Єдиний унікальний номер 185/932/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2016 року. Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000122 від 16 січня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця міста Павлограда Дніпропетровської області, цигана,

громадянина України, без освіти, не одруженого,

не працюючого, маючого на утриманні 3-х малолітніх дітей,

який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , та який мешкає за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 12.11.2015 року Павлоградським міськрайонним

судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до

покарання у вигляді громадських робіт строком двісті годин,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
16.01.2016 року, приблизно о 01:30 годин, ОСОБА_3 , перебував по вул. К.Маркса м. Павлограда, де помітив каналізаційний колодязь, який був вкритий металевим люком та в нього раптово виник злочинний намір направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме металевого люка з каналізаційного колодязя. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне вилучення чужого майна та звернення його на свою користь, скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, та його дії є непоміченими, розуміючи протиправний характер своїх дій, але не відмовляючись від них, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з кабельної каналізації зв`язку каналізаційний люк, який поклав на привезені з собою санчата та направився в напрямку перехрестя вулиць Карла Маркса та Степного Фронту м. Павлограда. Далі, ОСОБА_3 , керуючись своїм злочинним наміром, направився до себе додому за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, ОСОБА_3 вважав, що він виконав усі дії, які необхідно було виконати для доведення свого злочинного наміру до кінця, намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном. Однак, ОСОБА_3 з викраденим майном був затриманий
працівниками Павлоградського ВП, та злочин не було закінчено з причин, які не
залежали від його волі. В результаті чого, ОСОБА_3 міг би спричинити ПАТ
«Укртелеком» Дніпропетровської філії комбінованого центру телекомунікацій
№524 матеріального збитку на загальну суму 783 грн.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що дійсно в середині січня місяця 2016 року, приблизно о 01 годині, він перебував по вул. К.Маркса м. Павлограда, де помітив каналізаційний колодязь, який був вкритий металевим люком, який він вирішив викрасти. За допомогою санчат він став везти люк до себе додому однак був затриманий працівниками міліції. На даний час люк повернутий власнику, тому позовні вимоги позивача він не признає. Причиною скоєння злочину є те, що він не працює, має на утримані трьох малолітніх дітей, яких не має чим кормити.
Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що вона працює юристом ПАТ«Укртелеком» Дніпропетровської філії комбінованого центру телекомунікацій №524. В січні місяці їй стало відомо, що в м. Павлограді з каналізаційного колодязя, який був вкритий металевий люк. На сьогодні люк повернутий власнику, але вона просить суд стягнути з обвинуваченого на користь позивача 783 грн., які в майбутньому будуть потрачені на обладнання даного люку на місці скоєння злочину. Просить суд призначити обвинуваченому покарання на свій розсуд.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, представника потерпілого, суд вважає, що обвинувачений винний у закінченому замаху спрямованому на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Його дії кваліфікуються за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше судимий, має на утриманні 3-х малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працює, за місцем проживання характеризується негативно, вину визнав у повному обсязі.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого не виявлено.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України слід перевести не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.11.2015 року у виді громадських робіт у покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України суд вважає необхідним до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 частково приєднати покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.11.2015 року, яким він був засуджений до покарання у вигляді громадських робіт строком на двісті годин, так як останній не відбув покарання у вигляді громадських робіт.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає, що його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Укртелеком» Дніпропетровської філії комбінованого центру телекомунікацій №524 про відшкодування матеріальної шкоди не підлягають задоволенню, так як в позовній заяві зазначено про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 783 грн. - тобто вартості викраденого обвинуваченим каналізаційного люка, який на даний час повернутий позивачеві. Щодо стягнення з обвинуваченого витрат на монтажні роботи по установці каналізаційного люка, то позивачеві слід звернутися до суду в окремому проваджені.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 123 (сто двадцять три ) грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років шісти місяців позбавлення волі.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України ОСОБА_3 перевести не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.11.2015 року у виді 200 (двісті) годин громадських робіт у покарання у виді позбавлення волі строком на 25 (двадцять п`ять) днів позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.11.2015 року, та остаточно призначити покарання у виді двох років шість місяців десять днів позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки, та зобов`язати його відповідно до п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

В позові ПАТ «Укртелеком» Дніпропетровської філії комбінованого центру телекомунікацій №524 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 123 (сто двадцять три) грн.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- санчата та викрутку залишити ОСОБА_3 ;

- каналізаційний люк залишити у власності ПАТ «Укртелеком» Дніпропетровської філії комбінованого центру телекомунікацій №524
На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .