Провадження №11-кп/772/100/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянув 19 січня 2016 року у відкритому засіданні у м. Вінниці кримінальне прова-дження № 0004482 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному прова-дженні ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2015 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акту, досудовим слідством встановлено, ОСОБА_7 07.07.2015 приблизно о 21 год.00 хв. проходячи повз будинок що розташований за адресою: АДРЕСА_1 помітив відчинене вікно квартири АДРЕСА_2 , вищезазначеного будинку після чого, в останнього виник умисел проникнути до приміщення квартири через вікно, щоб щось викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 проник до при-міщення квартири, через відчинене вікно, та в одній із кімнат знайшов мобільний телефон марки « Соні Еріксон», після чого до кімнати зайшла власниця будинку гр. ОСОБА_9 і ОСОБА_7 , усвідомлюючи те, що його дії викриті власником квартири, продовжуючи злочинну діяльність, відкрито заволодів жіночою шкіряною курткою коричне-вого кольору, телевізором марки « Джінліпу», керамічними тарілками в кількості 17 штук, на загальну суму 862 грн. 20 коп. згідно висновку експерта НДЕКЦ № 791 від 08.09.2015, од-нак вчинивши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, які не залежали від його волі, не довів злочин до кінця , так як його було затримано працівника-ми міліції на місці вчинення злочину.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення перед-бачене ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло.

Ухвалою суду першої інстанції від 27 листопада 2015 року обвинувальний акт у кри-мінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України повернуто прокурору м. Вінниці.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити матеріали провадження з обвинувальним актом на новий судовий розгляд.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд вийшов за межі підготовчого засідання та фактично одноособово дослідив обставини вчинення кримінального право порушення ОСОБА_7 та надав оцінку діям обвинуваченого, тим самим порушив вимоги ст. 349 КК України.

Також прокурор посилається на те, що відомості про відбуття покарання обвинуваче-ного на які вказує в ухвалі суд, не відносяться до анкетних даних особи і законодавець не передбачив обов`язок зазначення даних відомостей в обвинувальному акті.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної карги, обговоривши доводи апеляції та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.3ч.3ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт, прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно п.2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого, проте , з обвинувального акту не вбачається даних щодо відбуття ОСОБА_7 покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 12.03.2010 року, яким його засуджено за ч.2 ст. 186 КК України, дати та підстав його звільнення, що істотно впливає на правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ознакою повторності .

Зі змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_7 вбачається, що обвинувачений 12.03.2010 року був засуджений Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 186 КК України на 2 роки позбавлення волі, однак який строк ОСОБА_7 відбув та коли звільнився з місць позбавлення волі не зазначено.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, крім іншого, такі відомості : виклад фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими; правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на по-ложення закону і статті ( частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Однак як вбачається зі змісту обвинувального висновку, прокурором дійсно не дотри-мано вказаних вимог, оскільки з обвинувачення вбачається, що дії ОСОБА_7 кваліфіко-вані за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України, як вчинення « закінченого замаху на відкрите заво-лодіння чужим майном, поєднане з проникненням в житло».

Разом з цим вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення є вільним трактуванням прокурором диспозиції ст. 186 КК України, яка передбачає кримінальну відпо-відальність за вчинення (грабежу), тобто відкритого викрадення чужого майна.

Таким чином, прокурором не надано правової кваліфікації кримінального правопору-шення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кри-мінальну відповідальність.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обви-нувачення є суперечливим та неконкретним, оскільки одночасно з кваліфікацією дій ОСОБА_7 як замаху, прокурор вказує на заволодіння ним майном на загальну суму 862 грн. 20 коп.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, а тому вірно дійшов до висновку про повернення обвинувального акту прокурору на підставі п.3 ч.3 ст. 314 КПК України.

Посилання прокурора в апеляції на те, що суд одноособово дослідив обставини вчи-нення кримінального правопорушення та надав оцінку діям обвинуваченого чим порушив вимоги ст. 349 КК України не відповідає дійсності, оскільки ця норма не передбачає прове-дення процесуальних дій.

Також апеляційний суд вважає, що слідчим неправильно складено Реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до 1ч.2 ст. 109 КПК України в реєстрі досудового розслідування мають міститись: у першому розділі - номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення (прийняття заяви, огляд місця події, до-пити свідків, потерпілого та інші), у другому розділі процесуальні рішення, прийняті під час досудового розслідування передбачені ст. 110 КПК (протоколи, постанови), у третьому роз-ділі заходи забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, всупереч вимогам процесуального закону, слідчий у реєстрі по даній справі у першому розділі вказав замість процесуальних дій, процесуальні рішення (протокол огляду місця події, протоколи допиту, протокол слідчого експерименту ), у другому розділі замість процесуальних рішень зазначив процесуальні дії (внесення відомостей до ЄРДР, кло-потання про застосування запобіжного заходу).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 293 КПК України, одночасно з переданням обвинува-льного акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному.

Однак , як вбачається з матеріалів кримінального провадження, копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування надав ОСОБА_7 не прокурор а слідчий ОСОБА_10 .

Допущені порушення в обвинувальному акті унеможливлюють призначення справи до судового розгляду , тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не має.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч.1 п.6, 419 КПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 - залиши-ти без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2015 року про пове-рнення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 186 КК України,- залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

З оригіналом вірно: