27.11.2015 Єдиний унікальний № 371/1556/15-к

В И Р О К
Ім е н е м У к р а ї н и
27 листопада 2015 року Миронівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі- ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Ведмедівка, Миронівського району, Київської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого 20.01.2015 Миронівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 150 (ста п`ядесяти) годин громадських робіт, 29.07.2015 року Мионівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 389 КК україни до покарання у виді арешту на строк 5 місяців і 10 днів
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
судовим слідством Миронівський районний суд Київської області,
ОСОБА_3 будучи засудженим вироком Миронівського районного суду Київської області 20.01.2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
22.07.2015 ОСОБА_3 з метою реалізації свого злочинного корисливого умислу на заволодіння чужим майном близько 21 год. 30 хв. прибув до подвір`я, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 .
Переслідуючи мету на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу ОСОБА_3 зайшов до неогородженого та неохорошованого подвір`я. Перебуваючи на подвір`ї, підійшов до дерев`яної конструкції, яка являє собою літній душ, маючи корисливий мотив, за відсутності очевидців його злочинної діяльності протиправно, таємно за допомогою власної фізичної сили дістав металеву бочку з даху дерев`яної конструкції та злив з неї воду.
Після цього, ОСОБА_3 користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими стороннім особам, взявши металеву бочку об`ємом 200 л. вартістю 330 гривень 00 копійок та металевий кран, вартістю 65 гривень 00 копійок, який вкручений до бочки, та які належать ОСОБА_5 покинув територію подвір`я, та пішов за місцем свого проживання. Таким чином розпорядився викраденим на власний розсуд і тим самим довів свій злочинний умисел до кінця.
Своїми злочинним діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток, на загальну суму 395 грн.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище та при цьому показав, що дійсно 22.07.2015 близько 21 год. 30 хв. Він прибув до подвір`я, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та яке належить ОСОБА_5 . Потім зайшов до подвір`я, підійшов до літнього душу та дістав металеву бочку з даху дерев`яної конструкції і злив з неї воду. Після цього, він, користуючись тим, що його ніхто не помітив, взявши металеву бочку та металевий кран, який вкручений до бочки, та які належать ОСОБА_5 покинув територію подвір`я, та пішов додому. Викраденим розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_3 надав показання в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, та погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту, та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, йому зрозумілі.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім показів самого обвинуваченого та доказів, що характеризують його особу.
При цьому, суд роз`яснив, що у такому випадку учасники процесу будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку, а зможуть оскаржити лише вид та міру покарання, якщо будуть не згідні із ними.
За таких умов суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі.
З огляду на викладене дії обвинуваченого органами досудового розслідування кваліфіковано правильно за ч. 2 ст. 185 КК України /крадіжка/, вчинена повторно.
Вирішуючи питання про призначення підсудному ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
В ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, повне відшкодування шкоди потерпілому як обставини, що пом`якшує покарання за скоєне.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, незначний розмір шкоди завданий злочином, особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, однак також враховує негативну характеристику за місцем реєстрації.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання у межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту.
При призначенні остаточного покарання суд керується вимогами ч. 4 ст. 70 КК України з врахуванням того, що на час розгляду справи ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 29.07.2015 року та вчинив дане кримінальне правопорушення до попереднього вироку.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого не обирався. З огляду на те, що обвинувачений на час розгляду справи відбуває покарання у виді арешту підстави для обрання йому іншого запобіжного заходу за відсутності відповідних клопотань в учасників кримінального провадження немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5 та 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 177, 178, 183, 368, 371, 373-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити покарання: у виді арешту строком на 5 /п`ять/ місяців.
Відповідно до вимог ст. 70 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 29.07.2015 року та визначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 6 /шести/ місяців арешту.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 вираховувати з 03.09.2015року.
Речові докази по справі: металеву бочку об`ємом 200 л. та металевий кран, які згідно розписки повернуті потерпілому залишити у його власності.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: підпис ОСОБА_1
З оригіналом згідно
Суддя : ОСОБА_1