Справа № 274/5314/15-к
Провадження №1-в/0274/661/15
УХВАЛА
І м е н е м У к р а ї н и

29.12.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

представника адміністрації РВК №73 . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

засудженого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області в режимі відео-конференції з приміщенням Райківської виправної колонії (№73) справу за заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше судимого: 1) 28.02.1991 року за ст.140 ч.2, 46-1 КК України до 2 років позбавлення волі з відстрочкою вироку на 1 рік; 2) 07.12.1995 року за ст.141 ч.1 КК України до 5 місяців 11 днів позбавлення волі, звільнений 07.12.1995 року по відбуттю строку покарання; 3) 04.03.2005 року за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 03.10.2006 року умовно-достроково на 10 місяців 22 дні; 4) 18.12.2007 року за ст.185 ч.4, 69, 71 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 06.02.2009 року в порядку ст.82 КК України шляхом заміни не відбутого покарання більш м`яким у виді виправних робіт на 8 місяців 27 днів; 5) 19.12.2011 року за ст.ст.185 ч.3, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі,

в с т а н о в и в:
На розгляд до суду надійшла заява ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 24.05.2013 року Рівненським районним судом Рівненської області за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3, 185 ч.3, 187 ч.3, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 7 років 2 місяців позбавлення волі. Ухвалою Петровського районного суду Кіровоградської області від 14.04.2015 року вказаний вирок приведено у відповідність згідно з вимогами ст.71 ч.1, 71 ч.4 КК України, остаточне покарання засудженому визначено за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3, 185 ч.3, 187 ч.3, 70 ч.1 КК України у виді 7 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна. Початок строку відбуття покарання - 24.01.2010 року, кінець строку - 24.03.2017 року.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 02.02.2010 року. Під час тримання в СІЗО м. Івано-Франківськ порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. Стягнень та заохочень не мав. Характеризувався посередньо.

Під час утримання з 26.05.2012 року в Маневицькій виправній колонії (№42) смт. Малевичі, Волинської області, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. Стягнень та заохочень не мав. Характеризувався посередньо.

Під час утримання з 17.09.2012 в СІЗО м. Рівно порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. Стягнень та заохочень не мав. Характеризувався посередньо.

Під час утримання з 17.04.2014 року в Замковій виправній колонії (№58) м. Ізяслав порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. Отримав одне заохочення. Характеризувався позитивно.

Під час утримання з 24.12.2014 року в Петрівській виправній колонії (№49) с. Новий Стародуб, Петровського району, Кіровоградської області, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. Отримав одне заохочення. Характеризувався позитивно.

З 27.08.2015 року відбуває міру кримінального покарання в Райківській виправній колонії Житомирської області (№73). Не працевлаштований. За час відбування покарання характеризується посередньо, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає. Стягнень та заохочень не має.

Підтримує рівні взаємовідносинах з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Дотримується санітарно-гігієнічних норм, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу. Соціально-корисні зв`язки підтримує з близькими родичами шляхом листування, передач та телефонних переговорів. Позову за виконавчим листом не має. Вину у скоєних злочинах визнав повністю. За час відбування покарання на профілактичних обліках не перебував.

Згідно витягу з протоколу спільного засідання комісії Райківської ВК-73 та спостережної комісії при Бердичівській райдержадміністрації №29 від 21.10.2015р. (особова справа том-2, а.с.60), за результатами вирішення питання умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 у поданні матеріалів до суду було відмовлено, так як він не довів свого виправлення.

В судовому засіданні засуджений подану заяву підтримав. Стверджує, що за час відбуття покарання усвідомив свою провину та зробив для себе належні висновки. Просить врахувати його сумлінну поведінку, те що він має бажання працювати та не працює лише у зв`язку з недостатніми обсягами виробництва у колонії, має захворювання зору, яке потребує оперативного втручання, має сім`ю та постійне місце проживання.

Представник адміністрації виправної колонії вважає, що застосування до засудженого ст.81 КК України є передчасним, оскільки він на виробництві колонії не працевлаштований та, відповідно, за час відбуття покарання у Райківській виправній колонії не заохочувався. В той же час представник колонії повідомив, що від праці засуджений не відмовляється, у деревообробному цеху не може працювати у зв`язку з захворюванням зору, а іншої роботи на виробництві для нього на даний час немає, при цьому засуджений приймає участь у суспільно-корисній праці та виконує разові доручення представників адміністрації установи.

На думку прокурора заява засудженого підлягає задоволенню, оскільки за час відбуття покарання він вимог режиму утримання не порушував, має два заохочення, хоча і не працевлаштований, але залучається до суспільно-корисної праці, вину у скоєному злочині визнав, в разі звільнення з місць позбавлення волі буде мати місце проживання.

Заслухавши засудженого, представника виправної колонії, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення поданої заяви.

Так, згідно положень ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким (п.17), судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Таким чином, при прийнятті рішення по суті справи, суд враховує те, що відповідно до наявних у матеріалах особової справи характеристик, засуджений по суті характеризується позитивно, впродовж усього строку відбуття покарання порушень режиму не допускає, працював та отримав два заохочення, на даний виявляє бажання працювати, однак не працевлаштований на виробництві колонії з об`єктивних причин, приймає участь у суспільно-корисній праці, від виконання разових доручень не відмовляється, після звільнення з місць позбавлення волі буде забезпечений житлом. Вказані обставини свідчать, що за час відбування покарання засуджений довів своє виправлення а тому підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України суд,-

п о с т а н о в и в:
Заяву задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 24.05.2013 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 23 дні.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим з моменту вручення йому копії.

Суддя: ОСОБА_1