печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.10.2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

та обвинуваченого- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волхів,Російської Федерації, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 24.08.2015 року приблизно о 08.00 год. відпочивав на території парку «Слави», що за адресою м. Київ, пл. Слави.

В подальшому ОСОБА_5 з метою викрадення чужого майна направився в бік вул. Івана Мазепи, 14, в м. Києві та пройшовши декілька метрів, зупинився неподалік будинку № 14 по вул. Івана Мазепи в м. Києві де помітив потерпілого ОСОБА_6 , який стояв поряд з велосипедом білого кольору. Залишивши велосипед ТМ «Агресор» білого кольору біля дерева, що розташоване напроти відділення «Приват Банку» за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, 14, потерпілий ОСОБА_6 направився до банкомату вищевказаного відділення. В цей час ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна потерпілого ОСОБА_6 , підійшов до дерева біля якого знаходився велосипед ТМ «Агресор», оглянув місцевість та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, а потерпілий ОСОБА_6 знаходиться на безпечній для нього відстані, підбіг до велосипеду та сівши на нього розпочав рух.

В цей час потерпілий ОСОБА_7 , якому належить велосипед ТМ «Агресор» вартістю 9000 грн. помітив ОСОБА_4 , якому почав кричати уздогін, аби останній зупинився та повернув майно, яке йому не належить, однак ОСОБА_5 незважаючи на крики потерпілого ОСОБА_6 та розуміючи, що його злочинні дії викрито, продовжив своє злочинне діяння, що виразилося у відкритому викраденні майна, пришвидшив рух та на велосипеді «Агресор», зник з місця вчення злочину, спричинивши потерпілому матеріальний збиток на суму 9000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому діянні визнав повністю, розповів про обставини вчиненого кримінального правопорушення, підтвердивши фактичні обставини відповідно до пред`явленого обвинувачення.

Так, ОСОБА_4 пояснив, що дійсно 24.08.2015 року, приблизно о 08.00 год., перебуваючи на вул. Мазепи, біля буд. 14 в м. Києві та побачивши біля дерева велосипед, вирішив його викрасти. Підійшовши до велосипеда він сів на нього та поїхав, а коли потерпілий почав кричати, щоб він зупинився, він прискорив швидкість. В подальшому він вказаний велосипед сдав в ломбард та виклав оголошення в інтернеті про його продаж, однак при спробі продати велосипед був затриманий працівниками міліції, який у нього був вилучений та повернутий потерпілому. Також ОСОБА_4 зазначив, що кається у скоєному, зробив для себе відповідні висновки та те, що злочин вчинив у зв`язку з скрутним матеріальним становищем.

В судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин викрадення майна, а саме: показів потерпілого, свідків та письмових доказів, оскільки фактичні обставини нікім не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні, суд находить винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведеною.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились в відкритому викраденні чужого майна (грабіж), суд кваліфікує за ч.1 ст. 186 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного ним діяння, те що воно відноситься до злочинів середньої тяжкості, є умисним та корисливим, а також особу обвинуваченого, який визнав свою вину у вчиненому, раніше не судимий, на спеціальних обліках не перебуває, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, не офіційно працює, а також відсутність матеріальних та моральних претензій за сторони потерпілого.

У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи наведене та відсутність фактичної завданої злочином шкоди, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді штрафу в межах санкції статті, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ велосипед «Агресор», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому за належністю.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва, через районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1