АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/3281/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/510/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2015 р. м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене 30.08.2013р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000470 відносно
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області, який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу суду Саксаганського району и. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2015 р.
Суд Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, 16 червня 2015р., звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності і закрив кримінальне провадження.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8
потерпілий ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
Прокурор у кримінальному провадженні, в апеляційній скарзі, просить змінити ухвалу суду першої інстанції, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону України.
Вирішити питання щодо арешту рухомого майна ОСОБА_6 , а саме: автомобілів: «Мерседес Бенц 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , «Мазда 6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які належать йому на праві приватної власності. Зазначити у резолютивній частині ухвали про продовження арешту майна ОСОБА_6 .
Потерпілий ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, просить скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Суд першої інстанції, звільнив ОСОБА_6 , який обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Ухвалюючи рішення суд зазначив, що 17.08.2008р. ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України.
Згідно з ч.2 ст.12 КК України даний злочин, відноситься до злочинів невеликої ступені тяжкості.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності при вчиненні злочину якщо з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Суд вказав, що обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про звільнення його від кримінальної відповідальності і закриттю кримінального провадження, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що строк давності кримінального переслідування ОСОБА_6 , за вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, сплинув у серпні 2011р., від органів досудового слідства та суду він не ухилявся, інших кримінальних правопорушень не вчиняв, тому відносно нього може бути прийнято рішення про звільнення від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у зв`язку із закриттям кримінального провадження, суд залишив без розгляду.

Прокурор, в апеляційній скарзі, просить змінити ухвалу суду, вирішити питання щодо арешту майна ОСОБА_6 , зазначити у резолютивній частині ухвали про продовження арешту майна належного ОСОБА_6 , а саме двох автомобілів «Мерседес Бенц 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , «Мазда 6», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Прокурор вказує на те, що суд першої інстанції, порушив вимоги ст. 174 КПК України, оскільки у постановленому рішенні не вирішив питання про арешт, накладений на майно ОСОБА_6 .
Потерпілий ОСОБА_10 в апеляційній скарзі, просить скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Потерпілий вважає, ухвалу суду незаконною, оскільки суд не дослідив докази, які свідчать, про наявність в діях ОСОБА_6 , іншого складу злочину, окрім пред`явленого за ч.1 ст. 286 КК України, також він вказує, що ОСОБА_6 ухилявся від слідства, перебував у розшуку, тому перебіг строку давності у кримінальному провадженні, на його думку, не сплинув, але суд не врахував цих обставин.
Крім того, він не згоден з рішенням суду про залишення його позову без розгляду.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, частково підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просила колегію суддів змінити рішення суду, у резолютивній частині, і зазначити про необхідність скасування арешту накладеного на майно яке належить ОСОБА_6 .
В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, потерпілий ОСОБА_7 , підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.
В судовому засіданні апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 , апеляційну скаргу прокурора, щодо скасування арешту належного йому майна, підтримав, заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілого.
Захисник ОСОБА_9 , в судовому засіданні апеляційної інстанції, не заперечував проти зміни ухвали, в частині вирішення питання про скасування арешту майна належного ОСОБА_6 , просив апеляційну скаргу потерпілого залишити без задоволення.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, вислухавши прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга потерпілого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має не відкладено розглянути таке клопотання.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений 27.05.2015р.(ар.кр.пр.32т.3) звернувся до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Суд першої інстанції, розглядаючи клопотання обвинуваченого, перевірив передумови звільнення, зазначені у ст.49 КК України, і на думку, колегії суддів, дійшов обґрунтованого висновку, щодо необхідності його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.
Доводи потерпілого про те, що обвинувачений ухилявся від слідства, і тому, строк давності судом обчислено невірно, спростовуються матеріалами кримінального провадження.
В матеріалах кримінального провадження, дійсно наявні постанови слідчого про призупинення та закриття провадження досудового слідства, відносно ОСОБА_6 (ар. пр.52, 79, 80, 85, 86, 100, 101, 106, 111, 119, 193, 197т.1), але ці рішення слідчим прийняті не у зв`язку з ухиленням обвинуваченого від слідства, а у зв`язку із проведенням процесуальних дій слідчим, зокрема: для встановлення особи винної в ДТП, для проведення відтворення обставин події за умови атмосферних погодних умов схожих з погодними умовами у день події, для призначення і проведення експертиз.

