Справа № 361/8794/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1503/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія Розділ 2 28.12.2015

УХВАЛА
Іменем України
28 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

експерта ОСОБА_9

секретаря судових засідань ОСОБА_10

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою прокурора Броварської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_6 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заворичі, Броварського району, Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано невинуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно сформульованого в обвинувальному акті органом досудового розслідування обвинувачення, ОСОБА_7 обвинувачується в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за наступних обставин.

27 липня 2014 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, у ОСОБА_7 , який перебував на території домоволодіння своєї матері за адресою: АДРЕСА_2 , куди також прийшла ОСОБА_11 , під час конфлікту, який виник на ґрунті тривалих неприязних відносин, виник злочинний умисел на заподіяння останній тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , діючи умисно та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків для останньої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_7 , знаходячись позаду ОСОБА_11 , яка перебувала на ґанку будинку, кулаком правої руки наніс останній один удар в область правого плечового суглобу.

Від нанесеного удару ОСОБА_11 втратила рівновагу та впала, а ОСОБА_7 наніс ОСОБА_11 , яка перебувала на колінах, ще п`ять ударів ногами в область верхньої третини правого стегна.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в області правого плечового суглоба та синці в верхній третині правого стегна, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №283 від 31 липня 2014 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року ОСОБА_7 визнано невинуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що всупереч вимог ст. 92 КПК України стороною обвинувачення не доведено події злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , при цьому пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення побудоване на припущеннях, а докази, на які посилається прокурор як на підставу доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 не доводять, а навпаки спростовують вину обвинуваченого та не являються достатніми для визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити апеляційним судом новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Підставою для скасування вироку суду відносно ОСОБА_7 апелянт зазначає неповноту судового розгляду, яка на його переконання виразилася в тому, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні клопотання прокурора про допит експертів, які проводили комісійну судово-медичну експертизу ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що призвело до порушення принципу змагальності сторін та перешкодило дослідити обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення. Вказані факти, на переконання апелянта, свідчать про необгрунтованість ухвалення виправдувального вироку відносно ОСОБА_7 та необхідність його скасування.

Не погоджуючись із апеляційною скаргою прокурора, захисник подав на неї заперечення, в яких вважаючи виправдувальний вирок суду першої інстанції, ухвалений відносно ОСОБА_7 , законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурорів, які підтримали подану апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти апеляційної скарги прокурора, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, допитавши експерта ОСОБА_9 , провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що виправдувальний вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року, ухвалений відносно ОСОБА_7 , повністю відповідає зазначеним вище вимогам ст. 370 КПК України.

З матеріалів провадження вбачається, що 29 липня 2014 року громадянка ОСОБА_11 звернулася до органів внутрішніх справ із заявою про нанесення їй тілесних ушкоджень громадянином ОСОБА_7 27 липня 2014 року близько 10 години на території домоволодіння будинку АДРЕСА_2 . Того ж дня, 29 липня 2014 року, на підставі вказаної заяви слідчим внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002597 та розпочато досудове розслідування.

31 жовтня 2014 року з Броварської міжрайонної прокуратури Київської області до Броварського міськрайонного суду Київської області передано обвинувальний акт, відповідно до якого ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

09 грудня 2014 року на підставі обвинувального акта, складеного відносно ОСОБА_7 , призначено судовий розгляд.

На переконання колегії суддів, в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, зокрема заслухано показання обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , експерта ОСОБА_18 , досліджено протоколи слідчих експериментів, проведених за участю потерпілої та обвинуваченого, висновки судово-медичних експертиз, в тому числі і висновок комісійної судово-медичної експертизи, призначеної судом, після чого надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, на підставі якої ухвалено виправдувальний вирок відносно ОСОБА_7 .

Зокрема, в своїх показаннях, наданих суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 вказував про те, що під час конфлікту з ОСОБА_11 тримав останню за правий ліктьовий суглоб, намагаючись відтіснити її від дверей веранди будинку, за які вона взялась двома руками, однак йому це не вдалося, після чого обвинувачений відійшов від ОСОБА_11 . Після цього, потерпіла розвернулась та, спускаючись без допоміжних засобів в кінці сходів веранди будинку, маючи за станом здоров`я нестійку ходу, оступилася на резиновому килимку, внаслідок чого впала на бетонну плиту подвір`я з виступами фракції щебеню. Обвинувачений зазначив, що причиною помсти його сім`ї з боку ОСОБА_11 стала заява його матері про вчинення щодо неї насильницьких дій з метою вимагання коштів сином ОСОБА_11 , на підставі якої розпочато досудове розслідування, а син ОСОБА_11 , намагаючись уникнути кримінальної відповідальності переховується від органу досудового слідства.

Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні під час судового розгляду надавала показання про те, що 27 липня 2014 року приблизно о 10 годині вона зайшла в двір ОСОБА_7 , та стала на першу сходинку ґанку будинку. Почувши кроки, потерпіла обернулась та побачила обвинуваченого, який стояв поруч та, нічого не говорячи, ударив її кулаком руки в поясницю, коли вона трималась за кут будинку, а потім відірвав руку від кута будинку, вдарив в плече і вона, втративши рівновагу, зробила декілька кроків та впала, після чого обвинувачений наніс їй п`ять ударів носком ноги в стегно.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в судовому засіданні під час судового розгляду надавали показання про те, що 27 липня 2014 року приблизно о 10 годині, ОСОБА_11 , прийшовши до їх домоволодіння кричала, що ОСОБА_7 викрав у неї гроші. При цьому, ОСОБА_11 не повідомляла про те, що ОСОБА_7 її побив.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в судовому засіданні під час судового розгляду надавали показання про те, що в 2014 році були понятими при огляді місця події домоволодіння в АДРЕСА_2 . В протоколі було все зафіксовано вірно і вони поставили свої підписи. Свідки підтвердили наявність виступів щебеню в бетонній доріжці біля будинку.

З відомостей, які зафіксовані в протоколі огляду місця події від 03 вересня 2014 року, вбачається, що слідчим в присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 проведено огляд території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , в ході якого встановлено наявність двох бетонних сходинок біля входу в будинок та чотирьох резинових килимків біля них (а.с. 109-112, т.1).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №283 від 31 липня 2014 року, проведеної експертом ОСОБА_18 , при судово-медичній експертизі по освідуванню ОСОБА_11 виявлені: підшкірні гематоми в області правого плечового та лівого колінного суглобів, синці в верхній третині правого стегна. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, по строку можуть відповідати 27 липня 2014 року та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с. 70, т.1).

Згідно з відомостями, які містяться в протоколі слідчого експерименту від 08 серпня 2014 року, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_11 , остання відтворила обставини та механізм нанесення їй ОСОБА_7 тілесних ушкоджень 27 липня 2014 року на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_2 , а саме: одного удару кулаком правої руки в область правого плеча потерпілої, стоячи позаду неї, від чого потерпіла впала на підлогу, після чого обвинувачений наніс їй 5 6 ударів ногами в область правого стегна (а.с. 103-107, т.1).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №104/283 від 18 серпня 2014 року, проведеної експертом ОСОБА_18 , враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі по освідуванню ОСОБА_11 , вони могли утворитись при обставинах, вказаних потерпілою при проведенні слідчого експерименту, а саме підшкірна гематома в області правого плечового суглоба при ударі кулаком в задню поверхню правого плечового суглоба; підшкірна гематома в області лівого колінного суглоба при падінні на підлогу після удару в плече; синці в верхній третині правого стегна від ударів ногами в зазначену область правого стегна (а.с. 72, т.1).

Згідно з відомостями, які містяться в протоколі слідчого експерименту від 08 вересня 2014 року, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_7 , останній відтворив обставини, за яких ймовірно потерпіла ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження, а саме: 27 липня 2014 року приблизно о 10 годині підозрюваний ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_11 ззаду з правого боку та намагався відтіснити останню від дверей будинку, тримаючи її обома руками, зокрема, лівою рукою за верхню частину руки ОСОБА_11 , а правою рукою між ліктем та зап`ястям її руки, після чого відійшов від потерпілої. Далі, ОСОБА_7 під час слідчого експерименту вказав, що ОСОБА_11 , сходячи зі сходинок, впала на землю обличчям додолу на правий бік, при цьому ліва її рука була розташована вбік від тулуба, права уздовж тіла під собою (а.с. 113-119, т.1).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №124/283 від 06 жовтня 2014 року, проведеної експертом ОСОБА_18 , враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі по освідуванню ОСОБА_11 , їх утворення при обставинах, вказаних підозрюваним при проведенні слідчого експерименту, не виключається, а саме, підшкірна гематома в області правого плечового суглоба при стискуванні правого плечового суглоба рукою; синці в верхній третині правого стегна при падінні на тверду нерівну поверхню (з виступаючими фракціями). Механізм утворення підшкірної гематоми в області лівого колінного суглоба в протоколі проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного не описаний (а.с. 144, т.1).

Допитаний під час судового розгляду в суді першої інстанції експерт, який проводив зазначені вище судово-медичні експертизи ОСОБА_18 , роз`яснюючи складені ним висновки, вказував про те, що утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 не виключається як при обставинах, вказаних потерпілою, так і при обставинах, вказаних обвинуваченим.

05 березня 2015 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області призначено в даному кримінальному провадженні комісійну судово-медичну експертизу.

