Справа № 455/1313/15-к
Провадження № 1-кп/455/192/2015
ВИРОК
Іменем України
22 грудня 2015 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Старий Самбір кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2015 року за № 0000662 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Старий Самбір Львівської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , судженого 10.10.2011 року Старосамбірським районним судом за ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України на 3 роки позбавлення волі; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
20.10.2015 року о 19 годині 45 хвилин ОСОБА_4 із торгової вітрини в магазині «Рукавичка», що знаходиться по вулиці Лева Галицького 42/6 у місті Старий Самбір Львівської області таємно викрав дві енергозберігаючі електричні лампочки, заподіявши магазину матеріальну шкоду на загальну суму 160 гривень.

Ці дії ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним та показав, що переживає матеріальні труднощі і щоб добути кошти на придбання продуктів харчування, вирішив викрасти ліквідний товар. З цією метою ввечері 20.10.2015 року зайшов до магазину «Рукавичка» у місті Старий Самбір та викрав дорогі енергозберігаючі лампочки, які заховав під куртку і не оплачуючи цей товар безперешкодно вийшов з магазину. Наступного дня поїхав до міста Самбір, де на вулиці продав лампочки незнайомому мужчині за 100 гривень, на які придбав продукти харчування.

Оскільки з допомогою відеозапису із магазину було встановлено факт вчинення ним крадіжки, добровільно відшкодував магазину заподіяну шкоду у сумі 199.99 гривні.

Шкодує, що через тяжке матеріальне становище вдався до крадіжки, щиро розкаюється у вчиненому, обіцяє, що подібне більше не повториться, просить його суворо не карати.

Вислухавши думку учасників судового провадження про порядок і межі дослідження доказів у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись у правильності розуміння зазначеними особами змісту обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, суд прийшов до переконання про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і вирішив обмежитися допитом підсудного та дослідженням характеризуючих його особу документів.

Аналіз досліджених належних, допустимих доказів у сукупності з признавальними показаннями обвинуваченого дає підстави вважати доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно.

При обранні виду і розміру покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого правопорушення; особу винного, який позитивно характеризується, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, у скоєному розкаявся, що слід вважати пом`якшуючими покарання обставинами.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_4 обставин не встановлено.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_4 доцільно призначити у вигляді громадських робіт.

Керуючись ст.368, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та обрати йому покарання 100 (сто) годин громадських робіт.

На цей вирок протягом 30 днів може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області.

Суддя