Провадження № 11-сс/795/426/2015
Категорія - санкції Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника (адвоката) ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 листопада 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_8

захисника (адвоката) ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 листопада 2015 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, має на утриманні малолітню дитину - ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда 3 групи (загальне захворювання), проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України

застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 січня 2016 року.

Згідно ухвали слідчого судді, підставою для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала наявність в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, ризиків неналежної процесуальної поведінки та відсутність підстав вважати, що менш суворі запобіжні заходи здатні запобігти доведеним у кримінальному провадженні ризикам.

В апеляційній скарзі, за її змістом, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 листопада 2015 року, щодо обрання відносно ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

На думку захисту в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також вказує, що ні слідчим, ні прокурором не доведено обставин, які б виправдовували застосування щодо ОСОБА_7 такого винятково суворого запобіжного заходу, як взяття під варту, а тому вважає, що суд прийняв необґрунтоване та незаконне рішення.

Заслухавши доповідача, доводи адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , яка підтримала подану нею апеляційну скаргу та доповнила її проханням застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177-179, 183, 184, 194 КПК України та п.«е» ч.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Висновок слідчого судді про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законним та обґрунтованим.

Так, відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 виконані вказані вимоги кримінального процесуального закону. А той факт, що підозрюваний має вади фізичного здоров`я по причині загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, внаслідок чого є інвалідом третьої групи, має батьків, які є пенсіонерами і інвалідами та малолітню дитину на утриманні, не дає підстав для висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

При цьому, судом 1 інстанції вірно враховано те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Вказані дії підозрюваного ОСОБА_7 представляють підвищену суспільну небезпечність, а тому застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді, а тому доводи апелянта про те, що пред`явлена підозра є необґрунтована та судом не встановлено наявність ризиків у даному кримінальному провадженні є безпідставними, а тому не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до остаточного висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду, як про це просить захисник в апеляційній скарзі, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника (адвоката) ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 листопада 2015 року про задоволення клопотання старшого прокурора прокуратури м. Чернігова про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 січня 2016 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4