Єдиний унікальний номер 341/1529/15-к
Номер провадження 1-кп/341/104/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2015 року м. Галич

Галицький районний суд Івано Франківської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубівці, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл., зареєстроване місце проживання якого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, із середньою освітою, маючого на утриманні неповнолітнього сина, українця, громадянина України, раніше судимого, востаннє 31 березня 2014 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за вчинення злочину, передбаченого ст. 395 КК України з призначеним покаранням, з врахуванням ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці,

у вчиненні злочину, передбаченого 395 КК України,

з участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 , суд -

встановив:
ОСОБА_3 будучи особою щодо якої встановлено адміністративний нагляд, самовільно залишив своє місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, при наступних обставинах.

Постановою судді Маневицького районного суду Волинської області від 13 березня 2015 року, на той час засудженому вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2014 року за вчинення злочину, передбаченого ст. 395 КК України з призначеним покаранням, з врахуванням ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці, ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік. При цьому встановлено певні обмеження, в т.ч. і не виїжджати за межі адміністративного району без дозволу органів внутрішніх справ. Не зважаючи на встановлені обмеження, ОСОБА_3 , без повідомлення працівників міліції 23 квітня 2015 року, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив постійне місце свого проживання: АДРЕСА_1 та виїхав за межі адміністративного району в м. Івано-Франківськ.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, фактичні встановлені обставини справи не оспорював, щиро покаявся. Пояснив, що звільнившись в березні 2015 року з місць позбавлення волі повернуся проживати в с. Дубівці, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. Після Великодніх свят переїхав прожити в м. Івано-Франківськ без дозволу та повідомлення органів внутрішніх справ. В подальшому встановлені обмеження як особа, щодо якої встановлено адміністративний нагляд не виконував.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Судом ухвалено при дослідженні доказів обмежитись допитом обвинуваченого, дослідити докази, що характеризують його особу.

Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного діяння в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми діями, які виразились у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 395 КК України.

Обираючи підсудному міру покарання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 посередньо характеризується по місцю проживання, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, суд вважає, що покарання слід призначити у виді арешту в межах санкції встановленої ст. 395 КК України.

Слід також вирішити питання застосування запобіжного заходу до засудженого до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

До вступу вироку в законну силу застосувати щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:ОСОБА_1