У Х В А Л А

Справа № 183/7329/15

№ 1-кс/183/1067/15

19 листопада 2015 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчої слідчого відділу Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянину України, маючого середньо-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 125, ч.2 ст. 186 КК України, -

встановив :

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 28 вересня 2015 р. близько 18 год. 00 хв. він знаходився поблизу пам`ятника «Літак» по вул. Сучкова м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де побачивши ОСОБА_6 , який сидів на лавочці поблизу вказаного пам`ятника та поруч з ним лежав поліетиленовий пакет з майном, що належить останньому, та в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_6 . Після чого діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання злочинних суспільно-небезпечних наслідків, підійшов спереду до ОСОБА_6 та відкрито викрав поліетиленовий пакет з майном, а саме електронною книгою «PocketBook» моделі «Basic611», сірого кольору, грішми в сумі 230 грн. та упаковкою заварної кави «Ford» вагою 250 гр., та з викраденим майном побіг, заподіявши матеріальну шкоду ОСОБА_6 на суму 2064 грн. 40 коп.

В цей час ОСОБА_6 наздогнав ОСОБА_5 та став висловлювати вимоги та претензії до ОСОБА_5 , як до особи, що пограбувала його, при цьому фактично вплинути на поведінку ОСОБА_5 . ОСОБА_6 не мав можливості. В цей момент ОСОБА_5 перебуваючи поблизу магазину «Єва» розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, буд. 30, наніс потерпілому ОСОБА_6 не менше трьох ударів рукою в область обличчя, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які у своїй сукупності відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

Відомості про правопорушення було внесено до ЄРДР за №0001978 від 29 вересня 2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відомості про правопорушення було внесено до ЄРДР за №0002431 від 10 листопада 2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

10 листопада 2015 р. ОСОБА_5 у кримінальному проваджені внесеного до ЄРДР за № 0001978 від 29.09.2015 р. було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та у кримінальному проваджені внесеного до ЄРДР за № 0002431 від 10.11.2015 р. було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Слідча ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , яке підтримала у судовому засіданні, мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінальних правопорушень ОСОБА_5 обґрунтованою, вчинене ним кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 186 КК України віднесене до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 6 років. Вважає наявними ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала заявлене слідчою клопотання та просить задовольнити його, оскільки на її думку наявні ризики передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та враховуючи вчинення підозрюваним середньої тяжкості кримінального правопорушення, вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 винним себе у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень визнав, вказав, що забіжний захід може бути обраний інший, а не тримання під вартою, він не має наміру ухилятися від слідства та буде з`являтися своєчасно до слідчого, сьогодні сам з`явився до суду для розгляду клопотання.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчої, прокурора, підозрюваного у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його не обґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав: в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 125 КК України, свою вину він визнав.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, суд враховує відповідно до ст. 177 КПК України відсутність ризику вказаного слідчою відповідно до п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, як намір ОСОБА_5 переховуватися від слідства, оскільки таких доказів суду ні слідчим, ні прокурором не надано. Суд враховує, що ОСОБА_5 10 листопада 2015 р. було повідомлено про підозру і сьогодні він самостійно з`явився до суду, раніше він своєчасно прибував до слідчої для участі у слідчих діях. Суд не встановив фактичних обставин, які давали б суду підстави вважати, що ОСОБА_5 переховувався, або буде переховуватися від органу досудового розслідування. Викладені у клопотанні слідчою доводи про відсутність у ОСОБА_5 постійної роботи та його холостий сімейний стан, суд не може прийняти як ризик, викладений в розумінні ст. 177 КПК України, тому вважає посилання в поданні слідчої на такі обставини недостатніми для обрання запобіжного заходу арешту.

Суд вважає відсутнім і ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення скоєного 28 вересня 2015 р., і на сьогодні ОСОБА_5 вважається не судимим, оскільки вирок Новомосковського міськрайонного суду від 29.10.2015 р. відносно нього не набрав чинності, а посилання слідчої, як на ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, не є обґрунтованим, в на внаслідок чого, суд вважає недоцільним обрання ОСОБА_5 , такого запобіжного заходу. Крім того слідчою не мотивовано обрання самого суворого запобіжного заходу тримання під вартою, та неможливості застосувати більш м`який запобіжний захід. Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує наявність постійного місця проживання ОСОБА_5 , його самостійну явку до суду, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, та свідоме відношення до вчиненого кримінального правопорушення, та належне виконання своїх процесуальних обов`язків.

Відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, та порушення вимог викладених у ст. 184 КПК України, щодо належного обґрунтування неможливості запобігання ризику, або ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, є беззаперечною підставою для відмови слідчій у задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу взагалі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184 КПК України, суд, -

постановив :

в задоволенні клопотання слідчої слідчого відділу Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя