Справа №1-49/12 Головуючий у суді у 1 інстанції - Собина
Номер провадження 11/1890/235/12 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2012 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Забари І. К.,

суддів - Моїсеєнко Т. М., Безверхого О. М.,

з участю прокурора - Кононової Л.Ф.

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_6, адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 6 лютого 2012 року, яким

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, раніше судимий: вироком суду від 09.08.2010 року за ст.ст. 365, 75 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

засуджений за ч.2 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання у виді одного року позбавлення волі, призначеного вироком від 09.08.2010 року і остаточно призначено до відбуття покарання у виді 3 років позбавлення волі,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець м. Суми, вул. Токарівська,1, раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканець м. Суми, вул. Харківська, 58 Б, кв.122, раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі,

Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в загальній сумі 937,80 грн. в дольовому порядку по 312,60 грн. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь Головного фінансового управління Сумської обласної державної адміністрації (для перерахування Сумській обласній клінічній лікарні м. Суми) витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 в дольовому порядку по 1102,53 грн. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 9000 грн. в солідарному порядку.

Долю речових доказів по справі вирішено в порядку, передбаченому ст.81 КПК України,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 визнані винними та засуджені за вчинення злочинів за наступних обставин.

30.03.2011 року близько 03.00 год. біля клубу «Сальвадор» по вул. Козацький Вал, 2-Б в м. Суми, ОСОБА_7 та співробітники міліції ОСОБА_6, ОСОБА_5, які перебували поза службою, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи явно показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи особливу зухвалість, безпричинно почали наносити раніше незнайомим ОСОБА_8 і ОСОБА_9 численні удари руками і ногами по голові, кінцівках та у різні частини тулубу, коли ОСОБА_8 і ОСОБА_9 впали на землю, ОСОБА_7, ОСОБА_6 і ОСОБА_5, не зупиняючись, продовжили наносити удари у різні частини тіла потерпілим, чим спричинили ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоровя у виді сполучної кранціо-лицевої травми, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток спинки носа і лівої скулової дуги без зміщення, крововиливу у праву голосову складку, гематом повік, субкон'юктивітального крововиливу обох очей, крововиливу, гематом голови, обличчя, тулубу, кінцівок, численних забоїв м'яких тканин голови і обличчя, а потерпілому ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження у вигляді гематом у правій і лівій скроневій ділянці, лівій тім'яній ділянці, потилиці справа і зліва, правій носо-губній складці, зламів коронки 1 зубу верхньої щелепи зліва, саден в попереково-крижовій ділянці спини. Крім того, під час побиття ОСОБА_9 останньому було пошкоджено брюки, чим потерпілому завдано майнову шкоду в розмірі 96 грн.

В поданих апеляціях адвокат ОСОБА_2, не оспорюючи правильність кваліфікації і доведеність вини ОСОБА_5 та ОСОБА_6, просить вирок суду відносно вказаних засуджених змінити, та помякшити призначену судом міру покарання, застосувавши положення ст.75 КК України. При цьому мотивує свої вимоги тим, що при призначенні засудженим покарання, судом не в повному обсязі було враховано, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувались, їхні дії не носили заздалегідь обдуманого умислу, свою вину повністю визнають, у скоєному щиро розкаюються, проходили службу в Збройних Силах України, за місцем служби характеризуються позитивно, вчинили злочин середньої тяжкості, принесли потерпілому публічно в судовому засіданні вибачення, тяжких наслідків від скоєних дій не настало, спричинена потерпілому ОСОБА_8 шкода ОСОБА_5 частково відшкодована.

Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, в поданій апеляції просить вирок суду скасувати у звязку з неправильним застосуванням кримінального закону та істотним порушенням кримінально-процесуального закону, а справу направити на новий судовий розгляд. При цьому обґрунтовує свої вимоги тим, що суд в порушення вимог ч.4 ст.71 КК України призначив ОСОБА_7 покарання рівнозначне невідбутій частині покарання за попереднім вироком. Крім того, в порушення вимог ст.334 КПК України в мотивувальній частині вироку не зазначено мотиви, з яких суд відкидає доводи підсудних на свій захист щодо причин виникнення 30.03.2011 року конфлікту з потерпілими та ініціатора бійки з останніми.

В поданій апеляції адвокат ОСОБА_3, вказуючи на незаконність вироку суду у звязку з невідповідністю призначеного ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання тяжкості злочину та особі засуджених внаслідок суворості, просить вирок суду відносно них змінити, застосувати відносно них ст.75 КК України, звільнивши їх від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. При цьому обґрунтовує свої вимоги тим, що конфлікт був ініційований потерпілими, судом не взято до уваги щире каяття засуджених, допомога слідству в розкритті злочину, часткове відшкодування ними шкоди.

Засуджені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в поданих апеляціях, не оспорюючи правильність кваліфікації їх дій і доведеність своєї вини, просять вирок суду змінити та призначити покарання з іспитовим строком. При цьому вказують, що свою вину визнали, щиро розкаялись, раніше до кримінальної відповідальності не притягувались, мають позитивні характеристики з місця служби, частково відшкодували шкоду, публічно вибачились перед потерпілими.

Вислухавши доповідь судді, засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_6, адвокатів ОСОБА_3, ОСОБА_2 на підтримку поданих апеляцій, думку захисника ОСОБА_4, який вважав вирок суду законним і просив залишити його без зміни, думку прокурора про часткове скасування вироку суду, провівши судові дебати та надавши останнє слово засудженим, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_6, адвокатів ОСОБА_3, ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, а апеляція прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, дійшовши до висновку про те, що ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скоїли злочин за який вони засуджені, місцевий суд вірно кваліфікував їхні дії за ч.2 ст.296 КК України.

Доведеність вини ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та правильність кваліфікації їх дій в апеляціях не оспорюються.

Судом першої інстанції було правильно призначено засудженим покарання та відповідно до вимог ст.65 КК України враховано як ступінь тяжкості вчинених злочинів і особу винних, так і обставини, що помякшують і обтяжують покарання, в тому числі і ті обставини, на які апелянти посилаються в своїх апеляціях.

Відповідно до п.4 ст.367 КПК України неправильне застосування кримінального закону є підставою для скасування або зміни вироку.

Відповідно до ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

В той же час, вказані вимоги закону при призначенні ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції дотримані не були.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.08.2010 року ОСОБА_7 було засуджено за ст.ст.365, 75 КК України до 3 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік.

Суд першої інстанції, засуджуючи ОСОБА_7 за ч.2 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України остаточно призначив йому до відбуття покарання у виді 3 років позбавлення волі, тобто покарання, рівнозначне невідбутій частині покарання за попереднім вироком суду, що прямо суперечить вищевказаній нормі кримінального закону.

За таких обставин, вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_7 не можна визнати законним та обґрунтованим і тому він підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд, під час якого слід усунути вказані недоліки та постановити у справі законне та обґрунтоване рішення.

Доводи прокурора в поданій апеляції щодо порушення судом вимог кримінально-процесуального закону є безпідставними, оскільки в мотивувальній частині вироку судом було належним чином надано оцінку доводам підсудних, наданими на свій захист, до яких суд віднісся критично, розцінив їх як намагання уникнути відповідальності за вчинений злочин та мотивував, чим спростовуються доводи підсудних на свій захист щодо причин виникнення 30.03.2011 року конфлікту.

Керуючись ст.362, 365, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити частково.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2012 року відносно ОСОБА_7 скасувати в звязку з неправильним застосуванням кримінального закону, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

В іншій частині вирок Зарічного районного суду м. Суми від 6 лютого 2012 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляції засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_6, адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_10 ОСОБА_11