Справа №610/4883/14-к
Провадження №1-кп/610/28/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2015 року м. Балаклія

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Балаклія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001620 від 04.11.2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Балаклія Харківської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Балаклійським районним судом Харківської області: 19.07.2005 року за ч.2 ст.309, ч.2 ст.317 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком тривалістю 1 рік; 15.02.2006 року за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, 26.08.2009 року звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково за постановою Жовтневого районного суду м.Харкова на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 15 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи засудженим за злочини, передбачені ч.2 ст.309, ч.2 ст.317 КК України, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, знову вчинив злочин при наступних обставинах:

17.01.2012 року в м.Балаклія Харківської області ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав при собі з метою незаконного збуту психотропну речовину метамфетамін.

В той же день, близько 13 години ОСОБА_5 , перебуваючи в м.Балаклія Харківської області, на майдані Ростовцева, поблизу будинку №8, маючи злочинний умисел, направлений на незаконний збут психотропних речовин, відповідно до попередньої домовленості, діючи умисно та протиправно, за винагороду в сумі 90 гривень незаконно збув психотропну речовину метамфетамін ОСОБА_7 , який брав участь у проведенні оперативної закупівлі. Після цього, приблизно о 13 годині 15 хвилин ОСОБА_7 видав співробітникам міліції медичний шприц із рідкою речовиною всередині, придбаний у ОСОБА_5 при наведених вище обставинах, яка згідно висновку хімічної експертизи №100 від 24.01.2012 року відноситься до психотропної речовини метамфетамін, маса якої в перерахунку на масу сухого залишку склала 0,0043 грама.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинене особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України.

27.10.2015 року між прокурором прокуратури Балаклійського району Харківської області юристом 3 класу ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , із застосуванням ст.69 КК України, у виді двох років п`яти місяців позбавлення волі без конфіскації всього належного йому майна.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник просили затвердити зазначену угоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч.3 ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 .

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Потерпілий у вказаній справі відсутній. Злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до тяжкого злочину.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4, 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Вирішуючи питання щодо відповідності умов угоди вимогам КПК України та КК України, в тому числі щодо застосування ч.1, 2 ст.69 КК України та визначення розміру покарання за ч.2 ст.307 КК України, суд керується наступним:

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий. ОСОБА_5 має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно. Має на утриманні малолітню дитину.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття обвинуваченого, який в ході судового розгляду справи усвідомив протиправний характер своїх дій та надав їм критичну оцінку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове.

Злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, не вважається корупційним злочином в розумінні положень ст.45 КК України.

Згідно зі ст.69 КК України, суд, з урахуванням особи винного, визнає обставинами, що істотно пом`якшують покарання і суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину те, що діяння ОСОБА_5 не спричинило тяжких наслідків. ОСОБА_5 змінив спосіб життя, утворив сім`ю - одружився, його дружина перебуває у стані вагітності, він та його мати знаходяться на обліку в центрі зайнятості як безробітні особи, не вчинив жодного нового адміністративного чи кримінального правопорушення (злочину) після вчинення інкримінованого йому злочину.

Враховуючи вищевказані обставини, що істотно пом`якшують покарання і суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченим, а також скрутне майнове становище його сім`ї, суд приходить до висновку, що узгоджене сторонами угоди покарання, визначене із застосуванням положень ч.1, 2 ст.69 КК України нижче нижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.307 КК України, без призначення додаткового покарання конфіскації всього належного майна обвинуваченого, за своїм розміром не суперечить характеру і тяжкості вчиненого ОСОБА_5 діяння, а також особі обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає, що узгоджене сторонами угоди покарання відповідає вимогам ч.2 ст.65 КК України, а саме є необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Крім того, як встановлено судом з пояснень обвинуваченого, а також з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 утримувався під вартою з 18.01.2012 року по 26.06.2014 року.

З урахуванням вимог ст.72 КК України у строк покарання ОСОБА_5 суд вважає необхідним зарахувати строк перебування його під вартою з 18.01.2012 року по 26.06.2014 року.

Долю процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст.124 КПК України, а речових доказів - на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.10.2015 року, укладену між прокурором прокуратури Балаклійського району Харківської області юристом 3 класу ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч.ч.1, 2 ст.69 КК України у виді 2 (двох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі без конфіскації всього належного йому майна.

Зарахувати в строк відбування покарання строк тримання ОСОБА_5 під вартою з 18.01.2012 року по 26.06.2014 року, тривалістю 2 роки 5 місяців 8 днів, та вважати його таким, що відбув покарання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати по справі в розмірі 1718 (одна тисяча сімсот вісімнадцять) грн. 50 коп. за проведення експертиз.

Речові докази:

полімерний пакет з психотропною речовиною метамфетамін масою 0,0043 грама в медичному шприці, скріпленому біркою №100 (квитанція №7763), переданий на зберігання до УМЗ ГУ МВС України в Харківській області; тампони зі змивами з рук ОСОБА_5 (квитанція №005094), передані на зберігання до Балаклійського РВ ГУМВСУ в Харківській області знищити;

гроші в сумі 90 грн. купюрами номіналом одна - 50 грн. (ВЮ4400476), та чотири купюри номіналом 10 грн. (АИ1173818, ИГ3971285, ИГ7723043, ЄВ2086372) (квитанція №1), передані на зберігання до Балаклійського РВ ГУМВСУ в Харківській області - передати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1