Справа №573/2002/15-к
Номер провадження 1-кс/573/255/15

УХВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и
03 вересня 2015 року

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

підозрюваної: ОСОБА_5 ,

адвоката за призначенням : ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Білопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 про застосування відносно

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с.Штанівка Білопільського району, Сумської області, проживаючої в АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не заміжньої, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючої,не інваліда, соматичних захворювань не має, офіційно не працюючої, раніше не судимої,-

запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

в с т а н о в и в :

03 вересня 2015 року старший слідчий Білопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Білопільського району ОСОБА_3 , про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підставою для якого стали матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000526 від 02 вересня 2015 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Слідчий мотивував своє клопотання тим, що 31.08.2015 близько 09.00 год. в кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 з надуманих мотивів затіяла сварку з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає в цьому господарстві разом з ОСОБА_5 , в ході якої у останньої виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

У ході продовження сварки, у той час, коли ОСОБА_7 лежав на ліжку в першій кімнаті будинку ОСОБА_5 почала нанесла близько 5 ударів удари руками по обличчю, а після того як ОСОБА_7 впав на підлогу ногами нанесла близько 25 ударів по голові та близько 20 ударів по різним частинам тіла.

При проведенні розтину трупу виявлено наступні тілесні ушкодження: «Закрита тупа травма голови, крововиливи під тверду та м`яку мозкові оболонки мозку та мізочка, крововиливи в м`які тканини голови, садна та синці на обличчі та шиї, синці на передній поверхні грудної клітки, синці та садна верхніх та нижніх кінцівок», які відносяться до категорії тяжких.

Від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 помер. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №88 від 03.09.2015 причиною смерті ОСОБА_7 є крововиливи під тверду та м`яку мозкові оболонки.

Дане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за №0000526 від 02.09.2015, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допиту свідків із застосування відеозйомки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події в ході якого виявлено та вилучено речові докази; протоколом огляду трупу, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Підозрювана ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, санкцією даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років.

03 вересня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Беручи до уваги те, що підозрювана ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується негативно, у ході досудового розслідування відносно ОСОБА_5 зібрано достатньо доказів, які свідчать про вчинення нею тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, відповідної репутації, відсутності постійної роботи або навчання, враховуючи соціальні зв`язки підозрюваної, а саме: наявність близьких родичів - сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який на даний час мешкає в м. Южно-Сахалінськ Російської Федерації, а також те, що вона може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування і таким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Також ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, а саме на свого співмешканця ОСОБА_10 та племінницю ОСОБА_8 , які є прямими свідками в кримінальному провадженні, існує потреба у застосуванні до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні старший слідчий СВ Білопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 та прокурор Білопільського району ОСОБА_12 клопотання підтримали, просили його задовольнити.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 не погодився з клопотанням, вважав за необхідне застосувати відносно підозрюваної міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту, зважаючи на те, що підозрювана свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, від слідства не переховувалася, раніше не судима.

Підозрювана ОСОБА_5 при розгляді клопотання частково погодилася з обставинами скоєння злочину, вказаними у клопотанні, а саме з тим, що тільки вона завдавала тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , але по голові не била. Погодилася з думкою адвоката щодо виду запобіжного заходу.

Заслухавши учасників процесу, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини і утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; чи застосовувались до підозрюваного раніше запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення проти життя та здоров"я особи, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за яке судом може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Згідно ст.12 КК України вчинений підозрюваною злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується негативно, у ході досудового розслідування відносно ОСОБА_5 зібрано достатньо доказів, які свідчать про вчинення нею тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відповідної репутації, відсутності постійної роботи або навчання, повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного злочину від 03.09.2015, враховуючи соціальні зв`язки підозрюваної, а саме наявність близьких родичів, а саме сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Южно-Сахалінськ Російської Федерації, а також те, що вона може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування, і таким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Також ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, а саме на свого співмешканця ОСОБА_10 та племінницю ОСОБА_8 , які є прямими свідками в кримінальному провадженні, тому існує потреба у застосуванні до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Те, що ОСОБА_5 раніше не судима та від слідства не переховувалася, не свідчить про відсутність існування ризиків перешкоджання кримінальному провадженню з боку підозрюваної.

До такого висновку суд прийшов виходячи із характеристики на підозрювану за місцем проживання та згідно характеризуючих даних свідків щодо її дуже агресивної поведінки в стані сп`яніння, і можливості скоїти ще злочини.

Враховуючи достатні підстави вважати про наявність існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст 177 КПК України, на які вказав прокурор, суд приходить до висновку про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За приписами ч.3, п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, згідно якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені ст.ст.177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Україна є членом Ради Європи і відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод /Рим, 04.ХІ.1950 р., з протоколами до Конвенції/, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, - зобов"язана виконувати міжнародні норми права.

Відповідно до положень пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як:

a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом; ) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;

d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу;

e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг;

f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід саме у виді тримання під вартою, так як інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_5 процесуальних обовязків і її належної поведінки.

На підставі викладеного, керуючись 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178,183,186, 193,194,196,197,205,395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого Білопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором прокуратури Білопільського району ОСОБА_13 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с.Штанівка Білопільського району, Сумської області, проживаючої в АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не заміжньої, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючої, офіціно не працюючої, раніше не судимої, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали не може перевищувати шістдесяти днів і строк тримання під вартою обчислюється з 16год. 30 хв. 03 вересня 2015 року і закінчується о 16 год. 30 хв. 30 жовтня 2015р.

Дата закінчення дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 - 30 жовтня 2015 року о 16 год. 30 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Суддя