Справа № 11-890/11
Провадження №11/290/1068/11
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : Рупак А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2011 рокум. Вінниця

колегія суддів судової палати з кримінальних справ

апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Рупака А.А.

суддів Зайцева В.А., Старинця Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за апеляцією засудженої ОСОБА_2 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 10 червня 2011 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку та жительку села Тиманівка Тульчинського району Вінницької області, вулиця Гагаріна 12, українку, громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружену, пенсіонерку, раніше не судиму,

визнано винною за ст.126 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 510 (пятсот десять) гривень в дохід держави.

Стягнуто з засудженої на користь потерпілої ОСОБА_3 1000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди та 500 (пятсот) гривень витрат на правову допомогу.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку та жительку села Тиманівка Тульчинського району Вінницької області, вулиця П. Комуни 10, українку, громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружену, пенсіонерку, раніше не судиму,

виправдано за ст.126 ч.1 КК України.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_2 30 листопада 2009 року біля 11.00 годин в селі Тиманівка Тульчинського району в приміщенні Тиманівської амбулаторії Тульчинської ЦРЛ пройшла в кабінет стоматолога, де в той час на прийомі знаходилась ОСОБА_3, з якою перебувала в тривалих неприязних стосунках. В даному приміщенні між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відбулась сварка, в ході якої ОСОБА_2 умисно штовхнула ОСОБА_4, від чого остання впала на підлогу та забила праве плече і лікоть і тим самим їй був спричинений фізичний біль.

Цим же вироком виправдано ОСОБА_3 за ч.1 ст.126 КК України яка обвинувачувалась в тому, що вона в той же час на тому ж місці умисно нанесла улар рукою в обличчя та праве око ОСОБА_2, причинивши останній фізичний біль.

В апеляції засудженої ставиться питання про скасування вироку та направлення справи на новий судовий розгляд через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. В апеляції вказується на недоведеність умислу ОСОБА_2 на заподіяння фізичного болю, ненадання оцінки висновкам наявних судово-медичних експертиз. Також на думку апелянта суд надав перевагу одним доказам над іншими не обґрунтувавши таке рішення.

Заслухавши доповідача, засуджену ОСОБА_2, яка підтримала апеляцію, виправдану ОСОБА_3, яка вважає вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція засудженої не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст..323 КПК України вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим, постановленим на підставі розглянутих в судовому засіданні доказах при всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин. Як вбачається з вироку, судом повністю дотримані зазначені норми та висновки суду про винуватість ОСОБА_2 та невинуватість ОСОБА_3 є правильними.

Доводи апеляції про не підтвердження свідком ОСОБА_5 спричинення фізичного болю ОСОБА_3 ОСОБА_2 не ґрунтуються на законі, оскільки в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що в нього на прийомі перебувала потерпіла ОСОБА_3 та в цей час до кабінету зайшла засуджена і між ними почалась сварка. Зробивши їм зауваження він відвернувся, щоб взяти інструмент, який в цей час впав на підлогу і він нахилився за ним. При цьому він почув падіння, а повернувшись побачив, що ОСОБА_3 піднімається з підлоги. ОСОБА_2 знаходилась в приміщенні кабінету. Після цього ОСОБА_3 сказала йому, що забилась.

Крім цього свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомили, що зі слів ОСОБА_3 знають про інцидент між нею та ОСОБА_2, під час якого потерпіла отримала фізичний біль внаслідок поштовху з боку ОСОБА_2 наступним падінням ОСОБА_3 Також їм потерпіла жалілась на біль в руці.

Також висновки судово-медичної експертизи №74 від 22.04.2011 року (а.с.44-45) не спростовують висновків суду про отримання потерпілою фізичного болю внаслідок дій засудженої.

Необґрунтованими слід визнати також доводи апеляції в частині надання переваг одним доказам над іншими, оскільки суд оцінюючи показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які нібито бачили подряпини на обличчі ОСОБА_2, критично у сукупності з іншими доказами дав їм оцінку. Зокрема сама ОСОБА_2 в початкових поясненнях не вказувала на отримання нею подряпин, відсутні з цього приводу будь-які медичні документи. Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5, які працюють разом з засудженою, не підтверджували наявність на її обличчі подряпин.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції засудженої.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 10 червня 2011 року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.126 КК України залишити без змін.

Судді:

З оригіналом вірно: