Ухвала
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у м. Києві 06 січня 2016 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 05 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:
зі змісту касаційної скарги засудженого та його захисника убачається, що скаржники не погоджуються з вказаними судовими рішеннями.
Виходячи з положень ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є, судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак, засуджений та його захисник вказаних вимог процесуального закону не дотрималися.

Так, касаційна скарга засудженого та захисника не містить належного обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність з огляду на положення ст. 413 КПК України, на що скаржники вказують, як на підставу для зміни судових рішень. Натомість засуджений та його захисник посилаються на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та фактично вказують на неповноту судового розгляду, що, з огляду на положення статей 433, 438 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Крім того, вимоги засудженого та його захисника про часткове поновлення судового слідства суперечать положенням ч. 1 ст. 433 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області

від 02 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 05 листопада 2015 року залишити без руху і надати їм для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3