Справа № 727/6671/15-к
Провадження № 1-кп/727/300/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці угоду про визнання винуватості від 14 серпня 2015 року, укладену в кримінальному провадженні № 0001228 від 22 квітня 2015 року, яке надійшло до суду з прокуратури Шевченківського району м. Чернівців, за обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернівців, українки, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючої, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
в скоєнні злочину, передбаченого ст.302 ч.1,2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_5 17 червня 2015 року приблизно о 18 годині, перебуваючи на території м.Чернівці, переслідуючи мету звідництва для розпусти, звела в приміщенні одного з номерів готелю «Андіна», що по вул. Лібавська 22-А, для отримання оплатних сексуальних послуг ОСОБА_6 з ОСОБА_7 . Крім того, ОСОБА_5 домовилась також з ОСОБА_8 щодо надання йому оплатних сексуальних послуг у вказаному готелі. Цього дня, ОСОБА_5 , перебуваючи у зазначеному готелі, в період часу з 18 години 15 хвилин по 19 годину 20 хвилин, надала сексуальні послуги ОСОБА_8 за що отримала гроші в сумі 900 грн. В свою чергу. ОСОБА_7 надала за аналогічну суму коштів сексуальні послуги раніше не знайомому ОСОБА_9 . За таких обставин, ОСОБА_5 , будучи посередником між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вчинила звідництво для розпусти шляхом сприяння сексуальним стосунками між ними.

Крім цього, 29 липня 2015 року, близько 18 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на території м.Чернівці, переслідуючи мету наживи звела для розпусти та надання послуг сексуального характеру в приміщенні одного з номерів готелю «Дельта», що по вул. Гайдара. 3 м.Чернівці, ОСОБА_10 з громадянином ОСОБА_11 та ОСОБА_7 з ОСОБА_12 , за що отримали грошові кошти в сумі 2600 грн. Після чого, передала ОСОБА_10 частину грошей в сумі 1800 грн., яка повинна була поділити їх з ОСОБА_7 за надані ними послуги, а решту 800 грн. залишила собі, як винагороду.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ст.302 ч.1, 2 КК України, тобто звідництво для розпусти та звідництво для розпусти, вчинене з метою наживи, її дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні даного злочину визнала повністю. Крім повного визнання своєї винуватості ОСОБА_13 , її винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ст.302 ч.1, 2 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими вона погодилась в судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_5 прокурор ОСОБА_3 на підставі ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України під час досудового розслідування 14 серпня 2015 року уклали угоду про винуватість на тих умовах, що ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість у звідництво для розпусти та звідництво для розпусти, вчинене з метою наживи.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_14 за ст.302 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., за ст. 302 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого за сукупністю злочинів остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_15 від відбування покарання строком на 2 роки.

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачена ОСОБА_5 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було роз`яснено.

Обвинувачена ОСОБА_5 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1) КПК України.

В попередньому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 та прокурор підтвердили факт визнання винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду і призначення ОСОБА_5 покарання обумовлене в угоді.

Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого її обвинувачують, та роз`яснено її права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 злочинів за ст.302 ч.1, 2 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкий злочин, ніж той, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачена має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 14 серпня 2015 року між нею та прокурором і узгоджену сторонами міру покарання у вигляді за ст.302 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., за ст. 302 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого за сукупністю злочинів остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання строком на 2 роки, вважає, що таке покарання належить їй призначити з урахуванням тяжкості та обставин вчиненого злочину, особи обвинуваченої, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судима.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнаня винуватості, укладену 14 серпня 2015 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та прокурором прокуратури Шевченківського району м.Чернівці ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 визнати винною за ст.302 ч.1 КК України та призначити за цією статтею узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень в дохід Держави.
ОСОБА_5 визнати винною за ст. 302 ч.2 КК України та призначити за цією статтею узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого за сукупністю злочинів призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України у вигляді зокрема буде періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання .

Речові докази : вилучені 29.07.2015 року мобільний телефон «Леново А536» та був повернутий обвинуваченій залишити ОСОБА_5 ( а.с.139 т.2 ), грошові кошти в сумі 2600 грн. по 200 в кількості 13 шт., які були заподіяні для проведення оперативної закупки та та здані на берігання в ЧФ ПАТ «ПриватБанк» звернути в дохід Держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст.473 КПК України, до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_1