Справа № 669/1237/14-к
Провадження № 1-кп/669/2/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Білогір`я кримінальне провадження № 0000146 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, вагаря Ямпільської ПМК № 182, неодруженого, судимого 17 липня 2015 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 286 КК України до одного року виправних робіт з утриманням в доход держави десяти відсотків заробітку з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2014 року біля 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ-21104 д.р.н. НОМЕР_1 по 42 км автодороги Кременець-Біла Церква в напрямку смт.Білогір`я, в порушення вимог п. п. 2.9 (а), 10.1, 11.1 та лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху, не переконавшись в безпечності зміни напрямку руху для інших учасників дорожнього руху, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки та виїхав на зустрічну смугу руху, чим створив своїми діями небезпеку для руху водію автомобіля «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку по своїй правій смузі руху в напрямку смт.Ямпіль та з метою уникнення лобового зіткнення змушений був здійснити відворот керма вліво із подальшим виїздом на зустрічну смугу руху, на яку в цей же час здійснив маневр повернення ОСОБА_4 , внаслідок чого на 41 км + 800 м при зустрічному роз`їзді на правій смузі руху в напрямку смт.Білогір`я відбулося зіткнення між автомобілем ВАЗ-21104 д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобілем «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, які в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Вищевказані порушення правил безпеки дорожнього руху водія автомобіля ВАЗ-21104 д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 вини своєї не визнав, показав, що 12 травня 2014 року після 17 години, рухаючись автомобілем ВАЗ-21104 зі швидкістю не більше 80 км/год. по автодорозі зі сторони смт.Ямпіль в напрямку смт.Білогір`я, з метою об`їзду вибоїни, частково виїхав на зустрічну смугу руху, однак, коли побачив попереду автомобіль «Форд Фокус», став повертатися на свою смугу руху, де відбулося зіткнення з вказаним автомобілем, водій якого також обминав вибоїни, а тому виїхав на його смугу руху. Зазначив, що перед та після ДТП спиртних напоїв не вживав, а тому в стані алкогольного сп`яніння не перебував і не може пояснити чому в його крові виявлено вміст алкоголю в 1,11 проміле. Цивільні позови потерпілих не визнав, оскільки вважає, що до створення дорожньо-транспортної пригоди причетний водій автомобіля «Форд Фокус», який порушив правила дорожнього руху.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, суд, дослідивши матеріали справи, допитавши потерпілих та свідків, експерта, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що винуватість ОСОБА_4 доведена зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні показав, що 12 травня 2014 року близько 18 год. 00 хв. він рухався автомобілем «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 зі швидкістю 70-80 км/год. по своїй правій смузі руху по автодорозі Кременець-Біла Церква в напрямку смт.Ямпіль, частково обминав більші вибоїни, а менші не обминав. Приблизно за 220-250 м попереду побачив автомобіль світлого кольору, а коли відстань між автомобілями скоротилася до 70-80 м, то він побачив, що зустрічний автомобіль світлого кольору на великій швидкості продовжує рух по його смузі руху. Зазначив, що за 60 м він почав застосовувати екстрене гальмування, однак, коли відстань між автомобілями скоротилася до 35-40 м, він з метою уникнення лобового зіткнення, різко вивернув кермо свого автомобіля ліворуч, оскільки по правій частині дороги були перешкоди у вигляді чагарників з необрізаних дерев, виїзд на які призвело б до трагічних наслідків. Однак, в цей момент водій світлого автомобіля почав повертатися на свою праву смугу руху та наїхав передньою частиною свого автомобіля в праву бокову частину його автомобіля «Форд Фокус», який від удару розвернуло та викинуло на узбіччя. Показав, що в його автомобілі їхали пасажири ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з маленькою дитиною, які зазнали ушкоджень, а тому він став надавати останнім першу допомогу. В подальшому, ОСОБА_9 викликала «швидку допомогу», а він працівників ДАІ. Показав, що водій автомобіля ВАЗ-21104 ОСОБА_4 спочатку заблокувався в машині і став до когось телефонувати, а згодом взагалі втік в сторону с.Водички Білогірського району. Зазначив, що до приїзду працівників міліції, ОСОБА_4 повернувся до місця події і він особисто чув від нього запах алкоголю, по зовнішніх ознаках він був в стані алкогольного сп`яніння. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити;

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні показала, що 12 травня 2014 року після 17 год. вона та її дочка ОСОБА_9 з маленькою дитиною в якості пасажирів їхали в автомобілі, яким керував ОСОБА_6 , із м.Хмельницького в напрямку смт.Ямпіль. Зазначила, що вона сиділа на передньому біля водія сидінні та дрімала, однак не доїжджаючи до смт.Ямпіль, в якийсь час від гальмування автомобіля вона різко подалася вперед, на мить побачила перед собою автомобіль світлого кольору, відчула удар з правого боку та втратила свідомість. Пояснила, що вже в лікарні вона дізналася, що на автомобіль, в якому вони їхали, наїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження, стаціонарно лікувалася в Білогірській ЦРЛ більше одного тижня, від болю не вставала, оскільки було важко ходити. Вказала, що ОСОБА_4 в лікарню до неї не приходив, а приходив його батько, який говорив, що його сину за вчинене нічого не буде, так як він інвалід ІІІ групи. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити;

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні показала, що 12 травня 2014 року після 17 год. вона з маленькою дитиною та з матір`ю ОСОБА_8 їхали в автомобілі під керуванням ОСОБА_6 з лікарні м.Хмельницького в напрямку смт.Ямпіль. Зазначила, що вона з дитиною сиділа справа ближче до середини на задньому сидінні автомобіля і, не доїжджаючи до смт.Ямпіль, після проїзду повороту на с.Водички побачила, як їм на зустріч по їхній смузі руху на великій швидкості їде автомобіль світлого кольору, водій якого не приймав жодних дій для виїзду на свою праву смугу руху. В цей час, водій ОСОБА_6 почав гальмувати та повернув кермо автомобіля вліво, а водій світлого автомобіля в цей же момент також почав вирулювати на свою смугу руху, де й відбулося зіткнення автомобілів. Пояснила, що пізніше вона дізналася, що на автомобіль, в якому вони їхали, наїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження, амбулаторно лікувалася в Білогірській ЦРЛ. Вказала, що ОСОБА_4 в лікарню до мами не приходив, а приходив його батько, який запитував «що вам треба, що ви хочете за це і як би все владнати?». Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити;

- даними протоколу огляду від 12 травня 2014 року із схемою та фототаблицями, якими зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди, дорожні умови та дорожня обстановка, розташування транспортних засобів та виявлені на них пошкодження, характерні для дорожньо-транспортної пригоди (т. 1, а.с. 122-128; т. 2, а.с. 20-26);

- даними висновку судово-медичної експертизи від 26 травня 2014 року № 276, згідно якого встановлено, що внаслідок ДТП ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців на зовнішній поверхні правого плеча, на передній поверхні грудної клітки справа, забою грудної клітки, забою правого плечового суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т. 1, а.с. 148-149);

- даними висновку судово-медичної експертизи від 24 червня 2014 року № 305, згідно якого встановлено, що внаслідок ДТП ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ліктевої кістки, забою правого кульшового суглобу, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я (т. 1, а.с. 150-151);

- даними протоколу додаткового огляду місця ДТП від 22 травня 2014 року із схемою та фототаблицями, якими зафіксовано на відстані 55,6 м на правій смузі руху до місяця ДТП в напрямку смт.Ямпіль пошкодження дорожнього покриття у вигляді ям та вибоїн різної глибини, а дорожнє покриття протяжністю 50 м по обох смугах руху після місця ДТП в напрямку смт.Ямпіль жодних пошкоджень немає (т. 1, а.с. 152-160);

- даними висновку судової автотехнічної експертизи від 04 липня 2014 року № 197 А, згідно якого ознак, які б свідчили про несправність гальмівної системи, рульового керування та ходової частини автомобіля «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 до моменту ДТП не встановлено (т. 1, а.с. 136-140);

- даними висновку судової автотехнічної експертизи від 03 липня 2014 року № 196 А, згідно якого ознак, які б свідчили про несправність гальмівної системи, рульового керування та ходової частини автомобіля ВАЗ-21104 д.р.н. НОМЕР_1 до моменту ДТП не встановлено (т. 1, а.с. 143-147);

- даними висновку судової автотехнічної експертизи від 09 липня 2014 року № 234 А, згідно якого встановлено, що: показання водія автомобіля ВАЗ-21104 д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 в тій частині, що його автомобіль перебував повністю на правій смузі руху в напрямку від м.Кременець до смт.Білогір`я в момент його початку реагування з послідуючим застосуванням гальмування на виїзд автомобіля «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 на його смугу руху, є неспроможними з технічної точки зору; водій автомобіля ВАЗ-21104 д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 з метою уникнення ДТП повинен був діяти відповідно до вимог п. п. 10.1, 11.1, 12.6 (ґ) та лінії горизонтальної розмітки 1.1 Правил дорожнього руху і технічна можливість уникнути ДТП у водія була, в разі виконання ним п. 10.1 та лінії горизонтальної розмітки 1.1 Правил дорожнього руху, натомість останній, виїхавши на зустрічну смугу руху, продовжив по ній рух, чим створив водію автомобіля «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 небезпеку для руху та змусив його відступити від Привал дорожнього руху; водій автомобіля «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ-21104 д.р.н. НОМЕР_1 шляхом своєчасного застосування гальмування і зупинки свого автомобіля до місця зіткнення на своєму напрямку руху з моменту виникнення небезпеки для руху; в умовах даної пригоди маневр зміни напрямку руху ліворуч водієм автомобіля «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 з технічної точки зору в силу п. 2.14 (е) Правил дорожнього руху є виправданим (т. 1, а.с. 177-182);

- даними висновку додаткової судової автотехнічної експертизи від 21 серпня 2014 року № 309 А, згідно якого встановлено, що: в заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ-21104 д.р.н. НОМЕР_1 шляхом своєчасного застосування гальмування із зупинкою керованого ним транспортного засобу до моменту зіткнення; в діях водія автомобіля «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , пов`язаних з виїздом на зустрічну смугу руху, з врахуванням вільної ширини його смуги руху та ширини правого узбіччя по його смузі руху, невідповідностей Правилам дорожнього руху не виявлено (т. 1, а.с. 188-192);

- показаннями судового експерта ОСОБА_10 , який підтвердив в судовому засіданні вказані висновки судових автотехнічних експертиз від 09 липня 2014 року № 234 А та від 21 серпня 2014 року № 309 А і показав, що при дачі висновків ним враховувалися вихідні дані, які були взяті за рахунок показань обох водіїв, свідків, протоколів слідчих дій, схем та фототаблиць до них. При цьому, пояснив, що водій автомобіля «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , рухаючись по своїй смузі руху та не маючи об`єктивної можливості передбачити напрямок подальшого руху автомобіля ВАЗ-21104 д.р.н. НОМЕР_1 , водій якого виїхав на його смугу руху та не подавав будь-яких ознак про намір змінити свій напрямок руху, виправдано відвернув свій автомобіль ліворуч, оскільки ширина самої правої смуги руху не дозволяла розминутися двом автомобілям, а при прямолінійному русі чи відвороті вправо на вузьке узбіччя, яке було вологим від дощу та не передбачене для руху автомобілів, могло б призвести до непоправних наслідків, а саме загибелі чи каліцтва громадян, тому водій ОСОБА_6 діяв в межах вимог п. 2.14 (е) Правил дорожнього руху;

- даними висновку судової автотехнічної, транспортно-трасологічної та дорожньо-технічної експертизи від 07 серпня 2015 року № 5307/14-26/13806/13807/15-52/902/15-42, згідно якого встановлено, що: зіткнення між автомобілем ВАЗ-21104 д.р.н. НОМЕР_1 та автомобілем «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 відбулося на смузі руху по напрямку зі сторони м.Кременець в сторону смт.Білогір`я; первинний контакт відбувся між передньою частиною автомобіля ВАЗ-21104 д.р.н. НОМЕР_1 та правою боковою передньою частиною автомобіля «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 , при цьому кут між поздовжніми осями автомобілів в момент первинного контакту міг складати біля 120 градусів; величина швидкості руху автомобіля ВАЗ-21104 д.р.н. НОМЕР_1 на момент початку гальмування складала приблизно 50…52 км/год; невідповідність вимогам загальних положень розділу 3 та п. п. 4.1.1, 4.1.3, 4.1.6 ДСТУ-358, п. 10.5.25 ДСТУ 4100 щодо експлуатаційного стану дорожнього покриття та організації дорожнього руху ділянки дороги Кременець-Біла Церква, де 12 травня 2014 року мала місце ДТП, могла вплинути на саму пригоду в частині виїзду транспортного засобу на смугу зустрічного руху для об`їзду перешкоди (вибоїн на проїзній частині) та створення небезпеки для руху водію іншого транспортного засобу, що не виключає можливості причинного зв`язку з настанням ДТП. Однак, водій який здійснює маневр об`їзду перешкоди (вибоїн на проїзній частині) з виїздом на смугу зустрічного руху, повинен був діяти відповідно до вимог п. 1.10 та вимог дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху, тобто перед початком виконання маневру виїзду на смугу зустрічного руху, водій повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а тому перетинати лінію горизонтальної розмітки 1.1 водій міг за умови забезпечення безпеки дорожнього руху (т. 2, а.с. 61-78);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 05 червня 2014 року із схемами, в ході якого водій автомобіля ВАЗ-21104 д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 в присутності понятих відтворив дії, обстановку та обставини ДТП, яка мала місце 12 травня 2014 року (т. 1, а.с. 161-167);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19 червня 2014 року із схемами, в ході якого водій «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 в присутності понятих відтворив дії, обстановку та обставини ДТП, яка мала місце 12 травня 2014 року (т. 1, а.с. 168-175);

- даними висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 12 травня 2014 року № 38, згідно якого встановлено, що ОСОБА_4 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (т. 1, а.с. 130);

- даними висновку судово-токсикологічної експертизи від 20 травня 2014 року № 929, згідно якого при дослідженні крові ОСОБА_4 , яка була відібрана в останнього 12 травня 2014 року о 22 год. 30 хв. медичним працівником Білогірської ЦРЛ, виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в крові в кількості 1,11 ‰ (проміле) (т. 1, а.с. 133).

Доводи сторони захисту про те, що наявність постанови Білогірського районного суду Хмельницької області від 02 червня 2014 року в справі № 669/525/14-ц (т. 1, а.с. 98-99) про закриття провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_4 спростовує зазначене в обвинувальному акті посилання, що останній в момент ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки провадження в даній справі було закрито виключно з підстав недотримання працівниками Білогірського ВДАІ процедури обстеження ОСОБА_4 на стан алкогольного сп`яніння, а саме в зв`язку з проведенням огляду на стан сп`яніння після двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Натомість, стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 на момент ДТП також встановлювався в рамках досудового розслідування, а саме у встановленому порядку в Білогірській ЦРЛ в ОСОБА_4 був здійснений забір крові та проведена відповідна судово-токсикологічна експертиза, згідно висновку якої в крові ОСОБА_4 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості 1,11 ‰ (проміле) (т. 1, а.с. 133).

Крім того, не вбачається підстав для визнання недопустимим доказом даних, які зафіксовані в протоколі огляду від 12 травня 2014 року із схемою та фототаблицями, оскільки з показань допитаних в судовому засіданні слідчих Білогірського РВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які входили до слідчо-оперативної групи та здійснювали огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, а також з доданих до матеріалів справи відомостей з журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та доручення на проведення досудового розслідування (т. 1, а.с. 117-121) встановлено, що проведення цими слідчими огляду місця події після зіткнення транспортних засобів за вказаних обставин не суперечить положенням ст. ст. 38-40, ч. 3 ст. 214 КПК України та відповідає вимогам ст. 237 цього ж Кодексу, зміст самого протоку огляду також відповідає вимогам ст. ст. 104-105 КПК України.

Тому доводи сторони захисту, що первинний огляд місця події проведений не уповноваженими особами, зокрема слідчим ОСОБА_12 при складанні схеми ДТП, суд вважає безпідставними та необґрунтованими.

Разом з тим, суд виключає з обвинувачення посилання на заподіяння потерпілій ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, так як такі не охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у невиконанні вимог пунктів п. п. 2.9 (а), 10.1, 11.1 та лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесне ушкодження, повністю доведена, а його дії вірно кваліфіковані по ч. 1 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

ОСОБА_4 вчинив злочин, що кваліфікується як злочин невеликої тяжкості, до кримінальної відповідальності на день вчинення даного злочину не притягувався та не був судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи (т. 1, а.с. 193-200).

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому, на досудовому розслідуванні та в судовому засіданні не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому та збільшує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який у вчиненому не розкаявся, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого необхідним та достатнім буде призначення покарання у виді арешту в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання про необхідність призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд приходить до висновку про доцільність його застосування, в зв`язку з тим, що обвинувачений є водієм, має відповідне посвідчення НОМЕР_3 (т. 1, а.с. 194) і даний злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин по даному кримінальному провадженню до постановлення попереднього вироку Білогірського районного суду Хмельницької області від 17 липня 2015 року у виді одного року виправних робіт з утриманням в доход держави десяти відсотків заробітку з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки, то йому слід визначити остаточне покарання відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При вирішенні цивільних позовів суд виходить з наступного.

Цивільні позови з послідуючими уточненнями про стягнення з відповідачів ОСОБА_4 та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» (далі по тексту ТДВ «СТ«ДОМІНАНТА») на користь позивача ОСОБА_8 3283,67 грн. матеріальної та 50000 грн. моральної шкоди (т. 1, а.с. 8-9, 96-97), а також на користь позивача ОСОБА_9 600 грн. матеріальної та 20000 грн. моральної шкоди (т. 1, а.с. 12-13, 96-97) підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди між ТДВ «СТ«ДОМІНАНТА» та ОСОБА_4 , який є власником автомобіля ВАЗ-21104 д.р.н. НОМЕР_1 , був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/0443380 з лімітом відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю в розмірі 100000 грн., за шкоду, заподіяну майну в розмірі 50000 грн. та франшизою в розмірі 1000 грн., строк дії якого з 18 квітня 2014 року по 17 квітня 2015 року (т. 1, а.с. 55, 93).

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 23.1 ст. 23 цього ж Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

У відповідності до п. 24.1 ст. 24 цього ж Закону, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбання лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування 3283,67 грн. шкоди, заподіяної здоров`ю підлягає частковому задоволенню в межах підтверджених доказами витрат на придбання ліків та лікарських препаратів для гіпсової іммобілізації, які документально підтвердженні довідкою Білогірської ЦРЛ від 03 грудня 2014 року № 696 (т. 1, а.с. 224) та товарними чеками аптечних кіосків на їх придбання на загальну суму 120,41 грн. (т. 1, а.с. 201, 203).

Вищевказаний розмір шкоди в силу положень п. 22.1 ст. 22, п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню на користь ОСОБА_8 з ТДВ «СТ«ДОМІНАНТА».

Разом з тим, позовні вимоги позивача ОСОБА_8 про відшкодування втрат на транспортні перевезення та придбання інших ліків, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки із наданих квитанцій на придбання пального та ліків в мережі аптечних кіосків (т. 1, а.с. 201-202; т.2, а.с. 27-28) не можливо встановити, що заявлена потерпілою сума перебуває в безпосередньому причинному зв`язку із вчиненим злочином.

Також, документально не підтверджено вартість лікування позивача ОСОБА_9 на заявлену нею суму позову в розмірі 600 грн., а тому позов в цій частині також задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно п. 9 вказаної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оскільки, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце з вини ОСОБА_4 , позивачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зазнали фізичного болю, змушені були лікуватись в Білогірській центральній районній лікарні, що призвело до порушення їх звичного способу життя, потребувало певних зусиль для його відновлення, пережили страх за своє життя, враховуючи ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, їх наслідки, тривалість перебування на стаціонарному лікуванні ( ОСОБА_8 7 ліжко-днів, ОСОБА_9 2 ліжко-дні) та страждань понесених у зв`язку з цим, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди для ОСОБА_8 в сумі 15000 грн. та для ОСОБА_9 в сумі 5000 грн.

Згідно зі ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

В силу ст. 1194 ЦК України різницю між сумою відшкодування, визначену судом, та сумою, яка повинна бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до п. 4 Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/0443380 ліміт відповідальності ТДВ «СТ«ДОМІНАНТА» щодо відшкодування моральної шкоди становить 5000 грн. на одного потерпілого (100000 грн. х 5 % = 5000 грн.), то визначена судом моральна шкода підлягає стягненню з ТДВ «СТ«ДОМІНАНТА» на користь ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по 5000 грн. кожній і, крім того, решту суми на користь ОСОБА_8 в розмірі 10000 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_4 .

