Кагарлицький районний суд Київської області
справа № l-77/2010p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРА ЇНИ

«14» вересня 2010 року Кагарлицький районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді Кириченка В.І.

При секретарі Марчук Н.М.

З участю прокурора Римлянського С.П.

Адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, українець, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, ІНФОРМАЦІЯ_4, студент Ржищівського професійного ліцею, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин України, українець, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає ІНФОРМАЦІЯ_7, не одружений, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працює, раніше судимий вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 16.05.2007 року за ч.З ст. 186, 69 КК України до 1 року позбавлення волі, яке відбув повністю, а також Миронівським районним судом 09.02.2009 року за ст. 185 ч.З КК України та ст. 296 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на З роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

по ст. 289 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5, 20 червня 2009 року, близько 1 години ночі, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, та знаходячись по вул. Червоноармійській № 16, що в с. Мирівка Кагарлицького району Київської області, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4, про незаконне заволодіння транспортним засобом з метою покататися, шляхом вільного доступу проникли в салон автомобіля ВАЗ-2106103, д.н.з. 69226 KB, 1983 року випуску, який належить ОСОБА_6 і ОСОБА_7,та був припаркований біля вказаного домогосподарства. Після чого ОСОБА_5 на виконання спільного умислу з ОСОБА_4В з метою покататися, шляхом з'днання проводів замка запалення, запустив двигун автомобіля та незаконно заволоділи ним, розпорядившись на власний розсуд, поїхавши в с. Стави Кагарлицького району, і при цьому ОСОБА_4 був пасажиром.

Згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 674 А від 16.07.2009 року ринкова вартість автомобіля ВАЗ-21061 д.н.з. 69226 KB станом на 20.06.2009 року становила 15067,80 грн.

Дії ОСОБА_4 були повторними, так як він раніше судимий 09.02.2009 року Миронівським районним судом Київської області за ст. 185 ч.З КК України.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинені за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 кожен вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 289 КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 винність свою визнав повністю і пояснив, що дійсно під час руху пішки по вулиці на пропозицію ОСОБА_4 вони проникли через незамкнені двері в салон автомобіля, і він завів автомобіль шляхом перемикання проводів, а ОСОБА_4 сів пасажиром та під'їхали до ОСОБА_8, який йшов сильно п'яний позаду них та сів на заднє сидіння і спав.

Автомобілем з ОСОБА_4 заволоділи без дозволу з метою покататися до ранку і поїхали в с. Стави. Обоє були п'яні.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 винність свою не визнав і пояснив, що дійсно йшов по вулиці разом з ОСОБА_5 і ОСОБА_8 після вжитого спиртного, але потім ОСОБА_4 пішов додому і через незначний проміжок часу повернувся,

керуючи автомобілем, і пояснив, що власник дав покататися. І він та ОСОБА_8 теж сіли в автомобіль і поїхали кататися.

Вина підсудних у вчиненні злочину підтверджується слідуючими доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_7 підтверджується, що його автомобілем заволоділи, коли він вживав спиртні напої, а автомобіль стояв по вул. Червоноармійській в с. Мирівка. Автомобіль куплений ним і батьком у ОСОБА_9

Показами потерпілого ОСОБА_6 підтверджується, що він не знає, хто здійснив незаконне заволодіння автомобілем, який належить йому і синові.

Показами свідка ОСОБА_10 підтверджується, що він чув на відстані розмову під час руху по вулиці, що ОСОБА_4 просив ОСОБА_5 завести автомобіль і поїхати кататись. Після чого ОСОБА_5 сів за кермо, а ОСОБА_4 на переднє пасажирське сидіння та під'їхали до нього, і він теж сів в автомобіль в стані сильного сп'яніння і заснув.

Протоколами звірин ОСОБА_10 0.1. з ОСОБА_4 (а.с. 98-101) і ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 102-103) підтверджується, що незаконно заволоділи транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Протокол огляду місця події (а.с.67) підтверджується місце вчинення злочину.

Висновком товарознавчої експертизи (а.с. 32-33) підтверджується вартість транспортного

засобу.

Показами свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13В, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 підтверджується, що їм невідомо, при яких обставинах відбулось незаконне заволодіння автомобілем потерпілих.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає вірною кваліфікацію органами досудового слідства злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за ст. 289 ч.2 КК України, так як кожен вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_4 ще і повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який позитивно характеризується.

Обставинами, які пом'якшують його покарання, є щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім. Також суд враховує задовільний стан здоров»я та загального розвитку неповнолітнього, нормальні умови життя та виховання неповнолітнього, відсутність дорослих підмовників та інших осіб, які втягнули неповнолітнього в злочинну діяльність.

Обставин, що негативно впливали на виховання, не встановлено.

На підставі викладеного суд не зважаючи на те, що обставиною, яка обтяжує його покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп»яніння дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна, яке йому слід призначити, та приймає рішення про звільнення від відбування покарання, керуючись ст. 75, 104 КК України, з визначенням іспитового строку. Також на засудженого слід покласти обов'язки, передбаченні пунктами 2,3 і 4 ст. 76 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, який негативно характеризується. Обставиною, яка пом'якшує його покарання, є вчинення злочину неповнолітнім. Обставиною, яка обтяжує його покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння .

Також враховує нормальні умови життя неповнолітнього, задовільний стан здоров»я, відсутність дорослих підмовників та інших осіб, які втягнули неповнолітнього в злочинну діяльність. Також враховує, що злочин вчинено в період звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі з визначенням іспитового строку.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необхідність призначення йому -скарання за ст. 289 ч.2 КК України і остаточного за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

Не визнання вини ОСОБА_4 суд вважає способом його захисту, враховуючи, що він двічі притягувався до кримінальної відповідальності, і так як його вина у вчиненні злочину -стверджується послідовними поясненнями протягом досудового слідства і в судовому засіданні -ідсудного ОСОБА_3 і свідка ОСОБА_8 ОСОБА_4 теж посилався на покази свідка ОСОБА_8, з яким він перебуває в нормальних стосунках, на підтвердження своєї уватості, але ОСОБА_8В не підтримав пояснень ОСОБА_4

Речові докази: автомобіль ВАЗ-2106, паспорт громадянина України, техталон на автомобіль та ідентифікаційний код залишити ОСОБА_6 і йому ж передати у користування автомагнітолу «FIRST».

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ст. 289 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого слідуючі обов'язки:

1)не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2)повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3)періодично з»являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 289 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Миронівського районного суду Київської області від 09.02.2009 року і остаточно за сукупністю вироків визначити 5 років і 1 місяць позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили залишити підписку про невиїзд, а ОСОБА_4 змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту в СІЗО №13 ДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі судового засідання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 вираховувати з 14 вересня 2010 року.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 2106, паспорт громадянина України, техталон на автомобіль та ідентифікаційний код залишити ОСОБА_6 і йому ж передати у користування автомагнітолу «F1RST»

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 днів з моменту проголошення, а засуджений у той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя