Справа № 1-120/11
В И Р О К

іменем України

06.01.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний,суд Київської області у складі:

головуючої судді Лисенко B.B.

при секретарі Безпалюк I.B.

за участю прокурора Балійчука Р.І.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Лютіж, Вишгородського районну, Київської області, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючої, не одруженої, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3, Києво-Святошинського районну, Київської області, раніше не судима,

- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України;

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2010 року, близько 09 години, ОСОБА_3, перебуваючи в палаті № 22 інфекційного відділення Боярської ЦРЛ. за адресою; м. Боярка, вул.. 40 років Жовтня, Києво-Святошинського районну, Київської області, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, відкрила поліетиленовий пакет, в якому знаходилися речі та який належить ОСОБА_1, звідки таємно викрала гроші в сумі 100 гривень, чим завдала останній матеріальну шкоду. Викраденим розпорядилася за власним розсудом.

ОСОБА_2 свою вину в пред'явленому обвинуваченні визнала повністю і пояснила, що 24 жовтня 2010 року її разом з її малолітньою дочкою було госпіталізовано до інфекційного відділення Боярської центральної районної лікарні з діагнозом двостороннє запалення легенів у її доньки. Коли їх розмістили до палати № 2 інфекційного відділення, то там вже перебувала, як стало відомо пізніше, ОСОБА_4, яку до того часу вона не знала.

25 жовтня 2010 року, близько 09 годин, ОСОБА_1 вийшла з палати, а саме: до туалету курити. Вона в свою чергу підійшла до вікна, біля якого було розташоване її ліжко та побачила на підвіконні поліетиленовий пакет, відкрила його та помітила, що в ньому знаходиться матеріали для вишивання та гроші однією купюрою, номіналом 100 грн. Вона вирішила їх викрасти та взяла їх, засунула собі в носок, який був вдягнутий на ліву ногу. Вона це зробила для того, щоб у випадку проведення обшуку, їх ніхто не знайшов. В подальшому гроші вона витратила на власний розсуд. Коли ОСОБА_1 виявила відсутність грошей, вона почала розпитувати, чи вона їх брала, але вона їй відповіла, що їй нічого не відомо та вона їх не брала. В скоєному щиро кається.

Крім повного визнання своєї вини підсудною, її винність в скоєному злочині також підтверджується іншими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що в жовтні місяці 2010 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Боярської ЦРЛ разом з її малолітнім сином. Вона була закріплена за палатою № 2. Разом з ними також в палаті перебувала ОСОБА_2 із свою донькою. 25 жовтня 2010 року, близько 09 години, вона вийшла зі своєї дитиною на-вулицю прогулятися. В палаті залишалася підсудна з донькою. Приблизно через 20 хвилин, вони повернулися до палати. Близько 12 годин вона підійшла до вікна, де знаходився пакет, в якому була вишивка та гроші в сумі 100 гривень. Це було до того часу, коли вона вийшла на подвір»я. Оглянувши пакет, вона помітила відсутність грошей, а саме однієї купюри номіналом 100 гривень. Вона запитала у ОСОБА_2, чи брала вона гроші. На що вона відповіла, що гроші не брала. Також вона її запитала, чи заходив хтось у сторонніх до палати. На що вона також відповіла, що ніхто не заходив. Про те, що дійсно підсудна викрала гроші, їй стало відомо від працівників міліції. Ніяких претензій на даний час вона до підсудної не має.

Вина підсудної в скоєнні злочину підтверджується також: заявою потерпілої ОСОБА_1 про викрадення у неї грошей в сумі 100 гривень ( а. с. 5); протоколом огляду місця події від 09.11.2010 року ( а. с. 6 ); протоколом відтворення обстановки і обставин події від 22.11.2010 року з участю підсудної ОСОБА_2 про визнання нею злочину - крадіжки грошей в сумі 100 гривень у потерпілої ОСОБА_1 (а. с. 28).

Суд визнає, що підсудна давала суду правдиві покази, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

А тому, оцінюючи дослідженні в процесі судового слідства докази суд визнає, що вина підсудної в скоєнні нею злочину доказана повністю і її судом кваліфікуються : за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання підсудній, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу підсудної. Обставини, які пом»якшують покарання підсудній; визнаються: її щире каяття в скоєному злочині і добровільне відшкодування завданого збитку.

З врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину і особу підсудної, яка не працює, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судима суд вважає можливим його виправлення без відбування покарання і у відповідності зі ст. 75; 76 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи наведене і керуючись ст. ст. 323-324 КГІК України , суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за ч. 1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

У відповідності зі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням - з іспитовим строком 1 (один) рік,

Зобов»язати засуджену ОСОБА_2 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Строк відбування покарання засудженій обчислювати з моменту проголошення вироку.

Міру запобіжного заходу засудженій до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд з постійного місця проживання .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Києво- Святошинський районний суд на протязі п'ятнадцяти днів засудженим, потерпілою і прокурором з моменту його проголошення.

Суддя Лисенко В.В.