ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/872/15-к

Провадження № 1-кп/486/86/2015

18 листопада 2015 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську кримінальне провадження на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка, Нижньосирогозького району, Херсонської області, українця, громадянина України, холостого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 січня 2015 року за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 191, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2014 року між ФОП « ОСОБА_7 », основним видом діяльності якого являється надання послуг з виготовлення та встановленням надгробних пам`ятників, інших елементів надгробного комплексу та ОСОБА_6 укладено трудовий договір, згідного якого ОСОБА_6 був працевлаштований до ФОП « ОСОБА_8 » виконавцем робіт.

Вранці 06 серпня 2014 року, ОСОБА_6 перебував на своєму робочому місці, а саме в майстерні ФОП « ОСОБА_7 », що розташована по АДРЕСА_2 . В цей час до майстерні з виготовлення надгробних плит прийшли ОСОБА_4 і ОСОБА_9 , для оформлення замовлення на виготовлення надгробної плити та інших виробів. Зайшовши до майстерні ФОП « ОСОБА_7 », ОСОБА_4 і ОСОБА_9 звернулись до ОСОБА_6 , який на той час знаходився один у майстерні, про вартість виробів з граніту. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 , шляхом обману. ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_4 про те, що можна виготовити надгробну плиту та інші предмети для встановлення на місці захоронення дешевше, ніж якщо він буде робити замовлення офіційно. Дана пропозиція задовольнила ОСОБА_4 та вони домовились про те, що ОСОБА_6 власними силами виготовить пам`ятник Падаючі троянди з чорного граніту, до складу якого входить: гранітна плита, тумба, квітник, планшетка, гранітна ваза, лампадка, а також гранітний стіл з лавкою і огорожа. За вказані вироби ОСОБА_9 передала ОСОБА_6 завдаток в сумі 2000 гривень. Не маючи наміру на виготовлення замовлення ОСОБА_6 , під різними приводами почав брати у ОСОБА_9 гроші за його виконання. Так в період часу з 7 по 19 серпня 2014 року ОСОБА_6 , шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 на загальну суму 10620 гривень.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 провину в скоєному злочині визнав повністю, в своїх діях щиросердо кається. Пояснив, що дійсно 04 січня 2014 року уклав трудовий договір і договір про повну матеріальну відповідальність з ФОП « ОСОБА_7 ». 06 серпня 2014 року, в майстерні ФОП « ОСОБА_7 », заволодів грошима громадянина ОСОБА_4 , повідомивши потерпілому про те, що можна виготовити надгробну плиту та інші предмети для встановлення на місці захоронення дешевше, ніж якщо він буде робити замовлення офіційно. За кілька разів заволодів грошима ОСОБА_4 в сумі 10620 гривень.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що на початку 06 серпня 2014 року звернувся до обвинуваченого з замовленням про виготовлення надгробної плити та інших предметів. ОСОБА_6 сказав, що якщо не оформляти замовлення офіційно вийде дешевше. Він погодився і його мати передала за декілька разів обвинуваченому загалом 10620 гривень, проте замовлення ОСОБА_6 не виконав.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорюються.
Таким чином в судовому засіданні повністю доведено скоєння обвинуваченим злочину відповідальність за який передбачено ч. 2 ст. 190 КК України.
Вирішуючи питання про покарання, суд враховує щиросерде каяття підсудного, ступінь тяжкості злочину, думку з приводу покарання потерпілого, позитивні характеристики обвинуваченого, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Цивільний позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні доведено завдання потерпілому матеріальної шкоди в сумі 10620 гривень. В частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги і визначає розмір моральної шкоди в 2000 гривень.

При обранні виду та міри покарання слід врахувати також, що ОСОБА_6 вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 січня 2015 року засуджено за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 191, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним в скоєні злочину передбаченому ч. 2 ст. 190 КК України.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, визначеним вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 січня 2015 року, остаточно призначити 3 (три) роки і вісім місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому рахувати з моменту затримання для доставки в місця позбавлення волі.
Запобіжний захід не обирати.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 10620 (десять тисяч шістсот двадцять) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 2000 (дві тисячі) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вирок набирає чинності протягом 30 днів, копії вироку сторони кримінального провадження можуть отримати негайно після закінчення судового засідання.
На вирок можуть бути подані апеляції в Судову палату по кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області, шляхом подання до Южноукраїнського міського суду протягом 30 днів.
Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1