Ухвала
іменем україни
28 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 23 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2015 року,

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, раніше
неодноразово судимого, останній раз
вироком Ставищанського районного суду Київської області від 26.12.2011. за ч. 3 ст. 185, ст. 71, КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч. 2 ст. 393 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. ст. 70, 71 КК України ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 судове рішення щодо якого у касаційному порядку не оскаржено.
Постановлено стягнути:
- на користь ОСОБА_6 солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 9670 грн 51 коп.;

- на користь держави 786 грн 24 коп процесуальних витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23 вересня 2015 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_4 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 07 вересня 2014 року приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи на території дільниці соціальної реабілітації Білоцерківської ВК по вул. Калініна, 16 у м. Біла Церква Київської області, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , вчинив втечу з місця позбавлення волі, а також, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля смт Терезине Білоцерківського району Київської області, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, заволодів автомобілем марки «OPEL» модель «VECTRA» д.н.з. НОМЕР_1 .
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Зокрема, ОСОБА_4 вважає недоведеним та безпідставним його засудження за ч. 2 ст. 289 та ч. 2 ст. 393 КК України, а ухвалу апеляційного суду, якою апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення,вважає невмотивованою та необґрунтованою.
Розглянувши доводи касаційної скарги, дослідивши долучені до касаційної скарги копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Фактичні обставини кримінального провадження були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанцій і перегляду в касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, не підлягають, а невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнота судового розгляду, на що посилається засуджений у касаційній скарзі, самі по собі можуть бути підставою для зміни чи скасування вироку місцевого суду, згідно до вимог ст. ст. 409, 410 КПК України, апеляційним судом.
Твердження засудженого ОСОБА_4 про недоведеність та його невинуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. ст. 289 та ч. 2 ст. 393 КК України, є безпідставними, оскільки протилежні висновки суду в цій частині ухвалено у відповідності до вимог ст. 370 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Такі висновки відповідають наданим у судовому засіданні показанням потерпілого ОСОБА_6 , який стверджував про застосування до нього насильства під час заволодіння обвинуваченими його автомобілем та висновком експерта щодо наявності у потерпілого тілесних ушкоджень. Також на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів, суд обґрунтовано послався на показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтвердили факт самовільного залишення ОСОБА_4 дільниці соціальної реабілітації Білоцерківської ВК.
Визнавши ці докази достовірними та оцінивши їх в сукупності з іншими фактичними даними, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_4 в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 та ч. 2 ст. 393 КК України, та правильно кваліфікував його дії.
Апеляційний суд переглянув дане кримінальне провадження та виніс мотивовану ухвалу, якою залишив вирок місцевого суду без зміни. При цьому, доводи засудженого, зокрема й ті, на які він посилається в касаційній скарзі, судами належним чином перевірялись та були мотивовано відхилені.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Враховуючи викладене, підстав вважати ОСОБА_4 необґрунтовано засудженим за ч. 2 ст. 289 та ч. 2 ст. 393 КК України, як на цьому він наголошує у касаційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Покарання ОСОБА_4 призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування оскаржуваних судових рішень не встановлено.
Таким чином, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 23 вересня 2015 року відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3