Провадження №11-сс/772/491/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2015 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000463 від 17.04.2014р. за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07.11.2015 року про задоволення клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою до 09.12.2015р.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця смт. Тиврів, Вінницької області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше судимого 27.11.2013р. Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 190 КК України до 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки 6 місяців,

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України.

За участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
04.11.2015р. до Вінницького міського суду звернувся прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 на строк досудового розслідування, тобто до 09.12.2015р., оскільки, враховуючи особову складність кримінального провадження, проведення позапланових додаткових слідчих дій, відкриття матеріалів стороні захисту при виконанні вимог ст. 290 КПК України, складанням обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, досудове розслідування неможливо закінчити у строк дії ухвали Вінницького міського суду від 08.10.2015 року про тримання під вартою ОСОБА_7 до 09.11.2015р.

В місцевому суді прокурор підтримав клопотання просив його задовільнити, так як заявлені ризики не зменшилися, а виконати слідчі дії в строк не є можливим.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 заперечували щодо продовження строку тримання під вартою та просили відмовити в задоволенні клопотання.

Слідчий суддя задовольнив дане клопотання, так як визнав обґрунтованою підозру щодо вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України, про що свідчать зібрані докази, та підозру у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з можливою конфіскацією майна, а також вчинення нового злочину в період іспитового строку, наявність ризиків, які існували на час обрання запобіжного заходу і які не зменшились та продовжують існувати, та відсутність наданих документів стороною захисту, які б свідчили про неможливість перебування ОСОБА_7 під вартою.

Крім того, відповідно до вимог ч. 5 ст. 176 КПК України інші запобіжні заходи крім тримання під вартою, не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 109 114-1, 258 258-5, 260, 261 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 07.11.2015 року, через невідповідність висновків суду обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, та постановити нову, якою відмовити прокурору в задоволені його клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , оскільки судом не надано правової оцінки стосовно інкримінованих злочинів за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 366 КК України, відсутність в клопотанні та доданих матеріалах наявної обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 злочинів за ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України, та не дослідження судом доказів, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у злочинах та ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а тяжкість вчиненого злочину не може бути єдиною підставою для цього.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 , який в інтересах ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу слідчого судді і відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, а також з тих підстав, що підозрюваному ОСОБА_7 не було своєчасно вручено клопотання про продовження досудового слідства, а тільки 10 листопада намагались це зробити про що є відповідний акт, не було враховано стан здоров`я підозрюваного про що є відповідний документ, прокурора, який заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на зібрані докази, які підтверджують обґрунтованість підозр, є ризик впливу на свідків, потерпілих про що свідчать дані про телефонні дзвінки з установи де утримуються підозрювані, стан здоров`я дозволяє перебувати ОСОБА_7 під вартою, всі процесуальні документи направлялись підозрюваному та захиснику ОСОБА_7 , дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

З клопотанням про продовження строку тримання під вартою прокурор звернувся у зв`язку з тим, що встановлений строк тримання під вартою закінчувався 09.11.15 року, а досудове розслідування до зазначеної дати не може закінчити всі необхідні слідчі дії: відкриття матеріалів стороні захисту при виконанні вимог ст. 290 КПК України, складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, для направлення кримінального провадження до суду.

Дані обставини знайшли підтвердження, оскільки захисник ОСОБА_6 підтвердив, що він отримав повідомлення про завершення досудового розслідування.

ОСОБА_7 підозрюється за декількома ст.ст. КК України, які об`єднані в одному провадженні це за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України.

При цьому, згідно ч. 5 ст. 176 КК України, у разі підозри за ст. 260 КК України до підозрюваної особи не може бути застосовано інші запобіжні заходи, які передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, а лише запобіжний захід тримання під вартою, тобто суд має керуватися зазначеним Законом, за встановленою процедурою.

Тому апеляційний суд не вбачає підстав для з`ясування можливості застосування інших запобіжних заходів за іншими статтями КК України, зважаючи на те, що за підозрою за ст. 260 КК України можливо лише перебування під вартою.

Перевіряючи наявність достатніх підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , зокрема, за ст. 260 КК України, апеляційним судом встановлено, що досудовим слідством зібрано ряд доказів, які на думку обвинувачення підтверджують обґрунтованість підозри за ст. 260 КК України.

Це протоколи допитів свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , протоколи впізнання та вилучення зброї та інші докази, які будуть відкриті стороні захисту.

Зібрані докази не дають підстав на даному етапі зробити висновок щодо відсутності складу кримінального правопорушення і як наслідок закрити провадження і відмовити у продовженні строку тримання під вартою.

Щодо достатності та допустимості зібраних доказів можна зробити висновок лише після безпосереднього дослідження їх в ході судового слідства, у сукупності з усіма доказами в кримінальному провадженні, що позбавлений можливості зробити апеляційний суд на даній процесуальній стадії.

Також на даній стадії процесу апеляційний суд не вправі робити висновок про наявність чи відсутність кваліфікуючих ознак збройного формування про які зазначає захисник: єдиноначальності, підпорядкованості, дисципліну, проведення в них військової або стройової чи фізичної підготовки, оскільки до такого висновку можна прийти лише після дослідження доказів.

Захисником зазначено, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначив, що ОСОБА_7 вчинив умисні тяжкі злочини у період іспитового строку, чим вийшов за межі наданих йому повноважень, передбачених п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України.

Проте це не відповідає дійсності, оскільки дані твердження наведені із обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою, а слідчий суддя в ухвалі, в обґрунтування мотивів прийнятого рішення зіслався на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні нового злочину в період іспитового строку.

Апеляційним судом також не встановлено перешкод для утримання під вартою ОСОБА_7 за станом здоров`я, зважаючи на виписку із медичної карти, оскільки прокурор повідомив, що ОСОБА_7 пройшов обстеження і зараз також перебуває під наглядом лікарів.

Щодо неотримання ОСОБА_7 і його захисником копії клопотання про продовження строку досудового слідства, до якого вони мали право згідно ст. 295 КПК України подати письмові заперечення, проте тільки 10.11.2015р. намагались вручити копії вказаних документів підозрюваному ОСОБА_7 , то дані обставини також не можуть слугувати підставою для скасування ухвали про продовження строку тримання під вартою, оскільки в матеріалах кримінального провадження є постанова про продовження строку досудового розслідування до 09.12.2015року.

Прокурор повідомив, що захиснику ОСОБА_9 було направлено поштою клопотання, але захисник ОСОБА_9 в суді першої інстанції не зазначав про неотримання ним клопотання.

Із наданих документів в апеляційному суді вбачається, що 04.11.2015р. слідчим ОСОБА_12 направлено на адресу начальника Вінницької установи відбування покарань № 1, де перебуває ОСОБА_7 процесуальні документи для передачі та ознайомлення вказаних осіб (підозрюваних) з відповідними процесуальними документами, у кількості 110 арк.

Згідно акту від 10.11.2015р., ОСОБА_7 був ознайомлений з даним вхідним документом № 10949 від 04.11.2015р., проте ОСОБА_7 відмовився від ознайомлення та отримання процесуальних документів і не звертався з цього приводу зі скаргою до прокурора щодо несвоєчасного отримання процесуальних документів і яких саме.

Постанова про продовження строку досудового розслідування не оскаржується в судовому порядку згідно ст. 303 КПК України і є чинною на даний час, а скарги про порушення, в тому числі і несвоєчасне вручення працівниками Вінницької УВП №1, можуть бути предметом розгляду у суді згідно з правилами ст. 314-316 КПК України.

Зважаючи на дотримання в клопотанні і в ухвалі слідчого судді існуючих норм КПК щодо обрання та продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного за ст. 260 КПК України, відсутності можливості обрання іншого запобіжного заходу, оскільки такі обмеження встановлені законодавчим органом України, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги про скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст. 405, 407, 422 КПК України
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.11.2015 року щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 до 09.12.2015р. без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
З оригіналом вірно: