Справа № 459/5667/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/486/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 30 вересня 2014 року відносно ОСОБА_8 ,
встановила:
цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ Червоноградського МВ ГУМВС України у Львівській області та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_8 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 296 КК України (матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000051 29 листопада 2012 року), а саме, що він, ОСОБА_9 , невстановлена слідством особа, 09 листопада 2005 року близько 03 год. 40 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, навпроти будинку АДРЕСА_1 , діючи за попередньою змовою між собою, безпричинно із хуліганських мотивів, ігноруючи в суспільстві правила поведінки та етикету, пристали до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які йшли їм на зустріч. Діючи за попередньою змовою, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 із хуліганських мотивів, виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю, умисно стали наносити удари по різних ділянках тіла ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , збивши останніх з ніг на землю, а невстановлена слідством особа, підтримуючи їхні хуліганські дії, в цей час утримувала ОСОБА_12 , не даючи йому змоги присікти протиправні дії, і лише коли ОСОБА_11 та ОСОБА_10 перестали їм протидіяти, припинили хуліганські дії. Продовжуючи злочинні дії, невстановлена слідством особа, утримуючи за руку ОСОБА_12 , з метою заволодіння його майном, відвела ОСОБА_12 до будинку АДРЕСА_1 , куди для підтримання злочинних дій підійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_13 . Діючи за попередньою домовленістю між собою, маючи чисельну та фізичну перевагу, демонструючи свою зверхність, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , невстановлена слідством особа напали на ОСОБА_12 , наносячи удари в область голови та шиї. В результаті нанесених ударів ОСОБА_12 впав на землю. ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , невстановлена слідством особа, долаючи опір ОСОБА_12 , продовжили наносити йому удари руками, ногами по різних ділянках тіла. Використовуючи безпорадний стан ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та невстановлена слідством особа обшукали кишені ОСОБА_12 , виявивши гаманець, вартістю 10 грн., з п`ятьма ключами, вартістю 5 грн. кожен, заволоділи ними, однак в подальшому, не придавши їм цінності, кинули на землю біля ОСОБА_12 . Після чого, ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та невстановлена слідством особа, продовжували обшукувати кишені ОСОБА_12 і виявили в гаманці пластикову картку на отримання заробітної плати "Приват Банку", на якій були кошти в сумі 23 грн. і пластикову картку на отримання заробітної плати "Ощадного Банку", на якій були кошти в сумі 1 грн. та заволоділи ними. Здійснюючи свій злочинний задум, ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та невстановлена слідством особа з метою зняття грошей з пластикових карток та особистого збагачення, з особливою зухвалістю, вчиняючи насильницькі дії, небезпечні для життя і здоров`я ОСОБА_12 , продовжили наносити удари по різних ділянках його тіла та вимагали назвати ПІН-код пластикових карток для зняття коштів. Довідавшись від потерпілого ОСОБА_12 ПІН-коди пластикових карток, невстановлена слідством особа направилась знімати з пластикових карток гроші, а ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з особливою жорстокістю продовжували умисно наносити удари руками та ногами по різних ділянках тіла ОСОБА_12 , а коли повернулась невстановлена слідством особа та повідомила, що потерпілий ОСОБА_12 вказав невірні ПІН-коди, продовжили наносити удари в область голови і лише після того, як потерпілий ОСОБА_12 вказав вірні ПІН-коди пластикових карток, припинили свої дії. Своїми злочинними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , невстановлена слідством особа заподіяли потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійної рани в потиличній ділянці голови, синяка в ділянці лівої нижньої повіки, саден в ділянці обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я, а також заволоділи пластиковою карткою на отримання заробітної плати "Приват Банку" із сумою 23 грн. та пластиковою карткою на отримання заробітної плати "Ощадного Банку" із сумою 1 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 покликається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Звертає увагу, що слідчий суддя не вивчив обґрунтованості підозри, не розглядав обрання щодо підозрюваного альтернативних видів запобіжного заходу, а вся обґрунтованість підозри базується лише на поясненнях потерпілого ОСОБА_12 .

Зазначає, що починаючи з 2005 року до його підзахисного запобіжний захід не обирався, обвинуваченим по справі не був, а тому якихось особистих зобов`язань перед слідством він не мав. Про обов`язковість явки до органів досудового розслідування його належним чином ніхто не попереджав, а тому він і не з`являвся в міліцію.

Наголошує, що розшук був лише формальністю, оскільки весь час ОСОБА_8 проживав в м. Червонограді і лише інколи відлучався на заробітки в м. Київ, м. Дніпропетровськ та м. Москву.

Вважає, що повідомлення про підозру від 15 листопада 2013 року, яке було вручено заочно і про яке ОСОБА_8 довідався лише з тексту клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є не тільки не обґрунтованим, але і таким, яке не вручалося йому у спосіб визначений КПК України.

Акцентує, що ОСОБА_8 перебуває тривалий час в цивільному шлюбі з ОСОБА_15 , від якого у них є спільна дитина, бажає в подальшому працевлаштуватися, злочинних дій, які йому інкримінують, ніколи не вчиняв, бажає допомогти розслідуванню у встановленні істини у справі.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши доповідача, виступ захисника-адвоката ОСОБА_7 про підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу тримання під вартою, постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано встановив, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 296 КК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, врахувавши особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше судимий, неодружений, непрацюючий, ухилявся від слідства, внаслідок чого перебував у міжнародному розшуку, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про необхідність застосування саме запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім цього, у відповідності до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя підставно не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених із застосуванням насильства.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
ухвалу слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 30 вересня 2014 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4