АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТАКИЄВА
Справа № 11-сс/796/2711/2015 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на автомобіль Лексус GS -300 д.н.з. НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , який належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши будь-яким чином розпоряджатися даним автомобілем та використовувати його, у зв`язку з чим помістити вказаний автомобіль на штраф майданчик.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого проводиться розслідування кримінального провадження та в межах якого подане дане клопотання, прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту зазначеного в клопотанні слідчого рухомого майна підозрюваного, оскільки санкція статей, за якими підозрюється ОСОБА_8 передбачають конфіскацію майна та спеціальну конфіскацію, а не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного вважає ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.09.2015 р. необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно підозрюваного.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, захисник вказує на те, що слідчий суддя, під час розгляду клопотання слідчого, прийшов до помилкового висновку про те, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки переконливих доказів того, що вилучене майно підпадає під ознаки зазначеної статті органом досудового розслідування не надано.
Також захисник звертає увагу суду на те, що слідчий при зверненні до слідчого судді з відповідним клопотанням, не зазначив про те, що автомобіль був придбаний ОСОБА_8 у зареєстрованому шлюбі та відповідно його дружина ОСОБА_10 , в силу норм Сімейного кодексу України є співвласником цього автомобіля, а накладення арешту на автомобіль порушує її права, як співвласника майна.
Крім того, апелянт, в поданій ним апеляційній скарзі, зазначає про те, що слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту з пропуском встановлених кримінальним процесуальним законом строків, оскільки майно підозрюваного було вилучено під час проведення обшуку 10.09.2015 р., а слідчий звернувся до суду з клопотанням лише 14.09.2015 р., що суперечить вимогам ч. 5 ст. 171 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, в провадженні СУ ГУ МВС України в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000629 від 22.07.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України.
Органом досудового розслідування, ОСОБА_8 підозрюється в тому, що разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в період часу з 07.08.2015 р. по 10.09.2015 р., шляхом обману та зловживання довірою, заволодів грошовими коштами ОСОБА_13 на загальну суму 434530 грн. 28 коп., чим завдав останньому матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.
10.09.2015 року ОСОБА_8 було затримано, в порядку ст. 208 КПК України, як особу, підозрювану у вчиненні кримінальних правопорушень. передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України
10.09.2015 р. в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_8 , було виявлено та вилучено ключ від автомобіля Лексус GS-300 та технічний паспорт на автомобіль Лексус GS-300, д.н.з. НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , згідно якого власником даного майна є підозрюваний.
11.09.2015 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України, а саме в умисних діях, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великому розмірі, а також в умисних діях, які виразилися в підбурюванні до надання службовій особі неправомірної вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища.
11.09.2015 р. старший слідчий в ОВС СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт автомобіля, який на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_8 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України, за які, а саме ч. 4 ст. 190 КК України, окрім позбавлення волі, передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, а тому в зв`язку з недопущенням відчуження підозрюваним вказаного автомобіля та забезпечення можливої конфіскації майна орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно.
12.09.2015 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 08.11.2015 року включно та визначено заставу в розмірі п`ятсот мінімальних заробітних плат.
15.09.2015 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого про арешт майна було задоволено та накладено арешт на автомобіль Лексус GS -300 д.н.з. НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , який належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши будь-яким чином розпоряджатися даним автомобілем та використовувати його.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту майна перевірялись судом першої інстанції, при цьому були вислухані доводи слідчого, досліджені матеріали кримінального провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна ОСОБА_8 , є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, достатність даних, які вказують на вчинення кримінальних правопорушень саме ОСОБА_8 , а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
Посилання апелянта на ті обставини, що слідчим суддею не враховано наслідки арешту майна для інших осіб, зокрема для дружини підозрюваного, яка є співвласником вказаного автомобіля не обґрунтовані, оскільки виходячи з положень ст. 60 СК України, відповідно до якої кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на вказаний автомобіль тадійшов обґрунтованого висновку, що в матеріалах кримінального провадження наявна справжня потреба в накладенні арешту на майно, а саме на автомобіль Лексус GS -300 д.н.з. НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 .

Не обґрунтованими є також і посилання захисника підозрюваного, як на підставу для скасування ухвали слідчого судді, про пропуск слідчим встановлених кримінальним процесуальним законом строків для звернення з до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, з огляду на те, що майно підозрюваного було вилучено під час проведення обшуку 10.09.2015 р., а слідчий звернувся до суду з клопотанням лише 14.09.2015 р., оскільки ч. 2 ст. 412 КПК України визначено вичерпний перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, а тому підстави з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, згідно чинного кримінального процесуального закону не є безумовними підставами для скасування рішення суду.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про арешт майна порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі захисника обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 вересня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на автомобіль Лексус GS -300 д.н.з. НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , який належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши будь-яким чином розпоряджатися даним автомобілем та використовувати його залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 без задовольнити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

___________ _____________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4