Святошинський районний суд м. Києва
ун. № 759/7543/13-к
пр. № 1-кп/759/269/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2013 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Жмудь В.О.,

за участю прокурора Швеця Т.О.,

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

обвинуваченої ОСОБА_7,

секретаря Мікулінської Н.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000223 стосовно обвинуваченої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Ліхен, Німеччина, українки, громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, освіта середня-спеціальна, яка працює у ТОВ «Тієнс Україна» на посаді заступника керівника по підбору персоналу, розлучена, має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, та проживає за адресою: АДРЕСА_2, раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190; ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_7 згідно із свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця № НОМЕР_9 від 15.02.2002 займалась підприємницькою діяльністю, пов'язаною із роздрібною торгівлею меблів та відповідно до договору суборенди № 01/12/С від 01.01.2012 займалася торгівлею меблів у приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_5», розташованого по АДРЕСА_3.

22.06.2012 приблизно о 12 год. 00 хв. обвинувачена ОСОБА_7 перебувала на своєму робочому місці, коли до неї звернувся ОСОБА_1, який мав намір замовити кухонні меблі. Відчуваючи гостру потребу в грошових коштах, у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_1 Вислухавши побажання останнього ОСОБА_7 надала йому каталог Львівської меблевої фабрики, з якого він вибрав для себе кухонні меблі. Продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_1, ОСОБА_7 назвала потерпілому вартість виконання робіт і повідомила, що останньому необхідно внести предоплату у розмірі 4000 грн., на що ОСОБА_1 погодився. Після чого ОСОБА_7 заповнила бланк замовлення № 5 від 22.06.2012, а ОСОБА_1 передав їй грошові кошти в сумі 4000 грн. В подальшому ОСОБА_7 розпорядилася отриманими грошовими коштами на власний розсуд.

Крім цього, коли ОСОБА_7 08.08.2012 приблизно об 11 год. 00 хв. перебувала на своєму робочому місці, то до неї звернувся ОСОБА_2, який мав намір замовити меблі - дитячий диван. Відчуваючи гостру потребу в грошових коштах, у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_2 Вислухавши побажання останнього ОСОБА_7 надала йому каталог Львівської меблевої фабрики, з якого він вибрав дитячий диван «Олеся». Продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_2, ОСОБА_7 назвала потерпілому вартість виконання робіт і повідомила, що останньому необхідно внести предоплату у розмірі 1900 грн., на що ОСОБА_2 погодився. Після чого ОСОБА_7 заповнила бланк замовлення № 17 від 08.08.2012, а ОСОБА_2 передав їй грошові кошти в сумі 1900 грн.

Крім цього, коли ОСОБА_7 10.08.2012 приблизно о 17 год. 00 хв. перебувала на своєму робочому місці, то до неї звернувся ОСОБА_5, який мав намір замовити комплект меблів. Відчуваючи гостру потребу в грошових коштах, у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_5 Вислухавши побажання останнього ОСОБА_7 надала йому каталог Львівської меблевої фабрики, з якого він вибрав: три дивани, дві шафи-купе, комплект меблів в прихожу кімнату та кухонні меблі. Продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5, ОСОБА_7 назвала потерпілому вартість виконання робіт і повідомила, що останньому необхідно внести предоплату у розмірі 10000 грн., на що ОСОБА_5 погодився. Після чого ОСОБА_7 заповнила бланк замовлення № 8 від 10.08.2012, а ОСОБА_5 передав їй грошові кошти в сумі 10000 грн.

Крім цього, коли ОСОБА_7 28.08.2012 приблизно о 13 год. 00 хв. перебувала на своєму робочому місці, то до неї звернувся ОСОБА_6, який мав намір замовити меблі. Відчуваючи гостру потребу в грошових коштах, у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_6 Вислухавши побажання останнього ОСОБА_7 надала йому каталог Львівської меблевої фабрики, з якого він вибрав диван «Оксфорд». Продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6, ОСОБА_7 назвала потерпілому вартість виконання робіт і повідомила, що останньому необхідно внести предоплату у розмірі 1000 грн., на що ОСОБА_6 погодився. Після чого ОСОБА_7 заповнила бланк замовлення № 19 від 28.08.2012, а ОСОБА_6 передав їй грошові кошти в сумі 1000 грн.

Крім цього, коли ОСОБА_7 05.09.2012 приблизно об 11 год. 00 хв. перебувала на своєму робочому місці, то до неї звернулася ОСОБА_9, яка мала намір замовити меблі для спальної кімнати. Відчуваючи гостру потребу в грошових коштах, у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_9 Вислухавши побажання останньої ОСОБА_7 надала їй каталог Львівської меблевої фабрики, з якого вона вибрала меблі для спальної кімнати «Люкс». Продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9, ОСОБА_7 назвала потерпілій вартість виконання робіт і повідомила, що останньоій необхідно внести предоплату у розмірі 3000 грн., на що ОСОБА_9 погодилася. Після чого ОСОБА_7 заповнила бланк замовлення № 25 від 05.09.2012, а ОСОБА_9 передала їй грошові кошти в сумі 3000 грн.

Крім цього, коли ОСОБА_7 06.09.2012 приблизно о 13 год. 00 хв. перебувала на своєму робочому місці, то до неї звернулася ОСОБА_3, яка мала намір замовити кухонні меблі. Відчуваючи гостру потребу в грошових коштах, у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_3 Вислухавши побажання останньої ОСОБА_7 надала їй каталог Львівської меблевої фабрики, з якого вона вибрала кухонні меблі. Продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_3, ОСОБА_7 назвала потерпілій вартість виконання робіт і повідомила, що останньоій необхідно внести предоплату у розмірі 1500 грн., на що ОСОБА_3 погодилася. Після чого ОСОБА_7 заповнила бланк замовлення № 5, не вказавши дату, а ОСОБА_3 передала їй грошові кошти в сумі 1500 грн.

Крім цього, коли ОСОБА_7 10.09.2012 приблизно о 13 год. 00 хв. перебувала на своєму робочому місці, то до неї звернулася ОСОБА_4, яка мала намір замовити шафу-купе. Відчуваючи гостру потребу в грошових коштах, у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_4 Вислухавши побажання останньої ОСОБА_7 надала їй каталог Львівської меблевої фабрики, з якого вона вибрала шафу-купе. Продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4, ОСОБА_7 назвала потерпілій вартість виконання робіт і повідомила, що останньоій необхідно внести предоплату у розмірі 4000 грн., на що ОСОБА_4 погодилася. Після чого ОСОБА_7 заповнила бланк замовлення № 8 від 10.09.2012, а ОСОБА_4 передала їй грошові кошти в сумі 4000 грн.

Крім цього, коли ОСОБА_7 10.09.2012 приблизно о 15 год. 00 хв. перебувала на своєму робочому місці, то до неї звернувся ОСОБА_10, який мав намір замовити меблі. Відчуваючи гостру потребу в грошових коштах, у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_10 Вислухавши побажання останнього ОСОБА_7 надала йому каталог Львівської меблевої фабрики, з якого він вибрав шафу-купе. Продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10, ОСОБА_7 назвала потерпілому вартість виконання робіт і повідомила, що останньому необхідно внести предоплату у розмірі 600 грн., на що ОСОБА_10 погодився. Після чого ОСОБА_7 заповнила бланк замовлення № 5 від 10.09.2012, а ОСОБА_10 передав їй грошові кошти в сумі 600 грн.

В подальшому всіма отриманими грошовими коштами ОСОБА_7 розпорядилася на власний розсуд.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину в інкримінованих їй складах кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190; ч. ч. 2 ст. 190 КК України, визнала повністю, щиро розкаялася, вибачилася перед потерпілими, підтвердила обставини вчинення нею правопорушень, вказавши на час, місце, спосіб і мету їх вчинення, а також повністю визнала цивільні позови, заявлені потерпілими, та показала, що вона є фізичною особою - підприємцем згідно із свідоцтва про державну реєстрацію № НОМЕР_9 від 15.02.2002 та займалась підприємницькою діяльністю, пов'язаною із роздрібною торгівлею меблів. Вона орендувала магазин «ІНФОРМАЦІЯ_5» по АДРЕСА_3. Справи у неї завжди йшли добре, але у період кризи замовлень стало менше і в неї почалися проблеми з грішми, не було чим розраховуватися за оренду приміщення, платити податки. В середині червня вона взяла замовлення у ОСОБА_1 на виготовлення кухонних меблів з предоплатою 4000 грн. Крім того, у період з серпня по середину вересня вона ще брала замовлення на виготовлення меблів та предоплату за їх виговлення у ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 Всі вказані замовлення вона не виконала, гроші не повернула, окрім ОСОБА_10, якому повністю відшкодувала завдану шкоду, про що надала підтверджуючий документ - розписку. Гроші витратила на погашення боргу по оренді, сплату податків.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз'яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 190; ч. 2 ст. 190 КК України, а саме як: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, кваліфіковано вірно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом'якшує покарання обвинуваченої, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, які згідно із ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості (ч. 1 ст. 190 КК України) та середньої тяжкості (ч. 2 ст. 190 КК України); обставини, що пом'якшують її покарання, та відсутність обставин, що обтяжують її покарання; дані про особу обвинуваченої, а саме, те, що вона розлучена, має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, працює у ТОВ «Тієнс Україна» на посаді заступника керівника по підбору персоналу, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, частково відшкодувала завдані збитки, раніше не судима та вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 190; ч. 2 ст. 190 КК України в межах санкцій даних статей, із застосуванням положень ст. 70 КК України.

Разом з цим, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченій ОСОБА_7 слід призначити у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням, поклавши на неї обов'язки, передбачені ст. 76 КК України, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Також суд вважає за доцільне цивільні позови, заявлені потерпілими ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, задовольнити повністю, а у задовленні цивільного позову, заявленого потерпілим ОСОБА_10, відмовити, оскільки згідно із поданою ним заявою обвинувачена ОСОБА_7 повністю відшкодувала завдані йому збитки в сумі 600 грн.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (т. 1 а.с. 33, 65, 90, 119, 145, 180, 215, 238).

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ст.ст. 128, 129, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 369- 371, 373-376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190; ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити їй покарання за:

- ч. 1 ст. 190 КК України - у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

- ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - домашній арешт.

Цивільні позови ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2) матеріальну шкоду в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3) матеріальну шкоду в розмірі 1900 (одна тисяча дев'ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_4) матеріальну шкоду в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_5) матеріальну шкоду в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_6) матеріальну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_7) матеріальну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_8) матеріальну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 600 грн. відмовити.

Речові докази по справі:

- копії бланків замовлень № 5 від 10.09.2012; № 5 від 22.06.2012; № 17 від 08.08.2012; № 5 без дати; № 8 від 10.09.2012; № 25 від 05.09.2012; № 8 від 10.08.2012; № 19 від 28.08.2012, прилучені до кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Жмудь В.О.