ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії суддів:

ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на вирок Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року щодо ОСОБА_4,

встановив:

У касаційній скарзі прокурором викладено вимогу про скасування вказаних судових рішень та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції. Мотивує своє прохання тим, що вирок районного суду є незаконним, оскільки судом не застосовано положення ст. 53 КК України та призначено покарання у виді штрафу в абсолютних числах, а не в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Крім того, суд апеляційної інстанції не дав належної правової оцінки вимогам апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність районним судом, та не спростував їх, чим допустив порушення вимог ч. 2 ст. 419 КПК України.

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 16 березня

2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі вісімсот п'ятдесят гривень.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва залишено без задоволення, вирок Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року щодо ОСОБА_4 - без зміни.

За вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватою у тому, що вона

29 жовтня 2014 року, приблизно о 17-ій годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в магазині з продажу жіночого одягу в ТРЦ «Гулівер» у м. Києві, сховавши пару жіночих черевиків в своїй сумці направилась до виходу з магазину, проте при виході з магазину спрацювала антикрадіжкова рамка та ОСОБА_4 була затримана охоронцем магазину.

Перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі, додані до неї копії судових рішень, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та витребуванні матеріалів кримінального провадження, що є підставою, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, для відмови у відкритті провадження.

Висновки суду про винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікація дій засудженої ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у касаційній скарзі не оспорюються, судовий розгляд кримінального провадження проведений у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Доводи прокурора про те, що суд призначивши покарання засудженій

ОСОБА_4 у виді штрафу в грошовому еквіваленті, а не в неоподаткованих мінімумах доходів громадян, тим самим порушив закон України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою безумовне скасування судового рішення, є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 КК України штрафом є саме грошове стягнення, яке накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу . Розмір штрафу, який застосований до засудженої ОСОБА_4 визначений в межах, передбачених санкцією ч. 1

ст. 185 КК України та відповідно до положень ч. 2 ст. 53 КК України .

При цьому, сума штрафу - 850 грн є кратним числом до установленого законодавцем мінімуму доходів громадян (50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), тому суд не вважає, що судом при призначенні покарання істотно порушено закон України про кримінальну відповідальність.

Крім того, як убачається з ухвали суду апеляційної інстанції, судом ретельно перевірені доводи прокурора, аналогічні тим, що викладені у касаційній скарзі про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання засудженій, який з ними не погодився та залишив без зміни вирок суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанції є законними та обґрунтованими. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б тягнули скасування чи зміну судових рішень, судом не встановлено.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а із касаційної скарги та наданої до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на вирок Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року щодо ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ _______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3