Справа №475/267/13-к 12.12.2013 12.12.2013 12.12.2013
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11 /784/588/13 Головуючий 1-ї інстанції Якименко Л.М.
Категорія: ч. 2 ст. 121 КК України Суддя апеляційної інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого - Дзюби Ф.С.

суддів: Міняйла М.П., Чернявського А.С.

за участю:

прокурора Брек Г.С.

захисника ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляціями старшого прокурора прокуратури Доманівського району Миколаївської області ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 на вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від 14.08.2013р., яким:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимого:

-11.06.2012р. Доманівським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,

-Засуджено за ч. 2 ст. 121, ст. 69 КК України до 5-ти років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 296 КК України до 2-х років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 2 ст. 296 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 5-ти років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 та ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 11.06.2012р., шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 5-ти років позбавлення волі.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, в силу ст. 89 КК України, не судимого,

- засуджено за ч. 2 ст. 121, ст. 69 КК України до 5-ти років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 296 КК України до 2-х років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 5-ти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обовязків, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_3 та ОСОБА_5 визнані винними в тому, що 21.07.2011р., близько 0400 години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись біля будинку № 63 по вул. Радянській в смт. Доманівка Миколаївської області безпричинно, з хуліганських мотивів стали наносити численні удари ОСОБА_6 в різні частини тіла, в результаті чого потерпілому були спричинені тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 202-К від 17.10.2011р. відносяться до категорії тяжких.

В апеляції старший прокурор прокуратури Доманівського району Миколаївської області ОСОБА_4 просить вирок районного суду змінити в частині засудження ОСОБА_3, призначивши останньому покарання за ч. 2 ст. 121, ст. 69 КК України у виді 5-ти років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 296 КК України у виді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 5-ти років позбавлення волі.

На підставі ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від 11.06.2012р., виконувати самостійно.

Посилається на те, що злочини, за якими засуджено ОСОБА_3 вчинено до постановлення вироку Доманівським районним судом Миколаївської області від 11.06.2012р., яким його звільнено від відбування покарання, а тому згідно вимог закону покарання за обома вироками слід виконувати самостійно.

В апеляції адвокат ОСОБА_2 просить вирок районного суду в частині засудження ОСОБА_3 змінити, звільнивши його від відбуття покарання з іспитовим строком, так як на її думку ОСОБА_3 після вчинення злочину став на шлях виправлення, щиро кається в скоєному, характеризується позитивно, має постійне місце роботи, трудовий колектив ТОВ «Зоря-Агро», та мешканців кварталу, де він проживає, заявили клопотання про призначення йому покарання не повязаного з позбавленням волі.

Крім того, вказує, що засуджений знаходиться в цивільному шлюбі та виховує двох малолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні.

Апеляція відносно ОСОБА_5 не приноситься

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала апеляцію частково та просив вирок суду змінити лише в частині застосування ч.4 ст.70 КК України, захисника, яка також просила вирок змінити та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з застосуванням ст. 75 КК України, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляція захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідженими в судовому засіданні доказами вина засудженого ОСОБА_3 у скоєнні злочинів, за які його засуджено за обставин викладених у вироку, до ведена і апелянтами не заперечується, як і не заперечується кваліфікація його дій за ст. 121 ч.2 та 296 ч.2 КК України.

Що стосується покарання, то воно підсудному ОСОБА_3 призначено з дотриманням вимог ст. ст. 65-67 КПК України, тобто з урахуванням ступені тяжкості скоєних злочинів, даних про особу винного, який в силу ст. 89 КК України є не судимий, обставин, що обтяжують покарання та обставин, що помякшують покарання.

З урахуванням декількох обставин, що помякшують покарання, суд прийшов до правильного висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання з застосуванням ст. 69 КК України, але не вбачав можливості звільнення його від відбування покарання, що колегія суддів вважає правильним.

Разом з тим, при призначенні покарання за ст. 70 ч.4 КК України, суд припустився помилки поглинувши покарання за попереднім вироком, від відбуття якого ОСОБА_3 було звільнено на підставі ст. 75 КК України.

Так, відповідно до вимог п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 р., коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбуття покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Тому, колегія суддів вважає, що вирок суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА :

Апеляційну скаргу прокурора Бороденка С.А. задовольнити частково, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від 14.08.2013р. відносно ОСОБА_3, змінити та вважати його засудженим за ст. 121 ч.2, 69, 296 ч.2 та ст. 70 КК України до призначеного судом покарання у виді 5-ти років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від 11.06.2012р., яким ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, виконувати самостійно.

В іншій частині цей вирок залишити без змін.

Головуючий

судді: