Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа № 1- 163/2010р. В И Р О К
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Гажі О.П.
при секретарі Шведовій Я.О.
з участю: прокурора Юрочкіної Н.В., захисника ОСОБА_1, представника ССД Новоодеської райдержадміністрації ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, з неповною середньою освітою (9 класів), не працюючого, не навчається, військовозобовязанного, раніше не судимого, в скоєні злочинів, передбачених ст.185 ч.1, ст.185ч.2 КК України , -
06 червня 2010 року, в період часу з 10 до 12 години, ОСОБА_3, будучи неповнолітнім, проходячи повз відкриту площадку земельної ділянки огороду громадянки ОСОБА_4, що розташована поблизу будинку №7 по вул. Садовій в с. Бузьке Новоодеського району Миколаївської області, побачив велосипед «Либідь». Реалізуючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3, пройшов на огород ОСОБА_4, звідки таємно викрав бувший у користуванні велосипед «Либідь», що належить на правах власності ОСОБА_4 і з викраденим велосипедом з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим велосипедом в подальшому на свій розсуд, власні до чого заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на суму 200 гривень.
В подальшому, 09 вересня 2010 року, у вечірній час, ОСОБА_3, будучи неповнолітнім, грався з хлопцями, перебуваючи на території непрацюючої будівлі Бузької лікарняної амбулаторії по вул. Шевченка,17 в с. Бузьке Новоодеського району Миколаївської області.
Там, помітивши лежачий на велосипеді неповнолітнього ОСОБА_5 мобільний телефон «Нокія 2700 С2», ОСОБА_3 вирішив його викрасти.
Тоді ж, скориставшись моментом, діючи таємно, ОСОБА_3, реалізуючи раптово виниклий умисел, повторно, таємно викрав з велосипеда належний неповнолітньому ОСОБА_5 вищевказаний мобільний телефон «Нокія 2700 С2», вартість якого складає 960 гривень, в якому була вставлена картка мобільного оператора звязку «Київ Стар» , вартістю 40 гривень.
Заволодівши викраденим телефоном, ОСОБА_3 його собі привласнив і приніс до себе додому, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1000 гривень.
В процесі досудового слідства по справі велосипед було повернуто потерпілій ОСОБА_4, а викрадений телефон неповнолітньому ОСОБА_5
Цивільний позов по справі потерпілими не заявлено.
Кримінальні справи про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України у таємному викрадені велосипеда та за ч.2 ст.185 КК України у таємному викрадені мобільного телефону, постановою Норвоодеського районного суду від 16.12.2010 року обєднанні судом в одне провадження.
Допитаний в якості підсудного ОСОБА_3, в судовому засіданні повністю визнав себе винним у скоєні інкримінованих йому в провину злочинах, передбачених ст.185 ч.1, ст.185 ч.2 КК України.
По суті предявленого обвинувачення пояснив і визнав те, що він, в 06.06.2010 року викрав з городу ОСОБА_4 її велосипед, а 09.09.2010 року таємно викрав мобільний телефон неповнолітнього ОСОБА_5 Заявив, що скоєні викрадення вчинив, так як хотів мати велосипед і мобільний телефон. Викрадені речі були ним повернуті потерпілим під час розслідування кримінальної справи через працівників міліції. В скоєному кається, просить суд не позбавляти його волі, заявляючи, що більше красти не буде.
Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що крім визнання підсудним своєї вини та його признательних показань про обставини скоєння цього злочину, його вина повністю доведена в судовому засіданні дослідженими доказами і підтверджується протоколами слідчих дій та документами справи, а саме за епізодом викрадення велосипеда( кримінальна справа №1-163/2010р):
-заявами про крадіжку велосипеда(а.с.4-6), протоколами огляду місця пригоди (а.с.7-9), протоколами огляду предмету крадіжки- велосипеда і його частин (а.с.11-13, 16-18,20-21), розписками потерпілої про повернення їй викраденого майна(а.с.14,19,22), яке визнано речовим доказом(а.с.38-39), документами підтверджуючими вартість викраденого велосипеда(а.с.24-25) та іншими документами цієї кримінальної справи.
За епізодом таємного викрадення мобільного телефону (кримінальна справа №1-220) вина підсудного доводиться:
- заявами про крадіжку телефону(а.с.3-4), протоколом огляду місця пригоди (а.с.5-7), документами, що підтверджують придбання і наявність у потерпілих мобільного телефону, його серійний номер(а.с.13-16), протоколом огляду місця пригоди, в процесі якого підсудний добровільно видав викрадений ним мобільний телефон працівникам міліції (а.с.17), заявою підсудного про добровільну видачу ним мобільного телефону працівникам міліції (а.с.19), протоколом огляду мобільного телефону (а.с.54-56), розписками потерпілих про повернення їй викраденого майна(а.с.19,57), яке визнано речовим доказом(а.с.59), довідкою про вартість викраденого телефону( а.с.20), та іншими документами цієї кримінальної справи.
Всі дослідженні в судовому засіданні докази повністю узгоджуються як між собою так і з показаннями підсудного щодо тих фактичних обставин скоєння злочину, про які він розповів в судовому засіданні, а також узгоджуються з тими обставинами, що були встановленні в ході судового слідства.
Органом досудового слідства дії підсудного кваліфіковані за епізодом викрадення велосипеда за ч.1 ст.185 КК України, а за епізодом викрадення мобільного телефону за ч.2 ст.185 КК України.
Аналізуючи та оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд таку кваліфікацію дій підсудного вважає правильною.
З досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи вбачається, що підсудний вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжку), тобто злочин, передбачений ст.185 ч.1 КК України, а також повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто злочин, передбачений ст.185 ч.2 КК України.
Призначаючи покарання підсудному, суд враховує як ступінь тяжкості та характер скоєного злочину, так і його особу, обставини, що обтяжують та помякшують покарання.
Так, суд враховує, що скоєні підсудним злочини відноситься до категорії середньої тяжкості і скоєні ним у неповнолітньому віці.
Суд враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання підсудного.
Як обставини, що помякшують покарання підсудного, суд враховує те, що він щиро кається в скоєному злочині, сприяв слідству у встановлені обєктивної істини по справі, заподіяна злочином матеріальна шкода була усунута.
Потерпілі по справі відмовилися від матеріальних претензій до підсудного.
При визначені виду і міри покарання, суд також враховує те, що він скоїв ці злочини у неповнолітньому віці.
Також судом враховуються умови життя і виховання, особливості розвитку неповнолітнього, відсутність дорослих підмовників злочину, той факт, що він досяг повноліття, одружився, готується стати батьком, в звязку з перебуванням дружини на 8-му місяці вагітності.
Крім того, суд враховує задовільний стан здоров`я підсудного, його матеріальний та сімейний стан, задовільні характеристики за місцем проживання, той факт, що він має матір пенсіонерку і виховувався без батька.
За таких вищевказаних обставин, із врахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину та особи підсудного, суд приходить до висновку, що йому має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення і попередження нових злочинів у вигляді позбавлення волі.
Разом з тим, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, що позитивно характеризують особу підсудного і помякшують його покарання, суд приходить до висновку каяття підсудного у скоєних злочинах являються щирими, а тому вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без його ізоляції від суспільства, а з наданням йому можливості такого виправлення шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.ст. 75,104 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Керуючись ст. ст.321, 323-324, 328-338 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у скоєні злочинів, передбачених ст.185 ч.1 та ст.185ч.2 КК України і призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України у вигляді громадських робіт на строк 100 годин;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.70ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим, остаточно до відбування призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 2(два) роки.
На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити неповнолітнього засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого наступні обовязки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,
-повідомляти ці органи про зміну свого місця проживання, навчання.
Речові докази по справі велосипед і мобільних телефон, що були передані на збереження відповідно потерпілим ОСОБА_4 і ОСОБА_5, згідно вимог ст.81 КПК України, - залишити у власності цих потерпілих.
Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_3 до вступу вироку в закону силу залишити без зміни у вигляді підписки про невиїзд.
Вирок суду може бути оскаржений протягом 15 діб до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляції, а засудженим в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Головуючий: підпис

Копія вірна.

Суддя: