Справа № 336/7469/15-к
пр.1-кп/336/625/2015
08 грудня 2015 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
законного представника
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Басань Пологівського району Запорізької області, громадянина України, неодруженого, з неповною середньою освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 24.04.2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, -
ВСТАНОВИВ:

17 липня 2015 року близько о 12.00 годині ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля першого під`їзду будинку № 4-а по вул. Мікояна в м. Запоріжжі, діючи умисно, на грунті особистих неприязних відносин, наніс ОСОБА_4 один удар коліном правої ноги в область живота та один удар ліктем правої руки у потилочну область голови, внаслідок чого потерпілий втратив свідомість і впав. Після чого ОСОБА_7 переніс ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_3 , де потерпілий прийшов до тями, а ОСОБА_7 наніс останньому ще не менш 10 ударів кулаками та ліктями, а також ногами в область голови, грудної клітини, живота та кінцевок, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 зідно висновку судово-медичної експертизи № 3098 від 25.08.2015 закриту травму живота з розривом селезінки, жовчного міхура зі скупченням крові в черевній порожнині, яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, синці на лівому плечі, на обох передпліччях, синці та садна в проекції обох колінних суглобах, садно на верхній губі зліва, які кваліфікують як легкі тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, пояснивши, що він був знайомий з потерпілим ОСОБА_8 , неприязних стосунків з ним не було. 17.07.2015 року десь о 11 годині зустрів співмешканку ОСОБА_9 , разом з нею та своіми друзями вжили алкогольні напої. Приблизно о 13 годині за проханням ОСОБА_10 повели її до дому. Постучав у вікно, з квартири вийшов ОСОБА_8 , у руках у нього була металева викрутка. Швидкий намагався вдарити його, але він ухилився від удару та нініс ОСОБА_8 удар у живіт, після якого останній втратив свідомість. Занесли ОСОБА_8 до квартири. Коли ОСОБА_8 прийшов до тями, почали вживати алкогольні напої, а потім наніс ОСОБА_8 ще біля 10 ударів. Удари наносив кулаками, коліном, ногами в область ребер, голови, усвідомлюючи, що своїми діями спричиняє йому тілесні ушкодження. У скоєному розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 17.07.2015 року він знаходився у квартирі АДРЕСА_3 , де проживає його співмешканка ОСОБА_10 . Зранку вживали з нею алкогольні напої, потім вона залишилась на вулиці. Приблизно о 13 годині почув стук у вікно. Коли вийшов з під`їзду, побачив ОСОБА_8 та його друзів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , разом з ними була ОСОБА_10 , яка була у стані алкогольного сп`яніння. Він вирішив, що хлопці прийшли до нього, щоб побити його. Взяв у квартирі викрутку, але не вcтиг нанести удар ОСОБА_13 , так як останній наніс йому удар у живіт, потім по голові., після чого він втратив свідомість. До тями прийшов вже у квартирі. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пішли з квартири, а ОСОБА_13 залишився і почав наносити йому удари по обличчю, він знову втратив свідомість. А коли прийшов до тями, ОСОБА_13 продовжив наносити йому удари ліктем та ногами в область живота, грудної клітині, всього наніс йому біля 10 ударів. 20.07.2015 року викликав швидку допомогу і перебував на лікуванні у лікарні. Матеріальних претензій до ОСОБА_13 не має.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правільно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження цих доказів.
Оцінюваючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 є доведеною, його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, особу винного, склад його сім`ї та стан здоров`я, умови його життя та виховання, рівень розвитку та особливості його особи: не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, страждає на синдром залежності від алкоголю, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується як позитивно, так і негативно, втратив матір, на теперішній час фактично ніким не виховується.
Суд також враховує обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.
Обствинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Суд також враховує, що ОСОБА_7 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, судимість за яий у встановленому законом порядку не знята і не погашена, знову вчинив тяжкий злочин, тобто належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не встав, тому покарання обвинуваченому, на думку суду, слід призначити у виді позбавлення волі, і саме таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_7 не відбув покарання, призначене вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2015 року. Призначаючи ОСОБА_7 остаточне покарання, суд керується правилами ч. 4 ст. 70 КК України Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України,

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2015 року призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Початок строку відбуття ОСОБА_7 покарання обчислювати з моменту затримання, тобто з 24 липня 2015 року.
Речові докази: 2 змиви речовини бурого кольору, 2 вирізи шпалер, пару берців, які передані на зберігання до камери зберігання Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, знищити;
DVD-R диск з відеозаписом ходу слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 , DVD-R диск з відеозаписом ходу слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 залишити у матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1