Постанов про розшук обвинуваченого, матеріали кримінального провадження не містять.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, з огляду на докази надані сторонами, в ухвалі вмотивовано навів, що діяння, висунуте обвинуваченому, мало місце 17.08.2008р., воно містить склад злочину, передбачений ч.1 ст. 286 КК України, який, відповідно до ч.2 ст.12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, що строк давності у даному кримінальному проваджені сплинув в серпні 2011р., що обвинувачений від органів досудового слідства та суду не ухилявся, в розшуку не перебував, і, що з моменту скоєння злочину до теперішнього часу, інших злочинів не скоював(ар.кр.пр.24, 49 т.2).

Щодо, до доводів потерпілого про те, що суд першої інстанції не розглянув питання про винуватість обвинуваченого в скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 135 КК України, то колегія суддів, вважає їх безпідставними, оскільки ОСОБА_6 було висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження (ар. пр.1-2,т.3), і тому, у відповідності до ч.1 ст.337 КПК України, де зазначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, - суд розглядав справу у межах висунутого обвинувачення, тобто за ч.1ст.286 КК України.
Доводи потерпілого про те, що суд першої інстанції позбавив його права брати участь у судовому розгляді, заявляти клопотання, давати показання, надавати докази для захисту своїх інтересів, заявляти вимоги про відшкодування завданої злочином шкоди, колегія суддів перевірила і встановила, що вони є надуманими і суперечать матеріалам кримінального провадження.

З журналу судового засідання (ар.пр.43-44,т.3) вбачається, що ОСОБА_7 був присутнім у судовому засіданні 16.06.2015р. при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

В судовому засіданні він висловлював свою думку щодо клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, потерпілий заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, тобто суд з`ясував його думку, і він не був позбавлений цього права.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, цивільний позов потерпілого залишив без розгляду, і роз`яснив потерпілому його право на звернення з позовними вимогами в порядку цивільного судочинства (ар.пр.47,т.3), не порушуючи його прав.

Колегія суддів, вважає, що доводи прокурора стосовно порушення судом першої інстанції вимог ч.4 ст.174 КПК України, є слушними, такими, що підлягають частковому задоволенню.

Так, згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, одночасно, вирішує питання про скасування арешту майна.

Зокрема, суд скасовує арешт майна, у випадку закриття кримінального провадження судом, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 24.04.2015р., суд Центрально-Міського району м.Кривого Рогу (ар.пр. 49,т.2) наклав арешт на рухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , а саме на два автомобілі: «Мерседес Бенц 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «Мазда 6», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
16.06.2015р. суд першої інстанції, закрив кримінальне провадження, звільнивши ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності, залишив цивільний позов потерпілого без розгляду, і тому, у відповідності з нормами ч.4 ст.174 КПК України, повинен був вирішити питання про скасування арешту накладеного на майно ОСОБА_6 , однак, в супереч закону, цього не зробив, тому колегія суддів, вважає за необхідне у цій частині, змінити судове рішення.

В іншій частині, з огляду на зазначене вище, ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити частково.
Змінити ухвалу суду Саксаганського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2015р., якою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності і закрито кримінальне провадження.
Зазначити у резолютивній частині ухвали про скасування арешту на рухоме майно ОСОБА_6 , а саме на автомобілі «Мерседес Бенц 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , «Мазда 6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладеного 24.04.2015р. ухвалою суду Центрально-Міського району м.Кривого Рогу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4