Провадження №1-кп/331/346/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2015 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українки, громадянки України, яка має середню освіту, має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованій, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не засудженій,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
30 травня 2015 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у торговому залі гіпермаркету «Епіцентр», що розташований за адресою: м. Запоріжжя вул. Запорізька буд. 1-Б, діючи з корисливих мотивів, будучи впевнена, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, взяла з торгової полиці майно, що належить ТОВ «Епіцентр-К», а саме:
- бриджі жіночі, вартістю 238 гривень 33 копійки, без урахування ПДВ;
- лосини, вартістю 124 гривні 17 копійок, без урахування ПДВ;
- футболка, вартістю 110 гривень 83 копійок, без урахування ПДВ, а всього товару загальною вартістю 473 гривні 33 копійки, без урахування ПДВ. Після чого зайшла до примірочної, одягла жіночі бриджі, до кишені який поклала лосини та футболку, та направилась до лінії каси. Пройшовши касу за вищевказаний товар ОСОБА_4 не розрахувалась, таким чином намагаючись таємно викрасти товар гіпермаркету, однак через незалежну від її волі причину, свій злочинний умисел до кінця довести не змогла, оскільки була зупинена співробітником служби безпеки, гіпермаркета та в подальшому передана працівникам міліції.
Суд, керуючись ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів підлягаючих дослідженню обмежено судом допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів характеризуючих особу обвинуваченої.

Будучи допитаною, у ході судового розгляду, обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому їй, органом досудового розслідування, кримінальному правопорушенні, повністю визнала, у вчиненому розкаялася та пояснила суду, що 30.05.2015 року перебуваючи в магазині «Епіцентр-К» в якому вирішила викрасти деякі речі для своїх дітей, скориставшись, тим що, за її діями ніхто не спостерігає взяла з торгових полиць бриджі, лосини та футболку та намагалася вийти не розрахувавшись на касі за вказаний товар, але була затримана працівниками магазину.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведена до кінця, з причин, які не залежали від волі винного.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченої, відношення самої обвинуваченої до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини.

Обвинувачена ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судима, вчинила злочин невеликої тяжкості, має постійне місце проживання, за місцем проживання скарг на її поведінку не надходило, офіційно не працює,на обліку у психіатра і нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд визнає, що вона вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяла становленню істини у справі.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_4 , відношення самої обвинуваченої до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства і за цих обставин вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікується її діяння у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов відсутній.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбування, призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає, покладені на неї обов`язки згідно п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід, застосований відносно засудженої ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Речові докази:

- бриджі жіночі, лосини, футболка, у кількості 1 шт., передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 залишити за належністю;

- DVD-диск, долучений до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1