Справа №1- 159 /2011
В И Р О К

Іменем України

25 липня 2011 року Іванківський районний суд Київської області

в складі: головуючої - судді Тетервак Н.А.

при секретарі Форощі І.С.,

з участю прокурора Іващенка С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т.Іванків кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, 24.11. ІНФОРМАЦІЯ_1, народилася в с.м.т. Поліське Київської області, українка, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружена, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судима, проживає в с.Мар»янівка вул.. Київська,79 Поліського району Київської області , у вчиненні злочину за ст. 166 КК України;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, яка є матір»ю малолітньої дитини,ОСОБА_2, 11.12. ІНФОРМАЦІЯ_3, злісно ухилялася від виконання встановлених законом обов»ґязків по догляду за дитиною,що спричинило тяжкі наслідки, при слідуючих обставинах.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на охорону здоров»я,рівень життя,достатній для її фізичного, інтелектуального, морального,культурного,духовного і соціального розвитку, а батьки несуть відповідальність за створення умов,необхідних для всебічного розвитку дитини .

Крім того, Згідно з Декларацією прав дитини,проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20.11. 1959 р.,Конвенцією про права дитини, підписаною Україною 21.02. 1990 р., ст. 150 Сімейного кодексу України, встановлено,зокрема,що дитина має право на здоровий зріст і розвиток,належне харчування,житло, розваги; дитина повинна рости під відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові,морального та матеріального забезпечення;дитина повинна бути захищена від недбалого ставлення,жорстокості та експлуатації.

Батьки та особи, які їх замінюють,несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров»я,фізичний і духовний розвиток,навчання,та несуть відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов»язків».

Так ,ОСОБА_1, усунулася від виконання своїх батьківських обов»язків по догляду за малолітньою ОСОБА_2, 11.12. 2010 р.н, внаслідок чого 02.03. 2011 року малолітню ОСОБА_2 було виявлено медичними працівниками,за місцем їх проживання в с. Мар»янівка по вул.. Київська,79 Поліського району, в тяжкому стані в антисанітарій них умовах та 03 березня 2011 року госпіталізовано з діагнозом двустороння пневмонія,гострий риніт,гіпотрофія,дефіцитна анемія, синдром рухомих порушень.

Дитина тривалий час перебувала без належного догляду,що призвело до появи у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 блідості шкіри, пролежнів сідниць,утрудненого дихання, сирозних виділень із носа.

В будинку,де проживала дитина,було відсутнє харчування, мати годувала дитину розбавленим згущеним молоком;відсутня ванночка для купання,одяг для переодягання дитини.

Відповідно до Висновку СМЕ №75/К від 31.05.2011 р., дитина ОСОБА_2, 11.12. 2010 р. доставлена у тяжкому стані до дитячого відділення Поліської ЦРЛ,де їй встановлено діагноз: не госпітальна двобічна пневмонія,дихальна недостатність 1-11 ступенів,дефіцитна анемія 1 ступеню,попрілості 2 ступеню,алергічна реакція. Стан дитини розцінений як тяжкий за рахунок дихальної недостатності та загальної інтоксикації,що було зумовлено гострою двобічною пневмонією та гіпотрофією 2 ступеню,що розвинулися внаслідок н е н а л е ж н о г о вигодовування дитини, яка могла посилити тяжкість пневмонії.

У разі ненадання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 своєчасної медичної допомоги,тобто, якщо б вона 03.03. 2011 р. не була госпіталізована та продовжувала б перебувати без медичного нагляду,мало б місце посилення пневмонії,що призвело до виникнення небезпечних для життя явищ у вигляді дихальної недостатності 3-4 ступеню та тяжкого інтоксикаційного синдрому, які б могли призвести до настання смерті дитини.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину визнала частково. Пояснила,що дійсно має дитину,ОСОБА_2,11.12. ІНФОРМАЦІЯ_3. В лютому місяці дитина захворіла. Кашляла,текло із носа. Вона самостійно дитину лікувала. Приходила медсестра,а потім приїжджала дитячий лікар. Говорили,що треба в лікарню. У неї є все необхідне для догляду за дитиною. На той час у неї не було дитячого харчування і вона 2 тижні годувала ОСОБА_2 згущеним молоком, яке розбавляла водою.

Крім особистого визнання своєї вини ОСОБА_1, її вина підтверджується показами свідка.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1 приїхала в с.Мар»янівка в 2006 році. ОСОБА_1 проживає в будинку з матір»ю та двома дітьми. В березні 2011 року вона з медсестрою обходили сім»ї, де є діти до 1 року. Медсестра контролює стан здоров»я, а вона, як сільський голова,- стан догляду,виховання,умови проживання неповнолітніх дітей. Коли вони прийшли до ОСОБА_1,то виявили,що тримісячна Софійка хвора. Дитина кашляла,текло з носа. Дитину годували згущеним молоком, розбавленим водою. Медсестра послухала дитину,сказала,що дитину слід везти в лікарню, але ОСОБА_1 категорично не погодилася. Тому на другий день вони направили до ОСОБА_1 дитячого лікаря, яка обстежила дитину та сказала,що є підозри на пневмонію та що дитину терміново слід госпіталізувати,але ОСОБА_1 знову не погодилася. Сказала,що дитина здорова, а у неї немає грошей. Потім на другий день вони викликали начальника у справах дітей та відповідального з міліції і відправили ОСОБА_1 з дитиною в ЦРЛ.

Крім того, вина підсудної ОСОБА_1 підтверджується письмовими доказами, зібраними по справі:

- протоколом огляду місця події від 10.05. 2011 року ( а.с.11-12); Актом обстеження матеріально-побутових умов( а.с. 14-15); Рішенням про виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною ( а.с. 2931); копією свідоцтва про народження ОСОБА_2, 11.12. 2010 р.,з якого слідує,що ОСОБА_1 Володимирівна- мати( а.с. 33);Постановою Іванківського райсуду від 09.07. 2010 р. про притягнення ОСОБА_1до адмінвідповідальності за ст. 184 ч.1 КУпроАП,тобто,що ОСОБА_1 неналежним чином виконувала батьківські обов»язки( а.с. 39); Висновком експерта №75/К від 31.05. 2011 р.,з якого слідує,що дитина ОСОБА_2, 11.12. 2010 р. доставлена у тяжкому стані до дитячого відділення Поліської ЦРЛ,де їй встановлено діагноз: не госпітальна двобічна пневмонія,дихальна недостатність 1-11 ступенів,дефіцитна анемія 1 ступеню,попрілості 2 ступеню,алергічна реакція. Стан дитини розцінений як тяжкий за рахунок дихальної недостатності та загальної інтоксикації,що було зумовлено гострою двобічною пневмонією та гіпотрофією 2 ступеню,що розвинулися внаслідок н е н а л е ж н о г о вигодовування дитини, яка могла посилити тяжкість пневмонії.

У разі ненадання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 своєчасної медичної допомоги,тобто, якщо б вона 03.03. 2011 р. не була госпіталізована та продовжувала б перебувати без медичного нагляду,мало б місце посилення пневмонії,що призвело до виникнення небезпечних для життя явищ у вигляді дихальної недостатності 3-4 ступеню та тяжкого інтоксикаційного синдрому, які б могли призвести до настання смерті дитини.

НАВЯВНІСТЬ таких захворювань, як гіпотрофія та попрілості, як правило, вказують на неналежний догляд за дитиною., а також знаходження дитини у непристосованих для її життя умовах, цілком можливий у неї розвиток хвороб з боку системи дихання та системи кровотворення,тобто, у даному випадку між знаходженням дитини у непристосованих умовах без належного догляду та розвитком пневмонії ,гіпотрофії,попрілості може вбачатися прямий причино-наслідковий зв»язок.

Згідно представленої характеристики по місцю проживання підсудна ОСОБА_1 характеризуються негативно.

У лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

Оцінюючи добуті докази, суд вважає, що вина підсудної ОСОБА_1 доведена, а її злочинні дії органами досудового слідства вірно кваліфіковано за ст. 166 КК України, як злісне невиконання батьками встановлених законом обов»язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Часткове не визнання своєї вини підсудною, суд розцінює як обраний підсудною спосіб захисту.

Обставинами, які пом»якшують покарання підсудної ОСОБА_1, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання підсудної ОСОБА_1, судом не вбачається.

При обранні покарання підсудній ОСОБА_1, суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного злочину, особу підсудної, обставини, які пом»якшують її покарання і вважає, що їй слід обрати покарання у виді позбавлення волі .

Відповідно до ст. 75,76 КК України, звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк та покласти на неї обов»язки в період іспитового строку без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання .

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, ОСОБА_1 залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речові докази :відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винною за ст. 166 КК України і призначити їй 2 (ДВА) роки позбавлення волі .

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши їй 2(два)- річний іспитовий строк.

Відповідно до ст.. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обов»язки в період іспитового строку без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне місце проживання,повідомляти інспекцію про зміну місця проживання ..

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, ОСОБА_1 залишити попередню-підписку про невиїзд.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд на протязі 15 днів.

Суддя :