Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
5-206кз15: не визначено.
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 16.09.2015. Забезпечено надання загального доступу: 16.09.2015.
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача ОСОБА_6,суддів ОСОБА_7 і ОСОБА_8,

перевіривши в судовому засіданні 14 вересня 2015 року в м. Києві заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Братського районного суду Миколаївської області від 2 грудня 2013 року ОСОБА_4 засуджено за частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 13 березня 2014 року вирок Братського районного суду Миколаївської області від 2 грудня 2013 року щодо ОСОБА_4 скасовано в частині призначеного покарання та призначено за частиною 2 статті 121 КК покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років і 6 місяців. В решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2014 року вирок Братського районного суду Миколаївської області від 2 грудня 2013 року та вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 13 березня 2014 року щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.

У заяві засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2014 року з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми закону України про кримінальну відповідальність, а саме положень статті 121 КК. Стверджує, що його дії повинні були бути кваліфіковані за статтею 124 КК, оскільки під час конфлікту з потерпілим він перебував у стані оборони, межі якої ним були перевищені.

На підтвердження неоднакового застосування норм матеріального права, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, ОСОБА_4 долучив до заяв копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 лютого 2013 року та від 25 червня 2013 року.

При цьому, засуджений заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судових рішень, обґрунтовуючи причини його пропуску тим, що він перебував у місцях позбавлення волі, а його захисник переніс хірургічне втручання та не міг розмовляти у зв'язку із видаленням частини зв'язки. Вважає, що пропустив строк з поважних причин.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, перевірила доводи заяви та дійшла висновку про таке.

Встановлено, що заява засудженим ОСОБА_4 подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини 1 статті 445 КПК, тобто у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Нормою частини 1 статті 447 КПК визначено строк подання заяви з цієї підстави, який становить три місяці з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження неоднаковості застосування, якщо воно ухвалено пізніше.

Згідно з долученими до заяви засудженого копіями судових рішень, ухвала суду касаційної інстанції щодо ОСОБА_4 постановлена 23 жовтня 2014 року. Датою прийняття ухвал касаційного суду, наданими засудженим для порівняння, є 25 червня 2013 року та 28 лютого 2013 року, що значно перебільшує строк, встановлений для подання заяви.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов'язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до наданої ОСОБА_4 виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні з 23 червня по 4 липня 2014 року та з 2 квітня по 20 квітня 2015 року.

Як убачається з наявних у Верховному Суді України даних, касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 на судові рішення постановлені щодо ОСОБА_4 було розглянуто Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 23 жовтня 2014 року за участю засудженого, з моменту постановлення судом ухвали щодо ОСОБА_4, минув майже 1 рік, за цей час захисник ОСОБА_5 звертався до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з проханням про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_4, якому ухвалою касаційного суду від 30 січня 2015 року надавався строк на усунення недоліків, чого він не виконав, а повторно звернувся до суду у червні 2015 року. За результатом розгляду його заяви ухвалою Верховного Суду України від 18 червня 2015 року захиснику ОСОБА_5 було відмовлено у допуску до провадження Верховного Суду України кримінальної справ щодо ОСОБА_4

Враховуючи викладене в сукупності, суд вважає, що посилання засудженого на те, що перебування в місцях позбавлення волі, а також знаходження захисника ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні позбавило його можливості вчасно підготувати заяву про перегляд судового рішення та подати її у визначений законом строк, не може бути визнано переконливими, а причини пропуску строку поважними.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку про перегляд судового рішення необхідно відмовити, а вказану заяву засудженого залишити без розгляду.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що можливість реалізації засудженим ОСОБА_4 свого права на звернення до Верховного Суду України не втрачена за умови подання ним нової заяви та долучення до неї судового рішення касаційної інстанції (порівнюване рішення), яке за строком ухвалення буде відповідати вимогам частини 1 статті 447 КПК і за своєю суттю буде остаточним.

Керуючись частиною 6 статті 447, статтею 450 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України судового рішення щодо нього.

Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів Судової палати з кримінальних справ Верховного суду України від 23 жовтня 2014 року залишити без розгляду.

Судді:

________________ ________________ ________________

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...