Згідно з висновком експертів №24/К від 07 квітня 2015 року, складеним за результатами проведення комісійної судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_11 , виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження утворилися від травматичної дії тупого (тупих) предмету (предметів). В формі ушкоджень (синців) не відобразилися індивідуальні особливості контактуючого поверхні травмуючого предмету (предметів), тобто неможливо встановити, внаслідок контакту із яким предметом (предметами) вони виникли. Зважаючи на розташування незначних за розмірами синців на обмеженій ділянці також незначного розміру, з урахуванням суперечливих даних щодо можливих варіантів їх спричинення, що містяться у матеріалах кримінального провадження (з показів ОСОБА_7 синці могли виникнути внаслідок падіння гр. ОСОБА_11 при контакті ділянки їх розташування з нерівною поверхнею, з показів гр. ОСОБА_11 синці виникли від ударів ногами), слід вважати, що виникнення цих ушкоджень могло статися при обставинах, на які вказує гр. ОСОБА_7 , та про що зазначено у питанні №5 та 9 «внаслідок падіння на бетонну доріжку з виступаючими частинами велико-фракційного щебеню», так як при такому типі поверхні, об яку травмується шкіряний покрив, можлива поява синців описаного розміру. При нанесенні ударів «носком ноги» при будь-якому положенні людини, що травмується, як правило, внаслідок дії більш значної травмуючої сили на шкіряний покрив (ніж та, що найчастіше діє при падінні людини на поверхню за механізмом, зазначеним вище), виникають синці за розміром більші за ті, що описані у гр. ОСОБА_11 , та при їх локалізації на обмеженій ділянці вони в процесі розвитку зливаються між собою. Таким чином, поява вищеописаних синців за обставин їх виникнення, на які вказує гр. ОСОБА_11 , та про що зазначено в питанні №8 «внаслідок п`яти ударів носком ноги» - малоймовірно. Крім того, експерти у висновку даної комісійної експертизи зазначили про те, що за описом тілесних ушкоджень не має об`єктивних підстав вважати, що у гр. ОСОБА_11 мало місце тілесне ушкодження в ділянці правого плечового суглобу (та, відповідно, і в ділянці лівого колінного суглобу) (а.с. 236-242, т.1).

Таким чином, під час судового розгляду не було встановлено належних та достатніх доказів, які б підтверджували факт умисного нанесення ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень, в тому числі і ОСОБА_7 , а зазначений вище висновок комісійної судово-медичної експертизи в сукупності з іншими доказами, а саме: показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , експерта ОСОБА_18 , протоколом огляду місця події від 03 вересня 2014 року, висновками судово-медичних експертиз №283 від 31 липня 2014 року та №124/283 від 06 жовтня 2014 року, протоколом слідчого експерименту від 08 вересня 2014 року, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_7 , не підтверджують пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення.

Допитаний під час апеляційного розгляду, за клопотанням прокурора, з метою роз`яснення висновку комісійної судово-медичної експертизи №24/К від 07 квітня 2015 року, голова судово-медичної комісії, заступник начальника Київського обласного бюро судово-медичної експертизи, - експерт ОСОБА_9 , повністю підтвердив достовірність та правильність складеного комісією висновку судово-медичної експертизи.

На переконання колегії суддів, в оскаржуваному вироку наведені достатні та обґрунтовані мотиви, з яких суд першої інстанції відкинув докази обвинувачення.

Зокрема, судом першої інстанції обґрунтовано надано критичну оцінку показанням потерпілої ОСОБА_11 щодо механізму спричинення їй тілесних ушкоджень, наданих нею в ході проведення слідчого експерименту 08 серпня 2014 року та під час судового розгляду, які є суперечливими між собою та спростовуються висновком комісійної судово-медичної експертизи №24/К від 07 квітня 2015 року. Також, місцевий суд обґрунтовано відкинув в якості доказу винуватості ОСОБА_7 і висновок експерта №104/283 від 18 серпня 2014 року, оскільки вказаний висновок спростовується висновком комісійної судово-медичної експертизи №24/К від 07 квітня 2015 року та не підтверджується об`єктивними судово-медичними даними.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення не доведено вчинення відносно ОСОБА_11 злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_7 .

Доводи прокурора щодо неповноти судового розгляду, яка на його думку виразилася у безпідставному відхиленні місцевим судом заявленого ним клопотання про допит експертів, які проводили комісійну судово-медичну експертизу, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, так як судом першої інстанції були досліджені всі обставини, які можуть мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. Крім того, зазначене клопотання прокурора було задоволене під час апеляційного розгляду та допитаний експерт ОСОБА_9 підтвердив достовірність складеного комісією висновку, що в свою чергу підтверджує правильність висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному вироку.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом виправдувального вироку щодо ОСОБА_7 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року, ухвалений відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Судді:
_______________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4