АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/791/194/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
У Х В А Л А
іменем України
15 лютого 2016 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0004449 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 09 грудня 2015 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Олександрівка Білозерського району Херсонської області, громадянку України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України такої, що не має судимості,

засуджено: за ч. 1 ст. 115 КК України на 7 років позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу тримання під вартою з 03.08.2015 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 - 7605 грн.

Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.

в с т а н о в и л а:
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винною та засуджено за те, що вона 03.08.2015 року близько 20-00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого фактичного проживання - у квартирі АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_10 , в ході раптово виниклих на побутовому підґрунті неприязних відносин, нанесла один удар ножем в область грудної клітини зліва ОСОБА_10 , чим заподіяла йому тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя у виді проникаючого колото - різаного поранення грудної клітини з пошкодженням серця і перикарда, крововиливів в м`які тканини по ходу ранового каналу, які перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 .
У поданій на вирок апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 посилається на незаконність вироку у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням кримінального закону. В обґрунтування доводів указує, що суд не прийняв до уваги те, що у неї не було умислу на позбавлення життя ОСОБА_10 , який є її співмешканцем, а також поведінку останнього. Стверджує, що в момент вчинення злочину вона перебувала у стані сильного душевного хвилювання, викликаного нецензурною лайкою потерпілого, в тому числі на адресу її доньки. Тому вважає, що її дії слід кваліфікувати за ст. 116 КК України. Просить вирок суду першої інстанції змінити та перекваліфікувати її дії з ч.1 ст. 115 на ст. 116 КК України, призначивши відповідне покарання.

У запереченнях потерпіла ОСОБА_9 вказує на необґрунтованість апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_8 , просить її залишити без задоволення, а вирок суду без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні вимоги обвинуваченої, та просив їх задовольнити, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_10 , за встановлених і викладених у вироку обставин, обґрунтований дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, і відповідає фактичним обставинам провадження.

Вважаючи кваліфікацію своїх дій неправильною, обвинувачена ОСОБА_8 в апеляційній скарзі посилається на те, що вбивство ОСОБА_10 вчинила у стані сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого, через образи з його боку.

Ці доводи апелянта колегія суддів розцінює як безпідставні і такі, що суперечать встановленим обставинам провадження.

Як убачається з матеріалів провадження, під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_8 повністю визнала себе винною у вчиненні інкримінованого злочину та показала, що 03.08.2015 року ввечері після спільного вживання горілки, вона з співмешканцем ОСОБА_10 прийшли додому, де вона на кухні почала готувати їжу. Останній почав стукати по шафі, нецензурно лаятися, в тому числі на адресу її доньки. Взявши в руки ніж, вона зайшла в кімнату, де був ОСОБА_10 , та попросили того припинити такі висловлювання, але той продовжив образи її доньки. Тоді з метою припинити такі дії ОСОБА_10 , вона вдарила того ножем в тулуб. Після чого, вона побачила рану на груді ОСОБА_10 та зрозуміла, що вдарила того в серце. Потім вона повідомила матір останнього, що той помер, яка викликала міліцію. Вона же, під час проведення слідчого експерименту за участю захисника детально розповіла про обставини та механізм вчинення нею вбивства ОСОБА_10 , показала місце, куди викинула ніж. (т.2 а.п. 83-88)

Зазначені показання обвинуваченої підтверджуються іншими доказами.

З протоколу огляду місця події вбачається, що у квартирі АДРЕСА_2 на підлозі виявлено труп ОСОБА_10 з раною на передній частині грудної клітини зліва щілиновидної форми з рідкою кров`ю, а також виявлено речі зі слідами речовини, схожої на кров, і ці дані узгоджуються з показаннями обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що вона нанесла удар ножем в область серця ОСОБА_10 (т.1 а.п. 1-16)
Відповідно до висновків судово-медичних, медичко-криміналістичних, молекулярно-генетичної експертиз, смерть потерпілого ОСОБА_10 настала від проникаючого колото - різаного поранення грудної клітини з пошкодженням серця і перикарда, що супроводжувалося гострою крововтратою, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння.
Тілесні ушкодження утворилися від дії колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа.

На футболці ОСОБА_10 виявлено пошкодження, яке є колото-різаним і виникло від дії колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа.

На речах та змивах з речовиною, схожою на кров, вилучених з огляду місця події, виявлена кров людини, яка походить від потерпілого ОСОБА_10 .

Утворення тілесних ушкоджень, які було виявлено у ОСОБА_10 способом, указаним ОСОБА_8 на слідчому експерименті, не виключається.

На кофті, вилученій у ОСОБА_8 , виявлена кров людини та клітини з ядрами, генетичні ознаки яких збігаються з генетичними ознаками померлого ОСОБА_10 (т.2 а.п. 25-28, 30, 31, 34-39, 41а-45, 49-53, 57-59, 64-66, 70,71)

Дані, що містяться у протоколі огляду місця події, у висновках судово-медичних, медичко-криміналістичних, молекулярно-генетичної експертиз, узгоджуються з показаннями обвинуваченої ОСОБА_8 щодо місця вчинення нею злочину та способу вбивства ОСОБА_10 і застосованого знаряддя злочину. Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_8 хронічним психічним захворюванням не страждала і не страждає. В період часу, який відноситься до інкримінованих їй дій, у неї не було будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, тоді вона могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. (т.1 а.п. 62-64)

Будь-яких сумнівів в обґрунтованості висновків зазначеної вище експертизи немає.

Потерпіла ОСОБА_9 показала, що 03.08.2015 року ввечері ОСОБА_8 - співмешканка її сина ОСОБА_10 повідомила, що її син помер. Коли з обвинуваченою прийшли у квартиру, то вона побачила ОСОБА_10 , який лежав на підлозі, на животі у нього була кров. Після чого, викликала працівників міліції, які виявили у сина ножове поранення. ЇЇ син ОСОБА_10 та ОСОБА_8 часто вживали спиртні напої та сварились.

Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 показали, що ОСОБА_8 і ОСОБА_10 проживала спільно, зловживали спиртними напоями, після чого часто сварилися, що закінчувалося обопільними бійками між ними.

Вирішуючи питання про спрямованість умислу ОСОБА_8 під час її дій стосовно ОСОБА_10 , суд виходив із конкретних обставин справи, що вона, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, в ході раптово виниклих на побутовому підґрунті неприязних відносин, обрала знаряддя злочину ніж, зайшла в кімнату до ОСОБА_10 , і усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання смерті потерпілого, умисно нанесла удар ножем у область грудної клітині зліва, спричинивши пошкодження життєво-важливого органу серця і перикарда, що супроводжувалося гострою крововтратою, від яких настала смерть ОСОБА_10 на місці, що свідчить про те, що обвинувачена діяла з прямим умислом на позбавлення життя потерпілого. Характер виявлених на трупі ОСОБА_10 тілесних ушкоджень в області грудної клітини зліва, їх локалізація та механізм утворення, спосіб і знаряддя вчинення злочину, також свідчать про умисел ОСОБА_8 на позбавлення життя потерпілого. Саме локалізація рани та її глибина 15 см свідчать про нанесення удару ножем зі значною силою, що підтверджує висновок суду про направленість умислу ОСОБА_8 на вбивство потерпілого.

За таких обставин, доводи обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що у неї не було умислу на вбивство потерпілого, слід визнати такими, що суперечать встановленим обставинам провадження та дослідженим у справі доказам.

Будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що у момент вчинення вбивства ОСОБА_8 перебувала у стані сильного душевного хвилювання, під час апеляційного розгляду не виявлено, а тому її доводи з цього приводу не знайшли свого підтвердження.

Давши належну оцінку дослідженим доказам у їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_8 винною у вчиненні злочину, за який вона засуджена, та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст.115 КК України.

У зв`язку з чим, доводи обвинуваченої ОСОБА_8 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та про неправильне застосування кримінального закону не ґрунтуються на матеріалах справи. Підстав для перекваліфікації її дій з ч.1 ст. 115 на ст. 116 КК України та зміни вироку в цій частині, як про це ставиться питання апелянтом, колегія суддів не знаходить.

Необґрунтованими є доводи обвинуваченої про неповноту судового розгляду, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у ході досудового розслідування та судового розгляду справи були встановлені та досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення, перевірялася позиція захисту шляхом дослідження доказів, наданих стороною обвинувачення, яким дано належну оцінку у вироку. Крім того, після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, клопотань щодо необхідності з`ясування інших невстановлених досудовим розслідуванням обставин учинення злочину, а також про доповнення судового розгляду сторона захисту не заявляла.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин учинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченої та на кваліфікацію її дій, як про це ставиться питання обвинуваченою в апеляційній скарзі, перевіркою матеріалів справи не виявлено. Покарання ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України в межах санкції ч.1 ст. 115 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про її особу, та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а тому призначене їй покарання слід вважати необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Даних, які б свідчили про те, що у провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 09 грудня 2015 року щодо неї - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженою, яка тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 15 лютого 2016 року
Ухвала набрала законної сили 15 лютого 2016 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2