Єдиний унікальний номер 240/383/15-к Номер провадження 11-кп/775/292/2015

В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

07.10.2015р. колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому в місті Артемівську апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок судді Олександрівського районного суду Донецької області від 14липня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, громадянина України, українця, із середньою технічною освітою, який працює ТОВ « Гірничі машини ДРМЗ, одруженого, раніше не судимого, мешкає за адресою : АДРЕСА_1

визнано винним за ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбаченихст.76 КК України.

В С Т А Н О В И Л А :

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що 05 липня 2014 року, близько 17 години 00 хвилин, керував технічно справним автомобілем марки «Шкода Фабіа» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , здійснюючи на ньому рух зі сторони с. Громова Балка, Олександрівського району Донецької області у напрямку м. Барвінкове Харківської області. Під`їхавши у зазначений час до перехрестя нерівнозначних доріг, а саме проїзної частини авто дороги, сполученням смт. Олександрівка - м. Краматорськ з проїзної частиною авто дороги, сполученням с. Громова Балка, Олександрівського району Донецької області - м. Барвинкове, Харківської області, водій ОСОБА_8 , знаходячись на другорядній дорозі, перед виїздом на вищевказане перехрестя, на вимогу знаку 2.2 Правил дорожнього руху України «Проїзд без зупинки заборонено» не зупинив керований ним транспортний засіб та продовжив рух, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, діючи необережно, проявляючи злочинну недбалість, знаходячись на другорядній дорозі, почав виїжджати на головну дорогу, а саме на проїзну частину автодороги, сполученням смт. Олександрівка - м. Краматорськ Донецької області, при цьому не надав дорогу автомобілю «ВАЗ 21083» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де у якості пасажирів знаходилися ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який рухався по вищевказаній головній дорозі з права на ліво відносно руху керованого ОСОБА_8 транспортного засобу, в результаті чого виїхав з другорядної дороги на головну та допустив зіткнення правою боковою частиною кузову керованого ним автомобіля марки «Шкода Фабіа» з реєстраційним номером НОМЕР_1 з передньою частиною автомобіля марки «ВАЗ 21083» з реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 .

Водій ОСОБА_8 своїми діями порушив вимоги п. 2.2, п.16.3 і п. 16.11 Правил дорожнього руху України, а саме:

- п. 2.2 - в частині, що забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою;

- п. 16.3 - в частині, що у разі необхідності надання переваги у русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед краєм перехрещуваної проїзної частини та

- п. 16.11 - в частині, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху,

які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті чого пасажирам автомобіля «ВАЗ 21083» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було спричинено тілесні ушкодження, а саме: рана колінного суглоба, закритий перелом ребер зліва, посттравматичний гемо пневмоторакс, закритий перелом гомілки, вивих лівої стопи, субкапсулярний розрив селезінки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та перелом С5-С7 хребців з вивихом С6 хребця до переду, пошкодження спинного мозку на рівні С6 з наявністю правостороннього геміпарезу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень відповідно.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи обставини вчинення злочину ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним та призначити покарання за ст.286ч.2 КК України у виді 5років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки та покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати вирок і постановити новий, обвинуваченого, захисника,які вважали вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок суду скасуванню з постановленням нового вироку з наступних підстав.

Фактичні обставини злочину, за який засуджено ОСОБА_8 , доведеність вини останнього і кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оспорюються, у зв`язку з чим відповідно до вимог сг.365 КПК України вирок в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Зокрема колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та обґрунтованими доводи прокурора, що приймаючи рішення про призначення ОСОБА_8 покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, суд першої інстанції звільнив його від додаткового покарання, що є неприпустимим. Тому вважає за необхідне вирок суду скасувати й ухвалити новий.

До такого висновку колегія суддів прийшла виходячи з того, що суд першої інстанції не в достатньому ступені взяв до уваги вимоги ст. 75 КК України, відповідно до яких суд, при призначенні покарання у виді виправних робіт, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тобто, на думку колегії суддів, відповідно до вимог вищезазначеної статті, звільнення від відбування покарання з випробуванням можливо із застосування вимог цієї статті лише на основне покарання, як це передбачене ст. 77 КК України.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає за необхідне застосувати щодо покарання призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 , вимоги ст. 75 КК України, тільки на основне покарання, вважаючи, що таке покарання, є справедливим і сприятиме виправленню обвинуваченого та попередження вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню в частині призначеного покарання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.405, 407, 409, 414, 420 КПК України, колегія суддів,-

З А С У Д И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 14липня 2015 року стосовно ОСОБА_8 частині призначення йому покарання - скасувати.

Визнати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

На вирок можуть бути подані касаційні скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області