Що ж стосується вимог позивача ОСОБА_6 з послідуючими уточненнями (т. 1, а.с. 38-42; т. 2, а.с. 101) про стягнення з відповідачів на його користь майнової та моральної шкоди внаслідок пошкодження належного йому автомобіля, то суд виходить із наступного.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_6 є власником автомобіля «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 і керував ним під час дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 23 липня 2013 року НОМЕР_4 (т. 1, а.с. 53 ).

Як вбачається із висновку експерта автотоварознавця від 27 липня 2014 року № 044/14 сума матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, становить 118415,89 грн. (т. 1, а.с. 62-75).

Таким чином, оскільки відповідно до п. 4 Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/0443380 на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 була застрахована в страховій компанії ТДВ «СТ«ДОМІНАНТА» з лімітом відповідальності 50000 грн. та франшизою в розмірі 1000 грн., то з ТДВ «СТ«ДОМІНАНТА» на користь ОСОБА_6 підлягає стягненню майнова шкода в розмірі 49000 грн. (50000 грн. - 1000 грн.).

Різниця між фактичним розміром шкоди в сумі 118415,89 грн., витратами з проведення експертизи в сумі 800 грн. згідно квитанції від 22 липня 2014 року № 8992477 і рахунку № 042/14 (т. 1, а.с. 56-57) та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в сумі 49000 грн., яка в силу ст. 1194 ЦК України підлягає стягненню з ОСОБА_4 , складає 70215,89 грн. (118415,89 грн. + 800 грн. 49000 = 70215,89 грн.).

При цьому, судом не враховується комісія за розрахункове касове обслуговування в сумі 10 грн. згідно квитанції від 22 липня 2014 року № 8992470 (т. 1, а.с. 56), яка включена позивачем до різниці, яку має виплатити відповідач ОСОБА_4 , оскільки вказана сума стягнута за послуги банківської установи.

У відповідності до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

При визначенні розміру моральної шкоди на користь ОСОБА_6 , суд враховує те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка виникла виключно з вини ОСОБА_4 , належний позивачу відносно новий автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень, які унеможливили ним користуватися за призначенням (т. 1, а.с. 58-76), відсутність технічно справного автомобіля призвело до втрати нормальних життєвих зв`язків, зайвих затрат часу, коштів та зусиль організації життя, які раніше компенсувалися за рахунок користування технічно справним автомобілем, в момент зіткнення автомобілів він переніс страх за своє життя та пасажирів, зокрема, маленької дитини ОСОБА_9 , які знаходилися в момент зіткнення в його автомобілі, а тому також, виходячи із засад цивільного законодавства, зокрема справедливості та розумності, розмір моральної шкоди, заподіяної останньому внаслідок пошкодження його автомобіля, суд визначає в розмірі 5000 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_4 не застосовувалися, питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме автомобіль ВАЗ-21104 д.р.н. НОМЕР_1 повернути обвинуваченому, автомобіль «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 потерпілому ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів в загальній сумі 13258,22 грн. (т. 1, а.с. 176а, 187а, т. 2, а.с. 60).

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк п`ять місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Білогірського районного суду Хмельницької області від 17 липня 2015 року у виді одного року виправних робіт з утриманням в доход держави десяти відсотків заробітку з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді арешту на строк п`ять місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» на користь ОСОБА_8 120 гривень 41 копійку на відшкодування матеріальної шкоди та 5000 гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього 5120 гривень 41 копійку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 10000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» на користь ОСОБА_9 5000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» на користь ОСОБА_6 49000 гривень на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 70215 гривень 89 копійок на відшкодування матеріальної шкоди та 5000 гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього 75215 гривень 89 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази:

- автомобіль ВАЗ-21104 д.р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на штрафмайданчику Білогірського РВ УМВС України в Хмельницькій області, повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;

- автомобіль «Форд Фокус» д.р.н. НОМЕР_2 , який знаходиться на штрафмайданчику Білогірського РВ УМВС України в Хмельницькій області, повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 13258 гривень 22 копійки процесуальних витрат на залучення експертів.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження, а обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1