АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 197/1775/14-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/24/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 січня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 21 листопада 2014 року за № 0000697, відносно

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підлиман Борівського району Харківської

області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого,

працюючого водієм у ФОП ОСОБА_7 , раніше не судимого, проживаючого

за адресою:

АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_6

захисник, адвокат ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оскаржуючи висновок суду про визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та вид призначеного покарання, просить вирок суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити свій вирок, яким призначити покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману, за наступних обставин.

ОСОБА_6 з 14.04.2008 року отримував пенсію за віком, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний заxист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як постраждалий внаслідок аварії на ЧАЕС.

14.11.2013 року ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, надав заяву до Широківського РЦЗ про надання йому статусу безробітного для виплати йому грошової допомоги по безробіттю.

Після чого, ОСОБА_6 шляхом обману почав отримувати від Широківського РЦЗ грошову допомогу по безробіттю в період з 12.12.2013 року по 28.08.2014 року.

Таким чином, ОСОБА_6 було отримано грошову допомогу по безробіттю на загальну суму 20128 гривень 23 копійки, чим завдано Широківському РЦЗ матеріальниx збитків на вищевказану суму.

3а вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначено покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 700 гривень.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні зазначає, що суд першої інстанції призначив покарання у виді штрафу у твердій грошовій сумі 700 гривень, не зазначивши кратність неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, як того вимагає ст. 53 КК України, що у разі несплати штрафу унеможливить виконання вироку.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді провадження прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просив вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити свій вирок; обвинувачений та його захисник заперечували проти апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні та просили не призначати суворого покарання.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 190 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Так, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України і роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначає покарання у межах, установлених у санкції частини статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Як зазначено у частині 1 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Згідно вимог ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

При цьому, згідно п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, у випадку, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Виходячи з обставин провадження, тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину та даних про його особу, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про можливість застосування до винного покарання у виді штрафу.

Водночас, при призначені покарання обвинуваченому судом першої інстанції не були враховані вищевикладені положення закону, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки ОСОБА_6 розмір штрафу був визначений у твердій грошовій сумі, що не є кратною розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до висновку, який міститься в постанові судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України № 5-154кс15 від 01 жовтня 2015 року, при призначенні покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установленого законодавством України на час постановлення вироку, із визначенням його у грошовій сумі, здійснивши перерахування розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, крім іншого, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Враховуючи наведене, вирок суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні з зазначенням в резолютивній його частині кількості неоподаткованих мінімумів доходів громадян та подальшим визначенням його у грошовій сумі.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо призначення покарання ОСОБА_6 у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто призначення більш суворого покарання, то в цій частині колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, оскільки судом першої інстанції було призначено покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, тим більше, прокурор не зазначив в своїй апеляційній скарзі належне обґрунтування даної вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково, а вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року відносно ОСОБА_6 змінити.

Зменшити розмір призначеного ОСОБА_6 покарання у виді штрафу до сорока одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 697 (шістсот дев`яносто сім) гривень.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі сорока одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 697 (шістсот дев`яносто сім) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4