається з копій судових рішень, ОСОБА_4 у судовому засіданні давав суперечливі та непослідовні показання, при цьому вину визнав частково і підтвердив, що дійсно проник у будинок потерпілого, звідки викрав гроші, кількість яких не рахував.

Також його винуватість підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5, свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які допомагали у переслідуванні та затриманні у ОСОБА_4, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та інших, даними протоколів огляду місця події, слідчого експерименту, висновку судово-трасологічної експертизи, іншими доказами, які узгоджуються між собою.

Згідно з даними протоколу слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_4 в ході слідчого експерименту за участю захисника повністю визнав свою винуватість та пояснив обставини вчиненого злочину.

За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно.

Твердження у касаційній скарзі засудженого ОСОБА_4 про те, що до нього застосовувалися незаконні методи ведення слідства, внаслідок чого він нібито вимушений був себе обмовити, були предметом розгляду судів першої та апеляційної інстанцій, та не знайшли підтвердження.

Зі змісту скарги убачається, що засудженим не наведено належним чином умотивованих, переконливих доводів на обґрунтування того, що під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або допущено такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, або що призначене покарання є явно несправедливим, з урахуванням положень статей 412-414 КПК України.

Доводи, наведені захисником засудженого в апеляційній скарзі, за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, їх належним чином перевірено й спростовано. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Отже, з касаційної скарги, наданих копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 30 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 13 липня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14