ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/3591/15-к

Номер рядка у звіті 12

19 листопада 2015 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця с. Домантово Золотоніського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня спецальна, не працюючого, не одруженого, на утриманні осіб не має, інвалідом та чорнобильцем не являється, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2006 року, на підставі якого видано виконавчий лист № 2-1665/2006 від 22.12.2006 року, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ? частини всіх доходів відповідача, але не менше 30% встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 30.11.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак ОСОБА_4 з грудня 2014 року злісно ухиляється від сплати аліментів, встановлених рішенням суду, матеріальної допомоги дитині не надає, на неодноразові попередження державного виконавця Золотоніської державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції про притягнення до кримінальної відповідальності не реагує, ніде не працює, в Золотоніському міськрайонному територіальному центрі зайнятості, як безробітний, не зареєстрований, заборгованість по аліментах станом на 01 жовтня 2015 року становить 7100,00 грн., яку добровільно не сплатив.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним у пред`явленому обвинуваченні визнав себе повністю, щиро розкаявся, просив суворо не карати. По суті заданих питань пояснив, що він не сплачує аліменти оскільки офіційно ніде не працює та не має стабільного заробітку. Вказав, що останній раз сплачував аліменти наприкінці 2014 року.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений тривалий час не сплачує аліменти, в результаті чого виникла значна заборгованість. Останню проплату обвинувачений зробив наприкінці 2014 року. Також зазначала, що ОСОБА_4 з дитиною не спілкується, подарунків їй не дарує. Просила призначити йому покарання у виді обмеження волі.

Враховуючи, що учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, - суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даними нормами.

Окрім повного визнання своєї вини з боку обвинуваченого, його винність підтверджується доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Оцінюючи докази в їх сукупності, в результаті всебічного, повного та об`єктивного їх дослідження, суд вважає пред`явлене обвинувачення доведеним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його повне визнання вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт, оскільки, на думку суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралася.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі зазначеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 477 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралася.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1