Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , білоруса, громадянина Республіки Білорусь, одруженого, працюючого трактористом сільськогосподарського підприємства «Мокрани», раніше не судимого, на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 18 грудня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ у Волинській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:
18 грудня 2015 року слідчий в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 18 грудня 2015 року клопотання було задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів до 15 лютого 2016 року, із визначенням згідно ч. 3 ст. 183 КПК України розміру застави в сумі 100 000 грн., та з покладенням на останнього у випадку внесення застави обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Таке рішення було мотивоване тим, що, як в ході досудового розслідування, так і під час розгляду клопотання в суді першої інстанції, встановлено наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому, слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню та постановити нову, якою застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування зазначає, що ні слідчий в своєму клопотанні, ні прокурор у судовому засіданні не навів необхідних обставин для застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які підтримали останню та просили її задовольнити, прокурора, який просив залишити ухвалу слідчого судді без зміни, пояснення слідчого, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання про взяття ОСОБА_9 під варту слідчим суддею були дотримані.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 17 грудня 2015 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який є тяжким, і за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про взяття ОСОБА_9 під варту, врахував тяжкість злочину, в якому підозрюється останній, тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі доведення його вини у вчиненні інкримінованого йому злочині, а також дані, які характеризують його особу, а саме, що він є громадянином іноземної держави, проживає в прикордонному районі біля державного кордону України, і знає розташування кордону та можливі шляхи його незаконного перетину, а також не має постійного місця проживання на території України.

Посилання захисника ОСОБА_8 в ході апеляційного розгляду провадження на наявність у підозрюваного сестри ОСОБА_11 проживаючої в м. Ковелі, як на підставу обрання для його підзахисного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем її проживання, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки з наданих захисником ОСОБА_8 копій документів та пояснень ОСОБА_11 вбачається, що відсутня згода всіх власників вказаного житла на перебування ОСОБА_9 в даному помешканні під домашнім арештом, і останній не виключає можливості настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені в клопотанні слідчого.

Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновками про наявність ризиків, зазначених як у клопотанні слідчого, так і в ухвалі слідчого судді, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 , який хоча раніше не судимий, однак підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання понад п`ять років і залишаючись на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших осіб, яким повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді й зміни запобіжного заходу підозрюваному з мотивів, викладених в апеляційній скарзі захисника, а тому, керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2015 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: