ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2980/15-к

19 лютого 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, громадянина України, раніше судимого вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 02.02.2015 року до покарання у виді громадських годин строком 100 годин, покарання відбув,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК УКраїни

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 будучи засудженим вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 02.02.2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України та маючи не погашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став та знову умисно повторно вчинив майновий злочин. Так в третій декаді жовтня 2015 року близько 19-00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщені будинку по АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , скориставшись обставиною, коли ніхто не помічав його дій, та відсутністю власника в кімнаті, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих спонукань, умисно з брендованого паперового пакету «Золотий вік», який знаходився на шафі у спальній кімнаті, умисно таємно викрав чуже майно, а саме ювелірні вироби - золотий ланцюжок 585 проби, вагою 4,41 г, вартістю 4410 гри. та золотий підвісок у вигляді хрестика 585 проби вагою 0,46 г, вартістю 460 грн., які належали ОСОБА_4 , чим спричинив потерпілій матеріального збитку на загальну суму 4870 грн.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 16 січня 2016 року близько 11-00 год. відкривши ключем вхідні двері будинку по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , проник всередину приміщення та скориставшись обставиною, коли ніхто не помічав його дій, та відсутністю власника в кімнаті, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих спонукань, з шкатулки, яка знаходилася в серванті, викрав чуже майно, а саме наступні ювелірні вироби: золотий браслет 583 проби вагою 2.24 гр., золоте кільце 583 проби вагою 1.69 гр., золотий підвіс 583 проби вагою 1.05 гр., золоте кільце 583 проби вагою 1.57 гр., золоте кільце 583 проби вагою 1.94 гр., золоту обручку 500 проби вагою 1.05 гр., золоті сережки 583 проби вагою 1.3 гр., золотий ланцюжок 583 проби вагою 2 гр., золотий ланцюжок 583 проби вагою 2 гр., золоту підвіску 585 проби вагою 1 гр., золотий хрестик 585 проби вагою 2.5 гр., золотий хрестик 585 проби вагою 1 гр., належні ОСОБА_5 , а всього загальною вагою 20,24 грами золота, при вартості одного грама золота 583, 500 585 проби 1000 гривень на загальну суму 20240 грн., чим спричинив потерпілій матеріального збитку на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в скоєних злочинах визнав повністю, щодо фактичних обставин справи не заперечував. Пояснив, що злочини вчинив перебуваючи в нетверезому стані та обіцяв потерпілим відшкодувати викрадене. Викрадені золоті вироби він продав, а за отримані кошти купив куртку та взуття, а решту коштів пропив.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинах, його вина підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що її відсутність обвинувачений перебував в її будинку, а пізніше вона виявила пропажу золотих речей. До цього часу обвинувачений не відшкодував їй жодних коштів.

Потерпіла ОСОБА_5 показала, що у її відсутність з будинку у неї були викрадені золоті речі, які, як пізніше виявилося, викрав обвинувачений. Жодних коштів у відшкодування викраденого обвинувачений їй не повернув.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі. Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином аналізуючи наведене суд вважає встановленим, що ОСОБА_6 повторно таємно викрав чуже майно та повторно таємно викрав чуже майно, поєднане з проникненням до житла і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України.

При обраннi мiри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який раніше судимий та характеризується негативно по місцю проживання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Аналізуючи поведінку обвинуваченого суд вважає, що його дії не свідчать про його щире каяття і про те, що він став на шлях виправлення. З часу вчинення кримінальних правопорушень обвинувачений не попросив вибачення у потерпілих та не вжив жодних заходів для відшкодування викраденого майна. Крім того, злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України він вчинив після оголошення йому підозри у вчиненні попереднього злочину. За таких обставин суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 неможливе без реального відбуття ним покарання.

На підставі викладеного, з врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, обставин справи, особи обвинуваченого, обставин, які пом"якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину, думки потерпілих щодо покарання та відношення обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 371, 374, 375 КПК України, ст. 70, 185 КК України суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК Україниу виді позбавлення волі строком на один рік;

за ч. 3 ст. 185 КК Україниу виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 визначити шляхом часткового складання призначених покарань та призначити у виді позбавлення волі строком на три роки і п"ять місяців.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту та заборонити відлучатися з місця свого проживання з 22-00 години до 7-00 год. наступної доби.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1