Справа № 127/3994/15-к
Провадження № 1-кп/127/580/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.08.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представників потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого: ОСОБА_9 ,
захисника: ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця кримінальне провадження №0001133 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 23.02.2013 р. по обвинуваченню:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, литовця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
22.02.2013 в проміжок часу з 17:00 год. до 19:00 год. ОСОБА_9 , знаходячись в автомобілі «Honda CRV», який був припаркований поблизу буд. № 10, по вул. Зодчих в м. Вінниці, через неприязні відносини, які виникли на побутовому ґрунті між ним та ОСОБА_11 , умисно наніс ОСОБА_5 , яка перебувала у салоні вказаного автомобіля близько 20 ударів правою рукою в ділянку обличчя та голови, при цьому тримаючи її лівою рукою за шию, внаслідок чого, остання втратила свідомість. В подальшому, коли ОСОБА_11 отямилась і вийшла з автомобіля, при цьому намагаючись заспокоїти ОСОБА_9 , останній не зупиняючись на вчиненому наніс по одному удару кулаком руки в область правої скроні, носа та лоба ОСОБА_12 .
В результаті неправомірних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження, які згідно висновків судово-медичних експертиз: № 350 від 23.04.2013, № 1975 від 19.02.2014, № 63-к/1936/30 від 10.02.2015 виразились у закритій черепно-мозковій травмі, струсі головного мозку, забої м`яких тканин носа, параорбітальних гематомах з обох сторін, забої м`яких тканин в ділянці правого скронево-нижньощелепного суглобу, пошкодженні зв`язок IV пальця лівої кисті, які виникли від травматичної дії тупого твердого предмету (предметів) та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (понад - 6 але менше 21 дня).
Крім того, не зупиняючись на вчиненому, 22.02.2013 в проміжок часу з 17:00 год. до 19:00 год. ОСОБА_9 , знаходячись поблизу буд. №10, по вул. Зодчих в м. Вінниці, через неприязні відносини, які виникли на побутовому ґрунті між ним та ОСОБА_6 умисно наніс останній один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя з лівого боку, від якого ОСОБА_6 впала на землю та втратила свідомість. В подальшому коли ОСОБА_6 отямилась від удару та намагалась заспокоїти ОСОБА_9 , останній наніс ОСОБА_6 удар кулаком правої руки в ділянку обличчя, від якого остання впала на землю, та вдруге втратила свідомість.
В результаті неправомірних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, які згідно висновків судово-медичних експертиз: №1980 від 01.11.2013, № 1934 від 12.12.2014 виразились у закритій черепно-мозковій травмі, струсі головного мозку, забої (синець) м`яких тканин потиличної ділянки та обличчя зліва, забої м`яких тканин ділянок шийного та грудо - поперечного відділів хребта, які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (понад 6, але менше 21 дня).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, але в силу ст.63 Конституції України щодо надання показань відмовився, цивільний позов потерпілих не визнав, крім позову потерпілої ОСОБА_6 в частині понесення витрат на ремонт телефону в сумі 3949 грн., оскільки все лікування потерпілих проходило по наказу ректора безкоштовно. Просив застосувати до нього ЗУ "Про амністію" на підставі того, що у нього на утриманні перебуває неповнолітня дитина.
Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 22.02.2013 року вона приїхала на своєму автомобілі до будинку по АДРЕСА_2 , щоб зустрітися із своєю колишньою студенткою ОСОБА_6 . Біля під`їзду будинку поговорили, коли вона збиралася йти до автомобіля то ОСОБА_6 побачила що йде ОСОБА_9 і вони зайшли до під`їзду, щоб уникнути зустрічі з ним, оскільки він їй погрожував. ОСОБА_9 почав телефонувати на телефон, щоб вона вийшла, але вона відмовилася. Відчинивши двері під`їзду вона побачила, що його немає, а коли підійшла до автомобіля побачила спущені шини. Підійшов до неї обвинувачений та сказав, що це він спустив колеса і вона нікуди не зможе поїхати. Тоді вона зателефонувала до міліції та свого батька та повідомила про даний факт.
Сівши в автомобіль вона чекала працівників міліції, обвинувачений також сів до нього та почав виривати з руки ключ, при цьому травмувавши їй палець на руці, ображав нецензурною лайкою та тримаючи лівою рукою за шию та голову наносив удари в ділянку голови, а саме в ніс та очі. Так як вона почала пручатися, та стукала ногами по дверцям автомобіля вони відчинилися та ноги були на проїжджій частині. Водій, який хотів проїхати поруч, не зміг цього зробити та підійшов до автомобіля, зробив зауваження обвинуваченому і сказав що викличе міліцію, тоді останній зупинився, а вона втратила свідомість. Коли вона прийшла до тями, вийшла з автомобіля, побачила обвинуваченого та ОСОБА_6 , тоді він ще два рази вдарив її в голову. Коли ОСОБА_6 почала кричати та взяла телефон, щоб до когось зателефонувати, він висмикнув його з рук та кинув об землю та вдарив ОСОБА_6 по голові, від чого вона впала та втратила свідомість.
Підбігли люди, приїхав її тато з племінником, яким він теж наніс тілесні ушкодження. Приїхали працівники охоронної фірми від «Приватбанку», швидка допомога, працівників міліції вони так і не дочекалися. Всі ці події вона пов`язує з тим, що вона подала на розлучення та зібравши речі пішла від нього. Щодо міри покарання поклалась на розсуд суду.
Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 12360 грн., яка полягає у витратах на лікування та моральної шкоди на суму 100 тисяч грн., яка полягає у тому, що діями обвинуваченого їй було нанесено шкоду її моральним принципам, її образили як людину і як жінку, зганьбили її ім`я, як науковця та педагога вона підтримала у повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона з обвинуваченим познайомилась коли на 3-му курсі здавала іспити і погано написала тестову частину іспиту та підійшла до ОСОБА_9 , щоб перездати, на що він сказав, що поставить їй високий бал і відтоді він почав проявляти до неї знаки уваги. В той час ОСОБА_5 була її науковим керівником по роботі і вона з нею займалася, але щоб уникати обвинуваченого, який був чоловіком ОСОБА_5 вона покинула гурток і в усьому зізналася їй. Відтоді ОСОБА_9 почав телефонувати їй та її матері та погрожував їм. 21.02.2013 року вона пішла до ректора та написала заяву. Ректор зателефонував до обвинуваченого і запропонував звільнитися за власним бажанням, але він цього не зробив.
22.02.2013 року вона зустрілася із ОСОБА_5 , щоб віддати флеш карту із науковою роботою. Коли вони зустрілися то побачила, що із-за кута будинку біг обвинувачений і вони з ОСОБА_5 зайшли до під`їзду будинку. Коли вони вийшли, то вже обвинуваченого не було і ОСОБА_5 пішла до своєї машини, а вона сіла в таксі та направилась до своєї тітки. Будучи в таксі до неї зателефонував обвинувачений і вона повернулася та побачила, що він б`є ОСОБА_5 в автомобілі по голові, на що вона йому зробила зауваження. Дістала свій телефон та почала телефонувати, тоді ОСОБА_9 висмикнув його та викинув, коли вона хотіла відійти, він вдарив її в обличчя, від чого вона впала та втратила свідомість, коли встала та почала щось йому говорити, але він ще раз її вдарив. В подальшому вона лікувалась 4 дні у лікарні, а потім перейшла на амбулаторне лікування.
Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 5513,90 грн., полягає у витратах на лікування та витрат на відновлення телефону, який пошкодив обвинувачений. Моральної шкоди на суму 40 тисяч грн., яка полягає у тому, що обвинувачений зганьбив її ім`я як гарної студентки і після вчиненого він продовжував ображати її, зводити наклепи у зв`язку із чим у неї почались неприємності на факультеті, де вона навчається заочно, що призвело до того, що їй прийшлось перевестися в інший навчальний заклад.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 22.02.2013 року близько 17-18 години до нього зателефонувала донька ОСОБА_5 та повідомила, що ОСОБА_9 спустив колеса у її автомобіля, вириває двері та хоче проникнути в салон машини, на що він їй сказав, щоб вона викликала міліцію. Через півгодини знову зателефонувала донька, він почув її крики та те що обвинувачений її б`є. В той час прийшов додому онук ОСОБА_14 , вони вийшли на вулицю, піймали таксі та поїхали за адресою, яку йому повідомив ОСОБА_9 .
На місці побачив доньку та ОСОБА_9 , який почав кричати та наніс тілесні ушкодження йому та онуку. Прохожі почали його відтягувати, викликали міліцію та швидку допомогу. Приїхала швидка допомога та забрала потерпілих до лікарні, там працівники міліції взяли показання. Крім того там була і ОСОБА_6 , яка лежала на купі снігу, так як втратила свідомість. У доньки було обличчя в крові, припухлі губи та очі.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що 22.02.2013 року після навчання він прийшов додому. До його дідуся зателефонувала тітка ОСОБА_5 та повідомила, що її побив ОСОБА_9 та попросила, щоб він приїхав та забрав її. Коли вони під`їхали на вул.. Зодчих то він побачив тітку, яка стояла біля свого автомобіля і у неї на обличчі була кров, садна, гематоми і вона повідомила, що це зробив її чоловік. В той час ОСОБА_9 , який стояв біля свого автомобіля почав швидко рухатись в сторону тітки і тоді дідусь почав його стримувати, на що обвинувачений вдарив його в плече, від чого він впав та почав його душити, він в свою чергу почав ОСОБА_9 відштовхувати, але у нього нічого не вийшло і він почав кликати на допомогу. Підійшли двоє чоловіків і розборонили їх та викликали швидку допомогу. Чи наносив ще комусь обвинувачений тілесні ушкодження він не бачив.
Крім показань потерпілих та свідків вина обвинуваченого підтверджується також і іншими доказами, зібраними у справі, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.02.2013 року згідно якої було прийнято усну заяву від ОСОБА_6 , про те що гр. ОСОБА_9 , 22.02.013 року близько 18:00 год. по вул. Зодчих, 10 в м. Вінниці наніс їй тілесні ушкодження в ділянку обличчя (а.с.69);
- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею до нього від 03.10.2013 року за участю потерпілої ОСОБА_6 в присутності двох понятих, 4 статистів було проведено слідчий експеримент, під час якого потерпілій було запропоновано відтворити обставини події, які відбулися 22.02.2013 року, які відповідають показам, наданих нею в судовому засіданні (а.с.72-84);
- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями до нього від 04.10.2013 року в присутності двох понятих, 4 статистів, із свідком ОСОБА_14 було проведено слідчий експеримент, під час якого він розказав та показав обставини події які відбулися 22.02.2013 року по АДРЕСА_2 , які відповідають його показам, наданих ним в судовому засіданні (а.с.85-92);
- висновками судово-медичних експертів №1980 від 01.11.2013 року та №1934 від 12.12.2013 року згідно яких у ОСОБА_6 під час перебування на лікуванні у МКЛ ШМД з 22.02.2013р по 26.02.2013 р. та подальшого амбулаторного лікування були виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, забій (синець) м`яких тканин потиличної ділянки та обличчя зліва, забій м`яких тканин ділянок шийного та грудо-поперекового відділів хребта.
Дані ушкодження у ОСОБА_6 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності могли бути спричиненні в строк, вказаний у постанові про призначення судово-медичної експертизи 22.02.2013 р., належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я.
Характер і локалізація виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень свідчать про травматичні дії (удари чи співударяння при падінні з положення стоячи) в ділянки голови та тулуба, що за механізмом допускає можливість утворення за обставин, відображених як у протоколі допиту ОСОБА_6 від 23.04.13р. («.. вдарив мене кулаком по голові, внаслідок чого впала і вдарилась головою об асфальт….ухиляючись від удару, впала і вдруге втратила свідомість..») , так і у протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 від 03.10.13р. («...рукою наніс їй удар в ліву ділянку обличчя …, в результаті чого потерпіла впала на землю та втратила свідомість ... знову ... кулаком правої руки наніс їй удар в ділянку обличчя . .., від якого потерпіла не втрималась на ногах та впала на землю і втратила свідомість..») (а.с. 94-97) ;
- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею до нього від 01.10.2013 року за участю потерпілої ОСОБА_5 в присутності двох понятих, 4 статистів було проведено слідчий експеримент під час якого потерпілій було запропоновано відтворити обставини події, які відбулися 22.02.2013 року, які відповідають показам, наданих нею в судовому засіданні (а.с.101-118);
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання з фототаблицею до нього від 23.02.2015 року згідно якого до матеріалів кримінального провадження було приєднано 4-х фотознімки із зображенням обличчя потерпілої ОСОБА_5 (а.с.119-121);
- висновками судово-медичних експертів №350 від 23.04.2013 року, №1975 від 19.02.2014 року, №63-к/1936/30 від 10.02.2015 року згідно яких у ОСОБА_11 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: підшкірних гематом (2 - двох) в потиличній ділянці, підшкірної гематоми у лобній ділянці (1); синців (4) на правій скроні, верхній повіці правого ока, нижній повіці лівого ока, спинці носа; обмежених крововиливів (3) під білковою оболонкою правого ока; крововилив (1) на слизовій оболонці нижньої губи; осаднень (2) перехідної кайми і шкіри верхньої губи; садна (1) на слизовій оболонці правої щоки; синця (1) в ділянці другого між фалангового суглоба 3-го пальця лівої руки.
Крім того у ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, забій м`яких тканин носа, параорбітальні гематоми з обох сторін, забій м`яких тканин в ділянці правого скронево-нижньощелепного суглобу; пошкодження зв`язок ІУ пальця лівої кисті.
Дані тілесні ушкодження у ОСОБА_11 по давності утворення можуть відповідати строку, вказаному у постанові про призначення експертизи - 22.02.2013р., виникли від травматичної дії тупого твердого предмету (предметів), не являлися небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад б, але не більше 21 дня) розлад здоров`я (п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», - Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 року).
Характер і локалізація відображених у ОСОБА_11 тілесних ушкоджень вказує на травматичні дії (удари чи співударяння) в різні ділянки голови та лівої кисті, що за механізмом свідчить про малу ймовірність утворення за умов падіння з положення стоячи на площину.
Тривале (понад 21 день) перебування ОСОБА_11 на стаціонарному і амбулаторному лікуваннях не може бути прийняте до уваги при судово-медичній оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки таке тривале лікування не пов`язане з характером і клінічними проявами названих в п. 1 тілесних ушкоджень, а може бути пояснене лікувально-діагностичною тактикою, направленою на недопущення формування стійких залишкових явищ черепно-мозкової травми і наявністю супутнього захворювання нетравматичного походження - «остеохондроз шийного відділу хребта» (з застосуванням п.п. 4.6, 4.7 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», 1995р., методичних рекомендацій «Сучасні принципи судово-медичної експертизи при струсі головного мозку», 2009р.).
Згідно «Медичної карти стаціонарного хворого» №6945 Вінницької обласної лікарні їм. Пирогова на ім`я ОСОБА_11 , у неї під час лікування в хірургічному відділенні з 02.04.13р. по 19.04.13р. були виявлені «множинні гострі виразки шлунку», ускладнені «шлунково-кишковою кровотечею». Вказане захворювання та його ускладнення не стоять в причинному зв`язку з названими в п. 1 тілесними ушкодженням (а.с. 122-129).
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання потерпілих, свідків та всі докази в їх сукупності, та те, що обвинувачений визнає вину, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 , повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочину невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, а саме: те що він раніше не судимий, по місцю роботи та проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце роботи.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно ст. 67 КК України це вчинення злочину повторно.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_10 заявила клопотання про застосування до обвинуваченого амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він має на утриманні неповнолітню дитину, вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, визнав свою вину, тобто є суб`єктом ЗУ "Про амністію".
Обвинувачений в судовому засіданні не заперечував проти звільнення від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», з наслідками застосування амністії ознайомлений.
Як встановлено ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Статтею 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" встановлено, що встановивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
19.04.2014 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 р. №1185-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).
Відповідно до п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, який набрав чинності 19 квітня 2014 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, а також за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
В матеріалах кримінального провадження наявне свідоцтво про народження неповнолітнього сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 22.02.2013 р., тобто до дня набрання чинності (19 квітня 2014р.) Закону України «Про амністію у 2014 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_9 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
При вирішенні питання щодо задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 в частині стягнення з обвинуваченого на її користь 12360 гривень у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди, яка полягає у витратах на лікування потерпілої, який не визнаний обвинуваченим, суд приходить до переконання, що він не підлягає задоволенню, оскільки потерпілою та її представником були надані документи, щодо призначення лікарських препаратів та довідку на підтвердження вартості вказаних препаратів, а квитанцій на підтвердження витрат, понесених потерпілою не надано.
Що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 в частині стягнення з обвинуваченого на її користь 5513,90 гривень у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди, яка полягає у відновленні пошкодженого мобільного телефону, а також витрат на лікування, проведеного після отриманих травм, суд приходить до переконання, що він підлягає частковому задоволенню, на суму 3949 грн., що стосується витрат на ремонт телефону, оскільки він підтверджується належними документами, а саме листом замовлення вартості відновлення (ремонту) мобільного пристрою на суму 3949 грн., в іншій частині цивільний позов не підлягає задоволенню, оскільки потерпілою не надано чеки, квитанції, які б вказує на дійсне понесення нею витрат.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди потерпілої ОСОБА_5 на суму 100 тисяч гривень та ОСОБА_6 на суму 40 тисяч гривень, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», а також положення ч. 1 ст. 1167 ЦК України, згідно якої моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 1167 ЦК України.
Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності і справедливості.
В частині стягнення моральної шкоди ОСОБА_5 , а саме враховуючи, що у зв`язку із ушкодженням та погіршенням здоров`я заподіяного обвинуваченим, яке виразилось у фізичному болі та душевних стражданнях, а саме, те, що було нанесено шкоду її моральним принципам, що виразилось в образах її як людини і як жінки, матері його дитини, погрозах із сторони обвинуваченого її переслідування, суд вважає що позовні вимоги дещо завищені, тому позов підлягає частковому задоволенню на суму 20 000 гривень.
Що стосується стягнення моральної шкоди потерпілої ОСОБА_6 яка в момент спричинення тілесних ушкоджень перенесла фізичний біль, пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, страху за власне здоров`я. Після перенесеної травми голови у неї порушився сон, вона почала швидко втомлюватись, знизився настрій, апетит, крім того вона перебувала в залежності по навчанню від обвинуваченого, внаслідок постійних претензій та погроз, тому суд вважає що позовні вимоги дещо завищені, а тому позов підлягає частковому задоволенню на суму 5 000 гривень.
Так, дійсно потерпілі зазнали моральних страждань внаслідок отриманих травм, відчули фізичний біль, нормальний спосіб життя їх при цьому беззаперечно був порушений, на думку суду сума в 20 000 грн. та 5 000 грн. є достатньою компенсацією за ті моральні страждання, які вони зазнали.
Питання про речові докази суд має вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.85,86 КК України, ст.3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.
На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання.
Цивільний позов потерпілих задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 3949 (три тисячі дев`ятсот сорок дев`ять) грн.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 5 000 (п`яти тисячі) грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон марки «HTC Desire HD A9191», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вручити копію вироку обвинуваченим та прокурору негайно, а іншим учасникам судового провадження, що не були присутні у судовому засіданні надіслати копію вироку поштою не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: