УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2015 року м. Запоріжжя
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, громадянина України, має вищу освіту, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, є інвалідом ІІІ групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-
про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,-
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення прокуратури Запорізької області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_3 .
Як вбачається із клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 30.08.2015 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ВАЗ - 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Харків-Сімферополь в напрямку м. Запоріжжя, на території Василівського району, Запорізької області. В салоні автомобіля в якості пасажирів знаходились ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
В цей час у зустрічному водію автомобіля «ВАЗ - 2109» ОСОБА_3 напрямку, рухався автомобіль «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 . В салоні автомобіля в якості пасажира знаходилась ОСОБА_10 .
Позаду, в попутному з водієм автомобіля «OPEL ASTRA» ОСОБА_9 напрямку, рухався автомобіль «HONDA ACCORD», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_11 .
Під час руху, в районі 319 км., водій ОСОБА_3 , не маючи достатніх навиків для управління транспортним засобом категорії «В», до яких відноситься керований ним автомобіль, перевищуючи дозволену швидкість руху для водіїв з водійським стажем менше ніж 2 роки, не впевнившись в безпеці руху, застосував різке гальмування автомобіля з маневром відвороту керма вліво, що призвело до виїзду автомобіля «ВАЗ2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на зустрічну смугу руху, відповідно перетинання лінії дорожньої розмітки 1.1. та почергове зіткнення зі зустрічними автомобілями «ОPEL ASTRA» та «HONDA ACCORD».
В результаті порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «ВАЗ - 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «ОPEL ASTRA» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , після чого з автомобілем «HONDA ACCORD» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_11 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи №4192 від 05.11.2015 року, смерть ОСОБА_9 настала від поєднаної тупої травми голови, тулуба і кінцівок з переломами кісток скелета і пошкодженнями внутрішніх органів, що ускладнилася розвитком шоку. Останнє підтверджується виявленням нерівномірного кровонаповнення внутрішніх органів з переважним недогрів`ям нирок; набряку легенів і головного мозку; нерівномірного кровонаповнення міокарда, поширеною фрагментації міоцитів, межуточного набряку в серце. Всі ушкодження, виявлені при експертизі трупа ОСОБА_12 , утворилися незадовго до надходження в стаціонар, в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, в даному випадку призвели до смерті, перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Враховуючи масивність травми, переважання внутрішніх пошкоджень над зовнішніми, висоту розташування, характер і локалізацію ушкоджень на нижніх кінцівках, наявність ознак струсу тіла, можна зробити висновок, що весь комплекс пошкоджень утворився в умовах дорожньо-транспортної пригоди. На момент отримання пошкоджень ОСОБА_12 перебував у салоні автотранспортного засобу, найбільш ймовірно, на місці водія.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №4149 від 19.10.2015 року, закритий уламковий перелом діафіза правої плечової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів; закритий перелом правої ключиці зі зміщенням кісткових фрагментів; закритий перелом головки 4-ої плеснової кістки без зміщення. Закриті перелами 1-го, 2-го, 3-го, 4-го ребер зі зміщенням кісткових уламків, у ОСОБА_10 в сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, безпечні для життя, але які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №262 від 07.10.2015 року, смерть ОСОБА_6 настала в результаті закритої тупої травми тулуба у вигляді множинних переламів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до розвитку шоку. Пошкодження, які стали причиною смерті, утворилися напередодні смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя, в даному випадку, потягли за собою смерть. Весь комплекс описаних пошкоджень міг утворитися в умовах ДТП, а саме, від виступаючих деталей автомобіля при зіткненні автомобіля, який рухається з перешкодою (автомобілем). Вірогідніше всього має місце здавлення тулубу між тупими предметами салону автомобіля.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №138М від 18.11.2015 року, у ОСОБА_13 мала місце закрита тупа травма живота з пошкодженням судин чепця та розвитком внутрішньочеревної кровотечі. Дане пошкодження відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як загрозливі для життя на момент спричинення (згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995 року). Закритий перелом правої лопатки кваліфікується, як тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості , як не загрозливе для життя, за критерієм довготривалості розладу здоров`я більш ніж 21 добу. Усі вище описані ушкодження могли утворитися в результаті неоднократної ударної травматичної дії тупого предмета (предметів). Не виключена можливість утворення всього комплексу ушкоджень в умовах ДТП, а саме від виступаючих деталей салону автомобіля при зіткненні останнього з перешкодою.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №137М від 18.11.2015 року, у ОСОБА_14 мала місце закрита тупа травма живота з пошкодженнями селезінки та розвитком внутрішньочеревної кровотечі. Дане пошкодження відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як загрозливі для життя на момент спричинення (згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995 року). Закритий перелам лівого стегна в середній третині кваліфікується, як тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, як не загрозливе для життя, за критерієм довго тривалості розладу здоров`я більш ніж 21 добу. Усі вище описані ушкодження могли утворитися в результаті не однократної ударної травматичної дії тупого предмета (предметів). Не виключена можливість утворення всього комплексу ушкоджень в умовах ДТП, а саме від виступаючих деталей салону автомобіля при зіткненні останнього з перешкодою.
За таких обставин, ОСОБА_3 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину, передбачених ч. 3 ст. 286 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження, заподіяло тяжкі тілесні ушкодження, та спричинили загибель кількох осіб.
Враховуючи наявність встановлених органом досудового розслідування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, слідство приходить до висновку, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт.
Тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор просить суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у межах строку досудового розслідування, до 24.01.2016 року, заборонивши цілодобово залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та покласти на нього процесуальні обов`язки.
В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав, надав пояснення та наполягав на задоволенні клопотання в повному обсязі. Зазначив, що на переконання сторони обвинувачення застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт не зможе в повній мірі забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 із клопотанням прокурора погодились частково. Як зазначив адвокат, сторона захисту та підозрюваний не заперечують щодо застосування запобіжного заходу, проте не домашнього арешту, а просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання,оскільки ОСОБА_3 , як інвалід проходить індивідуальну программу реабілітації, у звязку з чим йому необхідно відвідувати лікарні.
Дослідивши клопотання прокурора та копії матеріалів, якими обґрунтовуються його доводи, заслухавши думки учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
24.11.2015 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
З матеріалів, які надані слідчому судді, вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні прокурором доведено, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, те, що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороніпідозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Прокурором обґрунтовано та в судовому засіданні доведено, що застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.
Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідним визначити перебування підозрюваного під домашнім арештом з 20-00 години до 08-00 години кожного дня, оскільки суду надано індивідуальну программу реабілітації інваліда № 37 щодо ОСОБА_3 , відповідно до якої він потребує лікування, у зв`язку з чим маєж необхідність у денний час доби вільно пересуватися для відвідування медичних установ.
Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_3 такий запобіжний захід як домашній арешт у нічний час, слідчий суддя враховує те, що підозрюваному інкримінується вчинення хоча і тяжкого злочину, проте, який вчинено з необережності, тяжкість покарання, яке може бути призначено у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, особу підозрюваного, який раніше не судимий, його вік та стан здоров`я, згідно довідок на обліку у нарколога або у психіатра не перебуває, є інвалідом ІІІ групи, як зазначалося вище, ОСОБА_3 проходить індивідуальну программу реабілітації інваліда та потребує лікування, міцність його соціальних зв`язків, має постійне місце проживання, в якому проживає з матір`ю, працює не офіційно виготовленням сувенірів, позитивну характеристику.
Крім того, слідчий суддя враховує, що злочин, який інкриміновано підозрюваному вчинено ще 30.08.2015 року, і як пояснив у судовому засіданні прокурор, з цього часу ОСОБА_3 жодним чином кримінальному провадженню не перешкоджав, на виклики з`являвся своєчасно, процесуальні обов`язки виконував належним чином. .
Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід не пов`язаний з домашнім арештом, не забезпечить належної поведінки підозрюваного ОСОБА_3 , у зв`язку з чим, клопотання прокурора підлягає задоволенню частково, оскільки слідчий суддя змінює час перебування підозрюваного під домашнім арештом.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного процесуальні обов`язки, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду залежно від стадії процессу.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення прокуратури Запорізької області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , кожного дня у період часу з 20.00 години до 08.00 години строком до 24.01.2016 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,до 24.01.2016 року процесуальні обов`язки, а саме:прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду залежно від стадії процессу.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ, за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 18.12.2015 року.
Повний текст ухвали виготовлено 21.12.2015 року.
Слідчий суддя: ОСОБА_1