Ухвала

іменем україни

11 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 на вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2014 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, не судиму,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Вирішено долю речових доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 року вирок щодо ОСОБА_1 змінено та пом'якшено призначене їй покарання до 7 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнано виною та засуджено за те, що вона, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, об 11 год. 40 хв. 24 жовтня 2013 року на кухні АДРЕСА_1 в ході сімейної сварки на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою позбавлення життя, умисно завдала своєму чоловіку ОСОБА_2 один удар кухонним ножем в область грудної клітини. В результаті потерпілому було завдано тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, від якого він помер.

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_1, не заперечуючи доведеність її вини та кваліфікацію дій, посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, порушує питання про пом'якшення призначеного їй покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Розглянувши доводи касаційної скарги, дослідивши долучені до касаційної скарги копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Як убачається з наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, призначаючи покарання ОСОБА_1, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який є особливо тяжким, особу винної, яка не судима, її задовільну характеристику, наявність неповнолітньої дитини, часткове визнання вини, відсутність обставин, що пом'якшують покарання, обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 покарання в межах санкції частини статті, за якою її визнано винною.

Апеляційний суд переглянув дану кримінальну справу та виніс мотивовану ухвалу, якою, визнавши поведінку потерпілого в день вчинення злочину та наявність у засудженої неповнолітньої дитини обставинами, що пом'якшують покарання, а також врахувавши, що ОСОБА_1 раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність пом'якшення призначеного ОСОБА_1 місцевим судом покарання до мінімального розміру, передбаченого санкцією частини статті, за якою її визнано винною.

Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення нею нових злочинів, а також у повній мірі відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованою та повною мірою відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що ОСОБА_1 вчинила особливо тяжкий злочин у стані алкогольного сп'яніння, колегія суддів не знаходить підстав для пом'якшення призначеного їй покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, як про це порушується питання в касаційній скарзі засудженої.

Оскільки в касаційній скарзі засудженої ОСОБА_1 не наведено переконливих доводів на обґрунтування невиправданої суворості призначеного їй покарання, вона задоволенню не підлягає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_1 на вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ _________________

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5