Провадження № 1-кп/470/48/15
Справа № 470/603/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2015 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора та прокурорів прокуратури Березнегуватського району Миколаївської області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представника ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000191, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 квітня 2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Березнегувате Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, такого, що в силу ст.89 КК не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Березнегувате Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, такого, що в силу ст.89 КК не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.27, ч.1 ст.122 КК України, в тому, що судовим розглядом

В С Т А Н О В И В:
19 квітня 2015 року, близько 19 год., ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знаходячись на літній площадці бару «Перлина», що розташований по вул. 1 Травня, 113 в смт. Березнегувате Миколаївської області, вживали спиртні напої разом з іншими. Там же між ОСОБА_12 і ОСОБА_10 виникла сутичка, під час якого останній голосно висловлювався нецензурною лайкою. В цей час до бару під`їхав автомобіль ВАЗ-21099, реєстраційних номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_13 , з якого вийшов ОСОБА_14 і звернувшись до ОСОБА_12 , запропонував свою допомогу. ОСОБА_10 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, використовуючи незначний привід, почав висловлюватися на адресу прибулих нецензурною лайкою, наніс ОСОБА_13 удар рукою в обличчя. Діючи з особливою зухвалістю та в групі осіб, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 почали наносити ОСОБА_14 множинні удари руками в область голови, від чого той впав на землю, де продовжили бити його ногами по тулубу та голові. На зауваження та спроби оточуючих припинити хуліганські дії не реагували, спричинивши ОСОБА_14 тілесні ушкодження у виді рани в області носа, перелому кісток носа зі зміщенням носової перегородки і порушенням носового дихання, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою триваючого розладу здоров`я, рани в області лоба і надбрівної дуги, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, садни в області обличчя і голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Продовжуючи вчиняти буйство та погрожуючи ОСОБА_13 фізичною розправою, ОСОБА_10 почав бити руками і ногами автомобіль ВАЗ-21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодивши передні та задні двері, капот, панель даху, переднє крило, решітку радіатора, вітровик капоту та вітрове скло, спричинивши матеріальні збитки власнику ОСОБА_7 на загальну суму 8427,59 грн. Хуліганські дії ОСОБА_10 мали триваючий характери та продовжувались не менше 30 хв. і були зупиненні лише працівниками міліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину за ч.2 ст.296, ч.2 ст.27, ч.1 ст.122 КК України не визнав. Суду показав, що того дня знаходився в барі, де в нього з ОСОБА_12 виник конфлікт із-за політичних поглядів. До бару під`їхав автомобіль, з якого вийшов молодший ОСОБА_13 і вдарив батька битою по голові. Він хотів його наздогнати, але не зміг, проте тілесних ушкоджень нікому не наносив і машину не бив. Опісля приїхали працівники міліції та затримали його.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину за ч.2 ст.296, ч.2 ст.27, ч.1 ст.122 КК України не визнав. Суду показав, що того дня знаходився в барі, де у сина виник конфлікт, в який втрутився старший ОСОБА_14 і вдарив його, а він вдарив у відповідь потерпілого декілька разів, від чого той упав на землю. Молодший ОСОБА_13 вдарив його битою по голові, від чого він впав на землю.

Проте вина обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у вчиненні ікримінованих їм кримінальних правопорушень повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, згідно рапорту оперативного чергового Березнегуватського РВ УМВС України, 19.04.2015 року близько 19 год. 25 хв. до чергової частини надійшло повідомлення по телефону про бійку поблизу бару «Перлина» ( а. п. 55 ).

В той же день працівниками міліції оглянута ділянка місцевості поблизу бару, що розташований по вул. 1 Травня, 113 в смт. Березнегувате Миколаївської області, під час якого виявлено пошкоджений автомобіль марки ВАЗ-21099 д. н. НОМЕР_1 та пляму бурого кольору біля нього, схожу на кров, вилучено три фрагменти від решітки радіатора автомобіля та дерев`яну біту в стороні від нього ( а. п. 59, 60- 62 ).

Наступного дня ОСОБА_7 звернулася до слідчого із письмовою заявою про притягнення до відповідальності осіб, винних в пошкодженні її автомобіля ( а. п. 56 ).

Будучи допитаною в судовому засіданні в якості потерпілої вона показала, що в поминальний день 19 квітня 2015 року, близько 19 год. 30 хв., вона дізналася про те, що її чоловік був побитий обвинуваченими та потрапив у лікарню, а належний їй на праві власності автомобіль, яким керував пасинок ОСОБА_13 , був пошкоджений ОСОБА_10 .

Її покази узгоджуються із висновком автотоварознавчої експертизи № 409 від 25 травня 2015 року ( з фото таблицею до неї та актом огляду транспортного засобу ), згідно якого встановлено, що автомобіль ВАЗ-21099 д. н. НОМЕР_1 мав пошкодження передніх та задніх дверей, капоту, панелі даху, переднього крила, решітки радіатора, вітровика капоту та вітрового скла, а сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, з врахуванням факторів викладених в дослідницькій частині, складає 8427,59 грн. ( а. п. 66-72, 73-74, 75 ).

Потерпілий ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що того вечора під`їхав із сином до бару «Перлина» за цигарками, де почув із вуст ОСОБА_10 відбірний мат та зробив йому зауваження. Той безпричинно пішов в напрямку сина та вдарив ОСОБА_15 в обличчя, а його двічі в потилицю вдарив ОСОБА_16 , від чого він упав і втратив свідомість, прийшовши до тями лише в лікарні.

Зі змісту комісійної судово-медичної експертизи № 55-к від 26 травня 2015 року вбачається, що в ОСОБА_14 малися ушкодження у виді множинних саден в області голови та обличчя, ран в області лівої надбрівної дуги, носа, лоба зліва, перелому кісток носа зі зміщенням, викривлення носової перегородки із вираженим утрудненням носового дихання.

За ступенем тяжкості рана в області носа, перелом кісток носа зі зміщенням носової перегородки і порушенням носового дихання відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою триваючого розладу здоров`я; рана в області лоба та надбрівної дуги до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; садни в області обличчя і голови до категорії легких тілесних ушкоджень ( а. п. 83-86 ).

Ці дані повністю узгоджуються із показами свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні показав, що увечері 19 квітня 2015 року, після кладовища, він під`їхав з батьком до бару «Перлина» та вийшов з машини. На літній площадці, де стояли люди, відбувався конфлікт. ОСОБА_17 почав безпричинно ображати батька нецензурною лайкою, а на його прохання заспокоїтись, вдарив в обличчя рукою, від чого він ( ОСОБА_13 ) упав. Батько відштовхнув ОСОБА_10 і в цей час його вдарив ОСОБА_16 . Обвинувачені, які перебували в стані сп`яніння, збили батька на землю та почали наносити багаточисленні удари руками й ногами з обох боків. Він витяг з багажника свого автомобіля биту, та щоб припинити побиття, вдарив нею по голові ОСОБА_11 , який стояв над батьком та наносив удари. ОСОБА_17 почав його наздоганяти, погрожував, пошкодив автомобіль, на якому вони приїхали, та заспокоївся лише тоді, коли прибули працівники міліції.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що того вечора проходив повз бару, де стояв автомобіль Панюти, а сам ОСОБА_15 знаходився в стороні від бару з битою в руках. Біля автомобіля стояв ОСОБА_16 , а на землі лежав ОСОБА_14 , якого періодично бив ногами ОСОБА_17 . Він погрожував ОСОБА_15 , висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, говорив, що справить потреби на батька, якщо той не підійде, бив ногами машину. На зауваження якоїсь жінки заспокоїтись, не реагував та бігав за ОСОБА_15 . Коли приїхали працівники міліції, почав тікати.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показала, що увечері 19 квітня 2015 року поверталася додому. Біля бару побачила знайомого ОСОБА_20 та його батька, які вийшли з машини та намагались пройти всередину, але трапився якийсь інцидент і штовханина. ОСОБА_17 вдарив ОСОБА_13 в обличчя, від чого той упав, висловлюючись на адресу обох нецензурною лайкою. Потім ОСОБА_17 та ОСОБА_16 почали бити ногами ОСОБА_14 , який упав на асфальт. Захищаючи батька, ОСОБА_13 дістав із багажника свого автомобіля палицю, якою вдарив ОСОБА_11 , а ОСОБА_17 почав за ним бігати, при цьому продовжував бити батька ногами, бив кулаками по капоту автомобіля, склу, хотів вирвати двері. Його намагалась вгамувати жінка, яку він кинув через себе.

Покази в судовому засіданні свідків захисту ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та свідка обвинувачення ОСОБА_23 в частині того, що саме потерпілий ОСОБА_14 спровокував конфлікт, втрутившись у суперечку, не мають суттєво значення для кваліфікації дій обвинувачених, оскільки саме після цього їх дії, які вони вчинили узгоджено, носять характер злісного хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що проявилось в спричинені середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , спричинені потерпілим моральної та матеріальної шкоди, пошкодженні автомобіля, належного потерпілій ОСОБА_7 , порушенні нормальної діяльності бару «Перлина».

За такого твердження захисника ОСОБА_9 про необхідність виправдання обвинувачених з підстав того, що вони захищались від дій ОСОБА_13 є безпідставними, оскільки останній наніс удар битою в голову ОСОБА_11 з метою захисту потерпілого ОСОБА_14 від нападу з боку обвинувачених, які почали наносити йому удари руками й ногами в життєво важливі органи, тобто ОСОБА_13 діяв в стані необхідної оборони, що передбачено положеннями ст.36 КК України.

Таким чином, вину обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень суд вважає доведеною, а такі їх дії кваліфікує за сукупністю злочинів як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, тобто за ч.2 ст.296 КК України; та як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинене групою осіб, тобто за ч.1 ст.28 - ч.1 ст.122 КК України, що передбачено правилами кримінальної вдповідальності в загальній частині КК.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_10 встановлено, що він вважається таким, що не має судимості, про що свідчить довідка на а. п. 88-89, копія вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 17.09.2008 року та копія ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 25.11.2008 року, копія постанова Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 24.10.2011 року про звільнення від призначеного йому покарання ( а. п. 98-99, 100-101, 103 ). На обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває ( а. п. 93-95 ), а згідно довідки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 , строкову військову службу не проходив за станом здоров`я ( а. п. 96 ), та, як вбачається з матеріалів справи, раніше йому встановлювалася третя група інвалідності в зв`язку із тяжкою черепно-мозковою травмою голови ( а. п. 101 ). Згідно характеристики Березнегуватської селищної ради, за місцем проживання на адмінкомісії не розглядався і скарг на його поведінку не надходило ( а. п. 91 ).

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_11 встановлено, що він вважається таким, що не має судимості, про що свідчить довідка на а. п. 107, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває ( а. п. 94-95, 110 ), а згідно характеристики Березнегуватської селищної ради, за місцем проживання на адмінкомісії не розглядався і скарг на його поведінку не надходило ( а. п. 108 ).

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, обставини їх вчинення, дані про особи обвинувачених.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим судом не встановлено, а обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 і ОСОБА_11 судом визнається вчинення ними злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи, що потерпілі ОСОБА_14 й ОСОБА_7 наполягали на суворому покарання обвинувачених, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_10 у виді позбавлення волі, а ОСОБА_11 у виді обмеження волі в межах санкції статей, що передбачені в ч.1 ст.122 та ч.2 ст.296 КК України.

Крім цього, враховуючи позитивні характеристики за місцем проживання обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а також незадовільний стан здоров`я останнього, суд доходить висновку про можливість їх звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст.75 КК України, що є необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

У порядку ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягнення з обвинувачених в солідарному порядку на користь держави 2304,00 грн. в рахунок відшкодування витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи транспортного засобу ( а. п. 65 ).

Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_11 на досудовму слідстві не обирався і клопотань про обрання стосовно них таких заходів не заявлялось.

Цивільні позови потерпілого ОСОБА_14 про стягнення з обвинувачених солідарно матеріальної та моральної шкоди в розмірі 1652,12 грн. і 50000 грн. відповідно, 1000 грн. витрат на правову допомогу, та потерпілої ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди в розмірі 8827,88 грн. та 10000 грн. відповідно, 500 грн. на правову допомогу підлягають залишенню без розгляду, оскільки подані під час судового розгляду, що протирічить змісту ст.128 КПК України і не позбавляє потерпілих права звернутися до суду в порядку цивільного судочинства ( а. п. 34-41, 43-48 ).

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_24 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.28 ч.1 ст.122 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч.2 ст.296 КК України у виді 3 ( трьох ) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.28 ч.1 ст.122 КК України у виді 2 ( двох ) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_10 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 3 ( три ) роки з покладенням відповідно до п.п.2, 4 ст.76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та періодично з`являтися в ці органи на реєстрацію.

ОСОБА_25 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.28 ч.1 ст.122 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч.2 ст.296 КК України у виді 2 ( двох ) років обмеження волі;

- за ч.1 ст.28 ч.1 ст.122 КК України у виді 1 ( одного ) року обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_11 остаточне покарання у виді 2 ( двох ) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_11 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 ( два ) роки з покладенням відповідно до п.п.2, 3 ст.76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в солідарному порядку на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в розмірі 2304,00 грн.

Цивільний позов ОСОБА_14 про стягнення з обвинувачених матеріальної і моральної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з обвинувачених матеріальної і моральної шкоди залишити без розгляду.

Речові докази по справі, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Березнегуватського РВ УМВС України в Миколаївській області, а саме: дерев`яну биту, речовину бурого кольору, три фрагменти від решітки радіатора знищити як предмети, що не представляють цінності.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченими у той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1