Справа № 592/7415/15-к
Провадження № 1-кс/592/2443/15
УХВАЛА

про відмову у роз`ясненні ухвали слідчого судді
18 серпня 2015 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву Директора ТОВ «Зеніт-Брук» ОСОБА_2 , про роз`яснення судового рішення по справі № 592/7415/15к,
В С Т А Н О В И В :

12.08.2015 року директор товариства з обмеженою відповідальністю Зеніт-Брук ОСОБА_2 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із заявою про роз`яснення судового рішення по справі № 592/7415/15к, в якій він зазначив про те, що ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.08.2015 року по справі № 592/7415/15к в кримінальному провадженні № 0000063 було продовжено строк проведення позапланової виїзної перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради та було доручено проведення такої ревізії Державній фінансовій інспекції в Сумській області. В п. 2 зазначеної ухвали зазначено наступне: зобов`язати замовника та виконавця будівельних робіт забезпечити доступ працівникам ДФІ в Сумській області до виконаних прихованих робіт, з проведенням демонтажу та подальшого монтажу тротуарної плитки в місцях необхідних для проведення обмірів . 11.08.2015 року товариству з обмеженою відповідальністю ТОВ Зеніт-Брук був вручений лист про необхідність виконати ухвалу суду та забезпечити доступ працівнику Державної фінансової інспекції в Сумській області до виконаних прихованих робіт шляхом проведення демонтажу та подальшого монтажу плитки в місцях, необхідних для проведення обмірів за участю спеціалістів з посиланням на ухвалу слідчого судді ОСОБА_1 від 07.08.2015 року. Тобто на ТОВ «Зеніт-Брук» ухвалою суду покладено обов`язок виконати цю ухвалу шляхом проведення певних будівельних робіт. При цьому слідчим було зазначено про кримінальну відповідальність за невиконання ухвали слідчого судді. Згідно ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. Ознайомившись з ухвалою суду, він просить роз`яснити йому, яким чином він повинен виконати ухвалу суду виходячи з наступного. Відповідно до ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Судове рішення приймається у формі ухвали, постанови або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим ст. 369, 371 374 КПК України. Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Приймаючи рішення Ковпаківський районний суд м. Суми не зазначив, відповідно до якого нормативного акту товариство з обмеженою відповідальністю Зеніт-Брук повинне діяти у спосіб, зазначений в ухвалі суду та на підставі якого законодавства, оскільки виконання ухвали суду потребує залучення працівників відповідної кваліфікації та оплати їх праці не в межах їх трудових обов`язків, витрат матеріалів, використання інструменту? Яким чином повинні виконуватись будівельні роботи, враховуючи, що на підприємстві працює директор, виконроб, кошторисник та бухгалтер? З яких правових підстав будівельні роботи товариство з обмеженою відповідальністю Зеніт-Брук повинно виконувати за власний кошт та яка особа повинна буде відшкодувати витрати на виконання цих робіт ? З ухвали суду незрозуміло, що саме товариство з обмеженою відповідальністю Зеніт-Брук повинно зробити, оскільки формулювання забезпечити доступ є неконкретним і не зрозуміло, які саме дії покладено на юридичну особу, директором якої він є. Товариство та його посадові особи не перешкоджають доступу будь-кому до результатів робіт. Також незрозуміло, в якій частині виконання ухвали покладено на замовника, а в якій на виконавця робіт? Який об`єм робіт підлягає виконанню та в яких саме місцях, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю Зеніт-Брук не є виконавцем всіх зазначених в ухвалі суду робіт. Чи повинне товариство з обмеженою відповідальністю Зеніт-Брук виконувати ухвалу суду на всіх зазначених в ухвалі суду об`єктах? Йому не відомий жодний нормативний акт, який би покладав на нього обов`язок робити те, що зобов`язав його зробити суд, ухвала суду не є законодавством. Він просить надати йому роз`яснення з цього приводу, оскільки слідчий ОСОБА_3 погрожує йому притягненням до кримінальної відповідальності за невиконання ухвали суду, а яким чином він повинен її виконувати не зрозуміло (вхідний № 25990 від 12.08.2015 року) .

Із змісту довіреності директора товариства з обмеженою відповідальністю Зеніт-Брук ОСОБА_2 від дванадцятого серпня дві тисячі п`ятнадцятого року вбачається, що у місті Суми Сумської області товариство з обмеженою відповідальністю Зенит-Брук () в особі директора ОСОБА_2 , діючого на підставі Статуту, уповноважує адвоката ОСОБА_4 представляти інтереси ТОВ Зенит-Брук в Ковпаківському районному суді м. Суми при розгляді заяви ТОВ Зенит-Брук про роз`яснення ухвали Ковпаківського райсуду м. Суми від 07.08.2015 року по справі № 592/7415/15-к в кримінальному провадженні № 0000063 з усіма правами, які надані законом учаснику кримінального провадження , в тому числі знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі, знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання і відводи, давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, висловлювати свою думку з питань, які виникають під час розгляду справи, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, подавати заперечення проти клопотань, користуватися іншими процесуальними правами, наданими законодавством України. Ця довіреність дійсна до тридцять першого грудня дві тисячі п`ятнадцятого року. Директор ТОВ Зенит-Брук , підпис, ОСОБА_2 .

У відкритому судовому засіданні адвокат свідка ОСОБА_2 ОСОБА_4 дав пояснення, аналогічні викладеним в скарзі директора товариства з обмеженою відповідальністю Зеніт-Брук ОСОБА_2 . Він просив задовольнити заяву директора товариства з обмеженою відповідальністю Зеніт-Брук ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення по справі № 592/7415/15к та роз`яснити судове рішення по справі № 592/7415/15к Також він пояснив суду про те, що зі слів директора товариства з обмеженою відповідальністю Зеніт-Брук ОСОБА_2 останній був допитаний як свідок.

Розглянувши заяву директора товариства з обмеженою відповідальністю Зеніт-Брук ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення по справі № 592/7415/15к, вислухавши пояснення адвоката свідка ОСОБА_2 ОСОБА_4 , оголосивши додані до скарги документи, не вирішуючи питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, не розглядаючи та не вирішуючи по суті заяву директора товариства з обмеженою відповідальністю Зеніт-Брук ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення по справі № 592/7415/15к, суд дійшов до наступного висновку.

Із аналізу чинного конституційного, кримінального процесуального законодавства України з урахуванням рекомендацій та роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вбачається наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із змісту п. п. 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України вбачається, що терміни, що їх вжито в цьому Кодексі, якщо немає окремих вказівок, мають таке значення: 25) учасники кримінального провадження сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію) , заявник, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, секретар судового засідання, судовий розпорядник; 26) учасники судового провадження сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а також інші особи, за клопотанням або скаргою яких у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється судове провадження.

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи) , уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Встановлення будь-яких додаткових вимог, крім пред`явлення захисником документа, що посвідчує його особу, або умов для підтвердження повноважень захисника чи для його залучення до участі в кримінальному провадженні не допускається.

Із змісту п. 2 ч. 1 ст. 66 КПК України вбачається, що свідок має право користуватися під час давання показань та участі у проведенні інших процесуальних дій правовою допомогою адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу.

Отже, зі змісту п. 2 ч. 1 ст. 66 КПК України, у якому є посилання на ст. 50 КПК України, випливає, що повноваження адвоката свідка мають підтверджуватися: 1) свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором з адвокатом або дорученням органу (установи) уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. За чинним кримінальним процесуальним законодавством України надання безоплатної правової допомоги свідку не передбачено. Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 49 КПК України така допомога надається підозрюваному, обвинуваченому, який заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно. Порядок її надання регулюється Законом України Про безоплатну правову допомогу № 3460-VI від 02.06.2011 року (із змінами і доповненнями) . Вимоги, які пред`являються до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера, договору з адвокатом, визначені у Законі України Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-VI від 05.07.2012 року (із змінами і доповненнями) . Ордер письмовий документ, що у випадках, установлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Залежно від форми здійснення адвокатської діяльності ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та має містити підпис адвоката. Типову форму ордера затверджує Рада адвокатів України. Під час дії КПК України 1960 року про вимоги до ордера йшлося у роз`ясненні Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури при Кабінеті Міністрів України Про порядок використання ордера адвоката № V/7-117 від 05.09.2008 року. Договір із адвокатом про надання правової допомоги у конкретному кримінальному провадженні укладає особисто свідок. Якщо свідок є малолітнім, неповнолітнім, такий договір має укладати законний представник свідка, хоча прямо про це у КПК України не йдеться. Це випливає із аналогії закону. Так, у ч. 1 ст. 48 КПК України встановлено, що захисник може у будь-який момент залучений підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками. Таким чином, можна дійти висновку, що законні представники свідка також мають право запросити адвоката для надання правової допомоги свідку. У договорі мають бути чітко визначені всі головні умови, за яких адвокат приймає доручення клієнта, що визначені у п. 4 ст. 1, ст. 27 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-VI від 05.07.2012 року (із змінами і доповненнями) . Вони були деталізовані у ст. 17 Правил адвокатської етики, що схвалені Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 1 жовтня 1999 року протокол від 1 2 жовтня 1999 року № 6/VI. Правила втратили чинність у зв`язку із затвердженням Правил адвокатської етики рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 17 листопада 2012 року, затверджених Установчим З`їздом адвокатів України від 17.11.2012 року. У договорі у будь-якому разі мають бути визначені: 1) прізвище, ім`я та по батькові, адреса фізичної особи-клієнта; 2) ті ж відомості щодо особи, яка уклала договір, якщо він укладається не особисто клієнтом; 3) прізвище, ім`я та по батькові адвоката (або назва адвокатського об`єднання) , який надаватиме правову допомогу, та його адреса; 4) зміст доручення: яка саме правова допомога має надаватися за угодою і де вона має надаватися (під час досудового розслідування, в суді першої інстанції); 5) розмір гонорару, порядок його обчислення (фіксована сума, погодинна оплата) і внесення (авансування, оплата за результатом тощо); 6) розмір, порядок обчислення і внесення фактичних видатків, пов`язаних із виконанням доручення; 7) підписи осіб, які уклали договір. Як уже зазначалось, повноваження адвоката щодо надання правової допомоги свідку мають підтверджуватися: 1) свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із свідком. Регулювання даного питання має бути іншим. Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер, договір не є підставами (юридичними фактами) допуску вступу адвоката у кримінальне провадження. Такі документи є посвідченням особи адвоката і не більше. Свідоцтво посвідчує статус особи як адвоката його загальну правосуб`єктність, тобто потенційну можливість виконувати повно важення адвоката, в тому числі з надання правової допомоги свідку. Ордер і договір посвідчують спеціальну кримінально-процесуальну правосуб`єктність як представника свідка у конкретному кримінальному провадженні. Тому пред`явлення адвокатом цих документів у здійсненні провадження надає йому право використовувати повноваження щодо надання правової допомоги свідку під час допиту, проведення інших процесуальних дій.

Згідно ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення протягом десяти днів з повідомленням особи, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасників судового провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення. Копія ухвали про роз`яснення судового рішення не пізніше наступного дня після її постановлення надсилається особі, що звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні. Ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.

Із змісту п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України вбачається, що апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана: 2) на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Згідно листу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Щодо роз`яснення ухвали слідчого судді № 10-1332/0/4-13 від 22.08.2013 року підстави та порядок роз`яснення судового рішення встановлені в ст. 380 Кримінального процесуального кодексу. Відповідно до ч. 1 зазначеної статті, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. Отже, предметом роз`яснення є судове рішення, прийняте судом. При цьому, враховуючи значення слів за заявою учасника судового провадження , можемо зробити висновок, що таке рішення приймається під час судового провадження. Види судових рішень визначені в ст. 369 КПК, якою встановлено, що судове рішення може бути викладене у формі вироку або у формі ухвали суду. Таким чином, ухвала слідчого судді не віднесена до рішень, які можуть бути предметом роз`яснення в порядку, передбаченому ст. 380 КПК. Крім того, ухвали слідчого судді, на відміну від ухвал суду, постановляються під час досудового розслідування, а не судового провадження. Тому ухвала слідчого судді не відповідає критерію стадії кримінального провадження, під час якої приймається судове рішення, яке може бути роз`яснено. При вирішенні питання, чи підлягають роз`ясненню ухвали слідчого судді, слід керуватися ч. 1 ст. 9 КПК, відповідно до якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дотримуватись вимог Конституції, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою, вимог інших актів законодавства. Враховуючи наведене, а також те, що порядок роз`яснення ухвал слідчого судді прямо не визначений у КПК, слідчий суддя не уповноважений розглядати та вирішувати по суті клопотання чи заяви осіб про роз`яснення постановлених ним ухвал.

Із змісту листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку здійснення судового провадження з перегляду судових рішень у суді апеляційної інстанції відповідно до Кримінального процесуального кодексу України № 10-1717/0/4-12 від 21.11.2012 року вбачається, що ухвала суду про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні (ч. 4 ст. 380 КПК України) може бути оскаржена протягом 7 днів із дня проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-VI від 05.07.2012 року (із змінами і доповненнями) правовою основою діяльності адвокатури України є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України.

Таким чином, оскільки директор товариства з обмеженою відповідальністю Зеніт-Брук ОСОБА_2 , свідок по даному кримінальному провадженню, та його адвокат ОСОБА_4 є учасниками учасники кримінального провадження (п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України) та не є учасниками судового провадження (п. 26 КПК України) ; оскільки повноваження адвоката свідка ОСОБА_4 підтверджені не документами, передбаченим ст. 50 КПК України, а саме не: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи) , а підтверджені довіреністю від 12.08.2015 року, що не передбачено чинним кримінальним процесуальним законом; - оскільки порядок роз`яснення ухвал слідчого судді прямо не визначений у КПК України й оскільки слідчий суддя не уповноважений розглядати та вирішувати по суті клопотання чи заяви осіб про роз`яснення постановлених ним ухвал; - оскільки із змісту заяви директора товариства з обмеженою відповідальністю Зеніт-Брук ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення по справі № 592/7415/15к вбачається те, що він не згодний з ухвалою слідчого судді про дозвіл на проведення позапланової виїзної ревізії від 07.08.2015 року по кримінальній справі №592/7415/15к, провадження № 1-кс/592/2443/15, а не те, що дана ухвала йому незрозуміла, відтак у задоволенні заяви директора товариства з обмеженою відповідальністю Зеніт-Брук ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення по справі № 592/7415/15к слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19 Конституції України; ст. 3, 9, 24, 26, 49, 50, 66, 369 372, 376, 380 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви директора товариства з обмеженою відповідальністю Зеніт-Брук ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення по справі № 592/7415/15к відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області у встановлений законом строк.
Повний текст ухвали викладено 25 серпня 2015 року.

Суддя ОСОБА_1