Справа № 136/1729/15-к

В И Р О К
іменем України

"11" лютого 2016 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні залу суду у м. Липовець кримінальне провадження №0000259 від 16 вересня 2015 року
за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зозівка Липовецького району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 8 класу Вербівської ЗОШ 1-2 ст., раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту : обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6

інших учасників судового провадження : представника уповноваженого підрозділу Національної поліції - ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей Липовецької райдержадміністрації - ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2015 року біля 16.30 год. неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи в домогосподарстві ОСОБА_9 , що в АДРЕСА_1 , в той час як ОСОБА_9 разом із його матір`ю ОСОБА_6 та ОСОБА_10 сиділи під будинком на лавці, він помітив, що вхідні двері в будинку відчинені, і у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна(крадіжку), після чого він шляхом вільного доступу, зайшов до приміщення веранди будинку, де на ліжку під подушкою виявив гаманець, з якого викрав грошові кошти в сумі 600 грн. та викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав та повністю підтвердив фактичні обставини справи. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини кримінального правопорушення та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті. Суду пояснив, що не подумавши, викрав гроші у ОСОБА_11 та витратив їх на свої потреби. Однак потерпілій повністю відшкодували збитки і вона його простила.
Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, надала суду клопотання з проханням судовий розгляд проводити за її відсутності, претензій до обвинуваченого не має,, оскільки збитки, заподіяні їй повністю відшкодовані. Просить суворо його не карати.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому встановлено, що неповнолітній обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу , прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

До пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин суд відносить щире каяття, визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину (добровільно надавав допомогу в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мали істотне значення для повного його розкриття) та відшкодування заподіяної шкоди.

Крім цього, ОСОБА_3 є неповнолітнім, що суд також визнає пом"якшуючою його покарання обставиною.

Обставин, що визнаються як обтяжуючі покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання відповідно до ст. ст. 50, 65, 103 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинувааченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також умови життя та виховання неповнолітнього, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
В силу ст. 12 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до злочинів середньої тяжкості.
За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується з незадовільної сторони., періодично не відвідує школу, були часті скарги громадян на поведінку ОСОБА_3 , вживання алкогольних напоїв. За характеристикою з місця навчання ОСОБА_3 характеризується як недисциплінований учень, до навчання ставиться безвідповідально, домашні завдання часто не виконує. На уроках дисципліну не порушує, однак часто пропускає заняття в школі без поважних причин. Однак до суспільно-корисної праці ставиться відповідально, любить працювати. Мати не приділяє належної уваги вихованню сина.

Вперше притягається до кримінальної відповідальності. Виховується у неповній сім"ї . Проживає разом з матір`ю, братом , сестрою та бабусею у приватному будинку. Його вихованням займається мати . Соціально-побутові умови його проживання нормальні, він має окрему кімнату, забезпечений всіма необхідними речами для проживання та навчання.

Приймаючи до уваги вищевикладене, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, оскільки суду надано підтвердження наявності в ощадбанку особового рахунку на ім.»я обвинуваченого із наявними на ньому грошовими коштами..
Суд вважає дане покарання необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень..

Суд не підтримує позиції сторони обвинувачення, щодо призначення обвинуваченному покарання у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання для особи, яка вчинила злочин у неповнолітньому віці є найсуворішим покаранням і застосовується лише тоді, коли є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого

В той же час, приймаючи до уваги обставини справи та особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, враховуючи відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, повне відшкодування заподіяної шкоди, суд вважає неприпустимим застосування до ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення неповнолітнього обвинуваченого від покарання та застосування до нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері терміном на один рік, оскільки неповнолітній своєю поведінкою довів своє виправлення.
За змістом ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння, подальшої бездоганної поведінки він, на момент постановлення вироку, не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру. , в тому числі у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №2 "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру", в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.
Однак, враховуючи, що стороною захисту не надано суду підтвердження бездоганної поведінки обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, а також здатності матері забезпечити виховний вплив на неповнолітнього сина та постійний контроль за його поведінкою - клопотання задоволенню не підлягає.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Витрати на залучення експертів та речові докази про справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 119, 349, 368, 369-371, 373-376,485, 487, 488, 496 КПК України, суд, -.
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в сумі 510 ( п`ятсот десять) гривень, що відповідає 30 неоподатковуваним мінімумам доходів громадян.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд. Після закінчення цього строку, вирок набирає законної сили , якщо не буде подано апеляційної скарги на вирок суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1