Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
__________________________________________________________________
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.10.2015р. м. Первомайськ
Справа :484/3765/15-к

Номер провадження : 1-кп/484/282/15

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001952, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Первомайська Миколаївської області; громадянина України; освіта неповна середня; неодруженого; непрацюючого; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого: 30.03.2015 р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ,3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України,
встановив:
19 червня 2015 року близько 17:00 ОСОБА_5 , перебував на території приватного домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_6 . Знаходячись на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 побачив поблизу вказаного будинку велосипед «Ардіс», який був залишений без нагляду сином власниці будинку ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення майна останнього.
Виконуючи задумане, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе перешкодити здійсненню запланованого, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Ардіс», вартістю 1000 грн. З викраденим велосипедом ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а у подальшому розпорядився ним на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1000,00 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним і пояснив, що 19 червня 2015 року близько 17:00 перебував на території приватного домоволодіння в АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_6 , де побачив поблизу вказаного будинку велосипед «Ардіс», який був залишений без нагляду сином власниці будинку ОСОБА_7 . В цей час у нього виник умисел на таємне викрадення вказаного велосипеду. Виконуючи задумане, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе перешкодити здійсненню запланованого, шляхом вільного доступу таємно викрав вказаний велосипед. З викраденим велосипедом з місця зник, а у подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Потерпілий ОСОБА_7 своїми поясненнями підтвердив обставини викладені обвинуваченим ОСОБА_5 ; зазначив, що велосипед «Ардіс» йому повернули працівники міліції; претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає; просить обвинуваченого ОСОБА_5 суворо не карати.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Крім того, 23 червня 2015 року о 09:00 ОСОБА_5 прийшов до свого знайомого ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Зайшовши на територію вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 побачив, що господарі вдома відсутні. В цей час у нього виник умисел незаконно заволодіти будь-яким майном, належним ОСОБА_6 .
Виконуючи задумане, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе перешкодити здійсненню запланованого, ОСОБА_5 пройшов до підсобного приміщення, яке розташоване за будинком, та через вхідні двері проник у середину, звідки таємно викрав металеву діжку об`ємом 200 літрів, вартістю 150 грн. Під час вчинення задуманого обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлював, що господар не надавала йому дозволу на перебування у підсобному приміщенні. Продовжуючи злочинний намір, перебуваючи на подвір`ї зазначеного домоволодіння ОСОБА_9 викрав саморобну металеву тачку, вартістю 200 грн. З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. Своїми діями завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 350,00 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним і пояснив, що 23 червня 2015 року о 09:00 він прийшов до свого знайомого ОСОБА_10 , який проживає в АДРЕСА_2 . Зайшовши на територію вказаного домоволодіння, побачив, що господарі вдома відсутні, тому вирішив незаконно заволодіти будь-яким майном ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Виконуючи задумане, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе перешкодити здійсненню запланованого, він пройшов до підсобного приміщення, яке розташоване за будинком, та через вхідні двері проник у середину, звідки таємно викрав металеву діжку об`ємом 200 літрів. Під час скоєння злочину він усвідомлював, що господар не надавала йому дозволу на перебування у підсобному приміщенні. Також ним була викрадена саморобна металева тачка типу «Кравчучка», яка була на подвір`ї зазначеного домоволодіння. З викраденим майном з місця вчинення злочину зник, а в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Потерпіла ОСОБА_6 своїми поясненнями підтвердила обставини, викладені обвинуваченим ОСОБА_5 ; зазначила, що саморобну металеву тачку типу «Кравчучка» та металеву діжку об`ємом 200 літрів їй повернули працівники міліції; претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає; просить обвинуваченого ОСОБА_5 суворо не карати.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.
Крім цього, 25 липня 2015 р. близько 11:00 ОСОБА_5 перебував на АДРЕСА_3 , а саме поблизу будинку АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_8 . Перебуваючи біля будинку, ОСОБА_5 побачив, що власник вказаного будинку разом зі своєю дружиною вийшли на вулицю та пішли в протилежному від нього напрямку. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Під час вчинення задуманого обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлював, що господар будинку не надавав йому дозвіл на проникнення у житло, та розумів, що він порушує недоторканість житла.

Скориставшись відсутністю господарів вищевказаного будинку, ОСОБА_5 через паркан проник на територію вказаного домоволодіння та підійшов до вікна, яке знаходиться з тильної сторони будинку. Після чого, усвідомлюючи те, що він не має дозволу на вхід у будинок ОСОБА_8 , а також те, що він порушує недоторканість житла, маючи намір на вчинення таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_5 витягнув частину скла вказаного вікна і через утворений отвір незаконно проник в середину будинку, звідки таємно викрав магнітофон, належний ОСОБА_8 , вартістю 50,00 грн.

Оскільки кримінальна відповідальність настає, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення перевищує 128,80 грн., вказаними діями ОСОБА_5 вчинив дрібне викрадення чужого майна та його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 порушив права потерпілого на недоторканість його житла, яке гарантовано ст. 30 Конституції України.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив порушення недоторканості житла, тобто незаконне проникнення до житла ОСОБА_8 .
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним і пояснив, що 25 липня 2015 р. близько 11:00 він перебував на АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_8 . Перебуваючи біля вказаного будинку, побачив, що власник вказаного будинку разом зі своєю дружиною вийшли на вулицю та пішли в протилежному від нього напрямку. В цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Скориставшись відсутністю господарів вищевказаного будинку, він через паркан проник на територію вказаного домоволодіння та підійшов до вікна, яке знаходиться з тильної сторони будинку. Після чого, усвідомлюючи те, що він не має дозволу на вхід в будинок та порушує недоторканість житла, маючи намір на вчинення таємного викрадення чужого майна, витягнув частину скла вказаного вікна і через утворений отвір проник в середину будинку, звідки викрав магнітофон, належний ОСОБА_8 .

Потерпілий ОСОБА_8 своїми поясненнями підтвердив обставини, викладені обвинуваченим ОСОБА_5 ; зазначив, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає; просить призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання пов`язане з позбавленням волі.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України порушення недоторканості житла, тобто незаконне проникнення до житла.
В скоєних злочинах обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся.

Під час судового засідання прокурором запропоновано не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Судом, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Прокурором надано такі докази: протоколи прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23.06.2015 р.; протокол огляду предмету від 14.09.2015 р.; таблиця зображень; протоколи прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 27.07.2015 р.; копія будинкової книги будинку АДРЕСА_4 ; копія договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_4 .
Вищенаведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочинів, а саме:
таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України;
таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, та його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України;
порушення недоторканості житла, тобто незаконне проникнення до житла та його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 162 КК України.
Як особа ОСОБА_5 характеризується посередньо.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, вказані дані про особу обвинуваченого, думку потерпілих.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його особу, який не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, вчинив злочин під час іспитового строку, визначеного судом за попереднім вироком.
Таким чином суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства неможливе, а тому слід обрати йому покарання у виді позбавлення волі та остаточне покарання слід визначити на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим.
На підставі ст. 71 КК України, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.03.2015 року.
Оскільки, під час досудового та судового слідства запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, обвинувачений належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, стороною обвинувачення питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 не ставилось, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили.
Цивільні позови заявлено не було.
Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст.70, 71, ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, і призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 162 КК України у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.03.2015 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки один місяць.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту затримання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту отримання копії.
Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1