Справа № 712/3195/2012

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

25.02.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією старшого прокурора прокуратури міста Ужгорода ОСОБА_8 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 листопада 2015 року.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , угорця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого 16.05.2013 року вироком Біляївського районного суду Одеської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201, ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди та з конфіскацією всього належного майна, зміненого ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року із застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки і 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди та конфіскацією майна,
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_6 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 255000 гривень з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік і 6 місяців з конфіскацією майна.
Вирок Біляївського районного суду Одеської області від 16.05.2013 року, яким ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201, ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди та з конфіскацією всього належного майна, зміненого ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року із застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки і 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди та конфіскацією майна, постановлено виконувати самостійно.

Питання щодо речових доказів вирішено в порядку ст. 81 КПК України.

Зараховано в строк відбування покарання строк тримання ОСОБА_6 під вартою з 27.02.2010 року по 11.10.2011 року та строк з 22.01.2013 року по 26.11.2015 року. ОСОБА_6 негайно звільнено в залі суду у зв`язку з відбуттям призначеного покарання.

Цивільний позов ДПІ у м. Ужгороді задоволено, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ДПІ в м. Ужгород 3353185,29 грн.

ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що він в період 2007 І кварталу 2008 років, здійснюючи фінансово-господарську операцію з продажу належної йому частки у статутному фонді ТОВ «Зет-Екпорт» ОСОБА_9 , діючому в інтересах ОСОБА_10 , в порушення вимог податкового законодавства шляхом неведення обліку доходів, витрат та неподання податкової звітності : декларації про отримані в 2007 році доходи, приховав такі і, нехтуючи покладеним на нього обов`язком по обліку, нарахуванню та сплаті податків, умисно не сплатив до бюджету податку з доходів фізичних осіб на суму 1 198 739,25 грн.

Крім того, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду директора ПП «Кінь-Сервіс» в період з 11.02.2008 року по 31.03.2008 року, будучи відповідальним за ведення, оформлення звітної документації про фінансово-господарську діяльність підприємства та дотримання вимог податкового законодавства, при здійсненні фінансово-господарських операцій по придбанню та реалізації горіхів та отриманні фінансової допомоги, шляхом приховування даних операцій від оподаткування, умисно занизивши в податковій звітності обсяги реалізації товарно-матеріальних цінностей та суму фінансової допомоги, ухилився від сплати податків на суму 2 154 446.04 грн.

В апеляції прокурор просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, і постановити новий вирок щодо ОСОБА_6 , яким засудити останнього за ч. 2 ст. 212 КК України до штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями в підприємствах, установах та організаціях строком на 1 рік, за ч. 3 ст. 212 КК України до штрафу в розмірі 15000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255000 гривень з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями в підприємствах, установах та організаціях строком на 1 рік і 6 місяців з конфіскацією майна. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_6 призначити покарання у виді штрафу в розмірі 15000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255000 гривень з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями в підприємствах, установах та організаціях строком на 1 рік і 6 місяців з конфіскацією майна.

Посилається, що судом першої інстанції при призначенні додаткового покарання ОСОБА_6 не вказав які саме посади не може займати останній, а також призначивши додаткові покарання з ч. 2 ст. 212 КК України і за ч. 3 ст. 212 КК України строком на 1 рік, суддя застосувавши ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначив ОСОБА_6 додаткове покарання строк на 1 рік і 6 місяців, що є грубим порушенням норм КК України.

Іншими учасниками судового розгляду вирок не оскаржено.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, промову прокурора, яка просить апеляцію задовольнити, вирок в частині призначення покарання скасувати, ухвалити новий вирок і призначити ОСОБА_6 покарання відповідно до вимог закону, пояснення ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які просять вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляцію прокурора без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 365 КПК України (1960 року) апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляції з точки зору його законності та обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону, фактичним обставинам справи, дослідженим у судовому засіданні доказам.
Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи та доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину за наведених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 212, ч.3 ст. 212 КК України не оспорюються, а тому, відповідно до вимог частини першої статті 365 КПК України (1960 року), такі апеляційним судом не перевіряються.

Порядок виконання вироку Біляївського районного суду Одеської області від 16.05.2013 року, ухвали апеляційного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року щодо ОСОБА_6 ; зарахування до строку покарання строк тримання під вартою до ухвалення вироку; розв`язання цивільного позову ДПІ у м. Ужгороді та нерозв`язання цивільного позову ПП «Кінь Сервіс» також не перевіряються з наведених вище підстав.

Разом з тим, як правильно зазначено в апеляції прокурора, призначаючи ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд першої інстанції не визначив конкретно ці посади. Виходячи з того, що обвинувачений вчинив злочини у зв"язку із заняттям посад, пов"язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а предметами кримінальних правопорушень були фінансові кошти та офіційні фінансові документи, вирок суду в цій частині слід скасувати та конкретизувати, в межах вимог апеляції, сфери діяльності, в яких обвинуваченому має бути заборонено займати такі посади, а саме: в підприємствах, установах, організаціях.

Також при визначенні виду та розміру покарання судом першої інстанції порушено вимоги закону про призначення покарання за сукупністю злочинів.
Так, призначивши ОСОБА_6 додаткове покарання як за ч. 2 так і за ч. 3 ст. 212 КК України у виді 1 року позбавлення права обіймати певні посади та займатись певною діяльністю, суд обгрунтовано застосував передбачене ч. 1 ст. 70 КК України поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначив строк відбування такого покарання у розмірі 1 рік і 6 місяців, що є порушенням вказаної норми КПК України.
Колегія суддів, за наведеного у вироку суду першої інстанції обгрунтування, приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід призначити за ч. 3 ст. 212 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади строком на 1 рік і 6 місяців з конфіскацією майна з послідуючим поглиненням менш суворого покарання, призначеного за ч. 2 ст. 212 КК України, більш суворим з остаточним призначенням такого покарання в обраний ним спосіб строком в 1 рік і 6 місяців з конфіскацією майна.
Відтак, доводи апеляції прокурора щодо порушення судом першої інстанції норм кримінального закону при призначенні ОСОБА_6 виду та розміру додаткового покарання, заслуговують на увагу. Таке неправильне застосування вимог ч. 1 ст. 70 КК України, відповідно до ч. 1 ст. 371 КПК України (1960 року), тягне за собою скасування вироку і ухвалення нового.
За таких обставин апеляційний суд задовольняє апеляцію прокурора, вирок в частині призначення покарання скасовує, ухвалює новий вирок і призначає ОСОБА_6 інше покарання, а в решті залишає вирок без змін.

Керуючись ст. ст. 323, 324, 378 КПК України (1960 року), розділом XI "Перехідні положення" КПК України (2012 року), апеляційний суд

постановив:

апеляцію старшого прокурора прокуратури міста Ужгорода ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 212 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями в підприємствах, установах та організаціях строком на 1 рік, за ч. 3 ст. 212 КК України - штраф в розмірі 15000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255000 гривень з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями в підприємствах, установах та організаціях строком на 1 рік і 6 місяців з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 15000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255000 гривень з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями в підприємствах, установах та організаціях строком на 1 рік і 6 місяців з конфіскацією майна.

В решті вирок суду залишити без змін.
На вирок апеляційного суду через цей суд до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ можуть бути подані касаційні скарги протягом одного місяця з моменту його проголошення.

Судді: