Справа № 1602/1314/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2013 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді Лисенко Н.В.

при секретарі Валенко Р.І.

з участю прокурора Животовської І.В.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

підсудного ОСОБА_2

законного представника

підсудного ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, 4 серпня 1994 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1

Херсонської області, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

району, Полтавської області, українця, громадянина України,

не працюючого, не одруженого, учня Красногорівського ПТУ

№ 49, раніше судимого:

- 11 вересня 2012 року Великобагачанським районним судом

Полтавської області за ч. 1 ст. 69, ч.2 ст. 289 КК України до 3

років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, згідно ч.

4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення

менш суворого покарання за вироком Великобагачанського

районного суду Полтавської області від 6 березня 2012 року за

ч.1 ст. 69, ч.1 ст. 289 КК України більш суворим за цим вироком

остаточно засуджений до трьох років шести місяців позбавлення

волі і на підставі ст. ст.75, 104 КК України звільнений від

відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік

6 місяців.;

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст.

185 КК України, -

в с т а н о в и в :

7 травня 2012 року близько 2 години підсудний ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, який був на той час неповнолітнім, перебуваючи в стані алкогольного спяніння та проходячи повз садибу ОСОБА_4, що розташована в с. Степанівка Великобагачанського району Полтавської області, побачив автомобіль ГАЗ- 5312 з державним номером 001-50 СК, який належить потерпілому ОСОБА_4 і, з метою крадіжки чужого майна - автомагнітоли, шляхом вільного доступу через незамкнені двері проник до кабіни цього автомобіля, звідки викрав з ящика для дрібних речей зйомну панель до автомагнітоли Піонер DEN -3200 UB, вартістю 150 грн., взяв у кабіні автомобіля ніж та намагався з допомогою цього ножа демонтувати та викрасти автомагнітолу Піонер DEN -3200 UB без зйомної панелі, вартістю 514 грн., але не зміг зняти автомагнітолу з кріплення, після чого ОСОБА_2О,. забравши викрадену ним зйомку панель до автомагнітоли Піонер DEN -3200 UB, пішов додому.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винним себе у вчиненні крадіжок при зазначених вище обставинах визнав повністю і суду показав, що 7 травня 2012 року близько 2 години ночі він проходив біля двору ОСОБА_4 і побачив вантажний автомобіль ГАЗ -5312, двері якого не були зачинені. Скориставшись цим, він, маючи на меті викрадення

автомагнітоли, заглянув до кабіни, де побачив автомагнітолу без лицевої панелі, після чого проник до кабіни, відкрив ящик для дрібних речей автомобіля, звідки викрав панель до автомагнітоли, потім спробував зняти автомагнітолу за допомогою ножа, але не зміг відкрутити болти кріплення автомагнітоли. Він забрав викрадену панель до автомагнітоли і пішов додому. Наступного дня на вимогу ОСОБА_5 він віддав панель, але вона не працювала, не заперечує що дома він розбірав панель. У вчиненому щиро кається, просив суд не позбавляти його волі, врахувати, що він відшкодував потерпілому завдані збитки.

Крім повного визнання вини підсудним, його вина підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5, який суду показав, що вранці 7 травня 2012 року він сів до кабіни свого автомобіля ГАЗ -5312 та відкривши ящик для дрібних речей виявив, що там відсутня панель від магнітоли, а поверхня автомагнітоли була пошкоджена ножем, було видно, що намагалися зняти з кріплення автомагнітолу. Потім він поїхав до будинку ОСОБА_2, якого запідозрив у крадіжці, де виявив свою панель, але вона була зіпсована. Після цього він написав заяву до Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області про викрадення панелі до автомагнітоли ОСОБА_2 Автомобілем , який належить батькові ОСОБА_4, він керував за довіреністю, автомагнітола належить йому. В даний час претензій до підсудного він не має, завдані матеріальні збитки в сумі 400 грн. йому повернуто, просив не позбавляти ОСОБА_2 волі;

- показаннями свідка ОСОБА_4, який суду показав, що йому належить вантажний автомобіль ГАЗ -5312, автомагнітола, яка була встановлена в автомобілі, належить синові ОСОБА_5 7 травня 2012 року його син ОСОБА_5 виявив, що з цього автомобіля зникла панель від магнітоли, після чого його син пішов до ОСОБА_2 та знайшов викрадену панель;

- показаннями свідка ОСОБА_6, який суду показав, що 7 травня 2012 року він був присутнім під час дачі пояснень ОСОБА_2 про те, як він викрав панель автомагнітоли з автомобіля ГАЗ -5312 та хотів зняти саму магнітолу, але це йому не вдалося.

Тиску з боку працівників РВ на ОСОБА_2 не було;

- показаннями свідка ОСОБА_7, який суду показав, що 7 травня 2012 року він чув розмову ОСОБА_5 з ОСОБА_2, ОСОБА_5 вимагав, щоб той віддав викрадену панель від автомагнітоли, він не бачив як ОСОБА_2 віддавав панель від автомагнітоли, але бачив як ОСОБА_5 виходив з двору з панеллю в руках.

- показаннями свідка ОСОБА_8В, який суду показав, що він працюючи старшим слідчим Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області розслідував дану кримінальну справу , потім справа була передана начальнику слідчого відділу Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_9, він допитував ОСОБА_2 в якості підозрюваного за участю захисника та законного представника, ніяких незаконних методів зі сторони працівників міліції до нього не застосовувалося. Він бачив ОСОБА_2 в той день коли виїздили до нього додому, хто відбирав пояснення він точно не пам'ятає, ніяких тілесних ушкоджень на підсудному не бачив;

- показаннями свідка ОСОБА_9, який суду показав, що працював на момент вчинення даного злочину начальником слідчого відділу Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області, він предявляв обвинувачення та закінчував досудове слідство по справі, допит підсудного та потерпілого проводив слідчий Лобач Є.В., з його сторони тиску на підсудного не було, він давав добровільні та послідовні показання;

- показаннями свідка ОСОБА_10, який суду показав, що він працює дільничним інспектором міліції Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області, по даній справі приймав учать коли оглядали місце пригоди, незаконних методів до підсудного ОСОБА_2 не застосовував, памятає, що ОСОБА_2 розповідав, що він заліз в кабіну автомобіля, взяв панель, провів рукою по автомагнітолі та пробував відкрутити болти кріплення магнітоли ножем, але не зміг, потім взяв панель та пішов додому;

- заявою ОСОБА_5 від 7 травня 2012 року про те, що ОСОБА_2 в ніч з 06.05.2012 року на 07.05.2012 року здійснив крадіжку панелі управління автомагнітоли Піонер DEN -3200 UB з його автомобіля ГАЗ 5312 , д.н.. 001-50 СК (а.с.11);

- протоколом огляду місця пригоди - автомобіля НОМЕР_1 від 07.05.2012 року з фототаблицею до нього, в ході якого було зафіксовано факт пошкодження поверхні автомагнітоли ( а.с. а.с.13-20);

- висновком товарознавчої експертизи № В - 2577/1 від 12.06.2012 року, згідно якого вартість автомагнітоли Піонер в складі з панеллю управління з урахуванням відсотку зносу становить 664 грн.( в тому числі панель 150 грн.), а.с. 70;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 469 від 12.07.2012 року, згідно якого ОСОБА_2 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, як і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності чи іншого хворобливого стану психіки, а виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості. В період часу, до якого відноситься інкриміноване протиправне діяння ОСОБА_2 будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, як і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності. Ступінь вираженості наявного у ОСОБА_2 недоумства не позбавляв його можливості в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу до якого відноситься інкриміноване протиправне діяння і не позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними в даний час. Під дію ч. 2, 3 ст.19 та ст. 20 КК України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру в теперішній час ОСОБА_2 не потребує. Може постати перед слідством та судом. ОСОБА_2 не виявляє ознак хронічного алкоголізму чи наркоманії, в звязку з чим лікування з цього приводу не потребує (а.с.а.с.75-79).

Умисні дії підсудного ОСОБА_2, які виразилися у викраденні зйомної панелі до автомагнітоли Піонер DEN -3200 UB, яка має окрему вартість і оцінена в 150 грн., суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України.

В той же час суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження кваліфікуюча ознака ч. 2 ст. 185 КК України повторність, оскільки викрадення панелі управління і автомагнітоли охоплювалося єдиним умислом, який виник у ОСОБА_2 коли він побачив відкриту кабіну автомобіля, здійснювалися ОСОБА_2 без розриву в часі, він проник в кабіну, дістав з ящику для дрібних речей панель, взяв ніж, який знайшов в кабіні, і став знімати саму автомагнітолу, але цей умисел не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки він не зміг відкрутити кріплення автомагнітоли ножем, а отже ці дії підлягають перекваліфікації з ч. 2 ст. 15 , ч. 2 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_2, суд вважає щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, відшкодування завданих збитків.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 щиро розкаюється в вчиненому злочині, а деякі зміни в його показаннях протягом судового слідства по справі пояснюються рівнем його розумового розвитку, оскільки він виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_2, є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Судом фактів застосування до ОСОБА_2 незаконних методів під час дізнання і досудового слідства стосовно ОСОБА_2не встанолвлено.

При призначенні підсудному міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, згідно ст.12 КК України вчинені ОСОБА_2 злочини є злочинами середньої тяжкості, наслідки, що настали, вартість викраденого майна, те, що ОСОБА_2, по місцю проживання та навчання характеризується негативно, його молодий вік, стан здоровя, те, що він виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, думку потерпілого ОСОБА_5, який просить не позбавляти підсудного волі, і вважає, що враховуючи, що злочини він вчинив під час іспитового строку, призначеного йому вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 6 березня 2012 року, яким він був засуджений за ч.1 ст. 69, ч.1 ст. 289 КК України, суд вважає, що відсутні підстави для застосування ст.75 КК України і виправлення підсудного ОСОБА_2 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Щодо строку покарання суд, враховуючи вищевикладене, вважає за можливе призначити покарання в виді позбавлення волі близьке до мінімального відповідно до санкції ч. 1 ст. 185 КК України, враховуючи вимоги ч.1 ст. 102 КК України, оскільки злочин ОСОБА_2 вчинив будучи неповнолітнім.

Цей злочин ОСОБА_2 вчинено до вироку Великобачанського районного суду від 11.09.2012 року , яким ОСОБА_2 засуджений за ч. 1 ст. 69, ч.2 ст. 289 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, згідно ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 6 березня 2012 року за ч.1 ст. 69, ч.1 ст. 289 КК України більш суворим за вироком від 11.09.2012 року остаточно був засуджений до трьох років шести місяців і на підставі ст. ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців . В тому разі якщо особу за попереднім вироком було засуджено з застосуванням статей.75,104 КК України, а за знову винесеним - до покарання, що належить відбувати реально, то кожен вирок і призначене ним покарання, виконується самостійно. Отже, при призначенні реального покарання в виді позбавлення волі за цим вироком, вирок Великобагачанського районного суду від 11.09.2012 року, яким ОСОБА_2 звільнений від покарання на підставі статей 75, 104 КК України, належить виконувати самостійно.

Відповідно до ч.1 ст. 93 КПК України судові витрати покладаються на засуджених.

Частиною 5 ст. 93 КПК України 1960 року передбачено, що в разі неспроможності особи, з якої вони мають бути стягнуті, судові витрати приймаються на рахунок держави. Суд приходить до висновку , що судові витрати по справі (витрати за проведення дактилоскопічних експертиз ) в сумі 470 грн. 64 коп., враховуючи матеріальний стан ОСОБА_2, який не працює, вчинив злочин, будучи неповнолітнім, потрібно віднести на рахунок держави.

Речові докази по справі: чотири сліди рук, які приєднано до матеріалів кримінальної справи (а.с. 56), необхідно зберігати в матеріалах кримінальної справи, автомагнітолу Піонер DEN -3200 UB з панеллю управління, яка передана під розписку потерпілому ОСОБА_5 (а.с.34), необхідно залишити йому як власнику. Ніж, який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області (а.с.91) підлягає знищенню як такий, що немає ніякої цінності.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України1960 року, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_2 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді шести місяців позбавлення волі , за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України сім місяців позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів вважати ОСОБА_2 остаточно засудженим шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до 7 місяців позбавлення волі.

Вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 11.09.2012 року, яким ОСОБА_2 засуджений за ч. 1 ст. 69, ч.2 ст. 289 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, згідно ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 6 березня 2012 року за ч.1 ст. 69, ч.1 ст. 289 КК України більш суворим за вироком від 11.09.2012 року остаточно засуджений до трьох років шести місяців позбавлення волі і на підставі ст. ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, виконувати самостійно.

До набрання вироком чинності запобіжний захід ОСОБА_2 змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту, взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покарання за даним вироком рахувати ОСОБА_2 з часу взяття під варту, з 28 березня 2013 року.

Речові докази по справі: чотири сліди рук, які приєднано до матеріалів кримінальної справи (а.с. 56), зберігати в матеріалах кримінальної справи, автомагнітолу Піонер DEN -3200 UB з панеллю управління, яка передана під розписку потерпілому ОСОБА_5 (а.с.34), залишити йому як власнику. Ніж, який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області, знищити як такий, що немає ніякої цінності (а.с.91).

Судові витрати по справі (витрати за проведення дактилоскопічних експертиз ) в сумі 470 грн. 64 коп. віднести на рахунок держави.

Апеляція на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий