Дата документу 21.01.2016

Справа № 334/9279/13-к
Провадження № 1-кп/334/7/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Показне, Михайлівського району, Запорізької області, маючого вищу освіту, громадянина України, одруженого, не маючого неповнолітніх дітей, пенсіонера, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч1 ст.296 КК України, суд, -

в с т а н о в и в :

09.06.2012 року, приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у громадському місті, на території автозаправної станції «Shell», розташованої по вул. Рельєфній 14 «б» у м. Запоріжжя, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, діючи з особливою зухвалістю, в присутності працівників автозаправної станції застосував фізичне насилля до ОСОБА_6 , яке виразилось у хапанні за горло однією рукою та нанесенні ударів дверима автомобіля «Пежо 107», д.н. НОМЕР_1 , по нижнім кінцівкам останньої. Свої хуліганські дії ОСОБА_5 супроводжував нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_6 ..

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнав , цивільний позов не визнав, суду пояснив, що влітку 2012 року під`їхав на автозаправку «Shell». На заправці, попереду стояв автомобіль «Пежо», його вже заправили, але водій не виїжджав. Позаду нього почали сигналити інші машини. Він підійшов до автомобілю «Пежо». Саме в цей час оператор автозаправки закінчила мити лобове скло «Пежо» і відходила. Передні двері автомобіля зі сторони водія були відкриті, там сиділа жінка і фарбувала губи. Він підійшов до автомобіля і , нахилившись, попросив жінку від`їхати. Жінка, вискакуючи з автомобілю , вдарила його головою в обличчя. Потім вона вдруге намагалась вискочити з автомобілю, але вперлась в його витягнуті руки, сіла на сидіння. Він рукою прикрив дверцята автомобіля «Пежо» , повернувся до свого автомобіля і поїхав з автозаправки. Жінка щось бормотала, але він не чув. Міліцію ніхто не визивав. Нецензурною лайкою він не виражався , громадський порядок на автозаправці не порушував, жінку ні за руки, ні за горло не хватав і навмисно дверцятами автомобілю не бив потерпілу по ногам. Цивільний позов не визнає, тому що сам отримав тілесні ушкодження від потерпілої, коли остання вдарила його головою в обличчя.

Допитана в судовому засіданні , потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 09.06.2012 року на своєму автомобілі «Пежо» заїхала на автозаправку «Shell» по вул.. Рельєфній . На заправці було два автомобілі. Після заправки оператор запропонував помити лобове скло на її автомобілі, і вона погодилась. Коли оператор домивала скло, на заправку під`їхав автомобіль темного кольору, став позаду і почав сигналити незважаючи на те, що на інших колонках клієнтів не було. Вона не зрозуміла, що трапилось, бо перед її автомобілем ще знаходився оператор, який домивав скло. З темного автомобілю вийшов чоловік та жінка, почали голосно кричати, лаятись. Співробітники заправки робили їм зауваження, і вона також намагалась з`ясувати що трапилось. Але чоловік переключився на неї і почав лаятись нецензурною лайкою. Коли вона вийшла із свого автомобіля, чоловік підійшов до неї, схопив однією рукою за руку , другою за горло , а потім силою штовхнув в салон. Вона впала на сидіння і вдарилась. Ноги при цьому залишались на вулиці. Тоді чоловік, захлопуючи дверці автомобілю, силою вдарив ними по її ногам. Вона руками затримала двері, бо невідомо щоб було з ногами. Всі ці дії бачила оператор, яка почала кричати і просила касира викликати міліцію . На заправці знаходились інші співробітники, інші водії просили припинити хуліганські дії. Роботу заправки припинили. Чоловік сів в свій автомобіль і зник. Хтось викликав міліцію. Приїхала також охорона фірми «Shell», її заспокоювали і пояснили, що всі дії зафіксовані на відеокамері. Вона за рекомендацією міліції поїхала до райвідділу, написала заяву. З невідомих причин направлення на СМЕ слідчий не дав, не зважаючи на те, що на руках, на шиї та ногах залишалися сліди. Через декілька днів вона звернулась до Ленінського райвідділу, але їй повідомили, що справу закрито, так як не встановлена особа, яка скоїла злочин. Декілька місяців вона намагалась поновити слідство по справі, і лише після тривалого листування кримінальне провадження поновили, а її направили на медичну експертизу, яка звичайно нічого не встановила, бо після подій на заправці пройшов тривалий час. З урахуванням того, що справа тривалий час не розслідувалась, відеозапис на автозаправці було знищено за закінченням терміну зберігання. Після того, як досудове слідство поновили, з боку ОСОБА_5 почалися погрози не тільки на її адресу та на адресу її рідних , ОСОБА_5 почав залякувати свідків. Дії ОСОБА_5 спричинили їй моральні страждання , тому вона просила стягнуть з нього моральну шкоду в розмірі 200000 грн, але потім розмір моральної шкоди було зменшено до 150000 грн. Також просила стягнути судові витрати за надання юридичної допомоги.

Допитаний в судовому засіданні, свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 09.06.2012 року між його донькою - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник конфлікт на автозаправці «Shell». Свідком конфлікту він не був, але бачив його наслідки. У ОСОБА_6 були синяки на руках, подряпини на шиї, в той день вона була заплакана. Зі слів доньки йому відомо, що на місце конфлікту виїжджали працівники міліції і у всіх співробітників АЗС відбирались пояснення. В поясненнях робітники АЗС підтвердили обставини хуліганських дії ОСОБА_5 09.06.2012 року. Але з невідомих причин з 09.06.2012 року до 15.06.2012 року ОСОБА_6 не викликали до слідчого, незважаючи на те, що вона написала заяву, тому 15.06.2012 року він разом з донькою поїхав до Ленінського РО м. Запоріжжя з надією, що слідчий викличе ОСОБА_5 , останній принесе вибачення і конфлікт буде врегульований. Але, 15.06.2012 року слідчий надав ОСОБА_6 направлення на експертизу, і приховав від неї, що провадження по справі відносно ОСОБА_5 було вже закрито 14.06.2012 року, і винесена відповідна постанова. Протягом тривалого часу донька намагалась добитись справедливості, оскаржувала дії слідчого і лише в червні 2013 року слідчі дії поновили. Після поновлення слідчих дій ОСОБА_5 почав погрожувати доньці, писати скарги на нього, залякувати свідків, затягувати досудове слідство. Протягом 3 років ОСОБА_6 перебувала в страху за своє життя, життя своєї доньки, постійно ходила разом з ним , або із братом, бо ОСОБА_5 постійно погрожував. Він, як батько вимушений був , звертатися в силові структури, щоб убезпечити життя своєї доньки та онуки. З посиланням на Європейську Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, донька просить стягнути з ОСОБА_5 150000 грн моральної шкоди.

Аналогічні пояснення надала і свідок ОСОБА_8 .

Допитана в судовому засіданні, свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що працювала помічником приватного нотаріуса ОСОБА_8 .. В той день в нотаріальну контору приїхала заплакана ОСОБА_6 . На шиї у неї були подряпини та червоні плями. Вона розповіла, що на АЗС на неї безпідставно напав невідомий чоловік, висловлювався нецензурною лайкою, а потім схватив на горло. Робітники АЗС намагались припинити дії чоловіка, кричали, просили викликати міліцію , але невідомий втік.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_10 , який суду пояснив, що заправлявся на АЗС «Shell». Заправка мала декілька колонок, відстань між колонками 5-6 метрів. Біля однієї колонки стояло дві машини, тому він під`їхав до другої. Коли він заправлявся, побачив, як поблизу першої колонки невідомий чоловік вийшов із своєї машини , підійшов до автомобіля «Пежо», який стояв попереду, почав голосно кричати та жестикулювати руками, його обличчя висловлювало гнів, злість. Зміст висловлювань він не чув, бо вікна в машині були закриті. В машині невідомого чоловіка також була жінка, яка також кричала в сторону «Пежо». Водія «Пежо» він не бачив, бо заслоняла колонка. Потім чоловік швидко повернувся до свого автомобілю і поїхав. Коли він повертався після розрахунку за паливо, він звернув увагу, що водієм «Пежо» є сестра його колишнього однокласника- ОСОБА_11 . ОСОБА_12 сиділа в автомобілі і плакала. На питання : «Що трапилось?», ОСОБА_12 повідомила, що чоловік взяв її за шию та вдарив дверцятами по ногам, тому що вона довго заправлялась. На шиї у ОСОБА_12 були почервоніння. Коли трапився конфлікт, заправниця перестала заправляти автомобілі, які тільки-но під`їхали та сказала, що заправка тимчасово не працює. Причину зупинення роботи заправки вона не повідомляла. Невідомого чоловіка не встигли зупинити, бо він швидко уїхав.

Допитана в судовому засіданні, свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що працювала заправницею на АЗС «Shell» по вул.. Рельєфній. На 1 колонці заправлялась дівчина. Вона запропонувала дівчині помити скло в автомобілі, і дівчина погодилась. Коли вона вже домивала скло, на заправку заїхав чоловік на темному автомобілі, став за автомобілем дівчини. Чоловіку не сподобалось, що машина дівчини стоїть біля колонки, він підійшов і почав висловлюватись нецензурними словами на адресу дівчини. Дівчина не зрозуміла що трапилось, бо ще домивалось скло.

Коли вона домила скло і почала переходити до другої колонки для обслуговування іншої машини, із машини чоловіка невідома жінка також почала лаятись. В цей час чоловік підійшов до дівчини і що там коїлось, вона вже не бачила, бо заправляла другу машину. Але друга дівчина-водій з машини, котру вона почала заправляти , дивилась в сторону першої колонки і кричала (мовою оригіналу) :« Мужчина, что вы делаете?» Чоловік вилаяв і другу дівчину. Потім чоловік швидко поїхав, і автомобіль не заправив. Коли вона вдруге побачила дівчину, з якою у чоловіка почався конфлікт, остання плакала, на шиї були червоні плями , і вона попросила викликати міліцію. Чоловік лаявся нецензурною лайкою голосно, його чули всі на заправці.

Допитана в судовому засіданні, експерт ОСОБА_14 суду пояснила, що на момент проведення медичного огляду потерпілої ОСОБА_6 видимих тілесних ушкоджень не було, бо після нанесення тілесних ушкоджень та на момент проведення експертизи пройшов дуже тривалий час.

Крім того, експерт пояснила, що була присутня при проведенні слідчого експерименту з встановлення та підтвердження механізму спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 шляхом удару дверима автомобіля по ногам потерпілої. Експерт підтвердила, що ті тілесні ушкодження на ногах потерпілої , які описала потерпіла утворились саме шляхом удару металевими частинами автомобільної двері по ногам потерпілої . Пояснення потерпілої є спроможними.

В судовому засіданні були дослідженні письмові докази :

протокол проведення слідчого експерименту від 04.06.2013 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , експерта ОСОБА_14 та обвинуваченого ОСОБА_5 , яким підтверджено механізм спричинення потерпілій тілесних ушкоджень ;

протокол одночасного допиту свідка ОСОБА_13 та обвинуваченого ОСОБА_5 з якого вбачається, що під час досудового слідства свідок ОСОБА_13 підтвердила про конфлікт, який виник на АЗС «Shell» по вул.. Рельєфній в результаті хуліганських дій ОСОБА_5 та спричинення потерпілій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень;

протокол одночасного допиту свідка ОСОБА_13 та потерпілої ОСОБА_6 , яким підтверджені хуліганські дії обвинуваченого ОСОБА_5 ;

протокол допиту свідка ОСОБА_13 , яка підтвердила пояснення потерпілої ОСОБА_6 , щодо хуліганських дій ОСОБА_5 на АЗС .

Судом також було досліджено висновок судової медичної експертизи від 05.10.2012 року, згідно якого ніяких тілесних ушкоджень на момент огляду потерпілої ОСОБА_6 не виявлено. Але суд вважає за доцільне зробити акцент на тому, що експертиза проведена 05.10.2012 року, а обставини злочину датовані 09.06.2012 року.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 розцінюється судом , як його бажання уникнути кримінальної відповідальності.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує а ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної зневаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Після дослідження доказів по кримінальному провадженню, перед судовими дебатами, 19.11.2015 року обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Потерпіла та прокурор заперечували проти закриття провадження відносно ОСОБА_5 в зв`язку з тим, що останній не визнав вину, знаходився в розшуку, тому суд дійшовши до висновку про винуватість ОСОБА_5 та вважає за правильне постановити вирок по справі .

З урахуванням § 2 глави 24 КПК України суд би звільнив ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 49 КК України , але з урахуванням думки прокурора, потерпілої та вимог ст.. 2,7,9 КПК України суд вважає за правильне призначити ОСОБА_5 покарання та звільнити його від його відбуття.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст.65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення його до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України ОСОБА_5 вчинив злочин, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Щодо особи винного, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, характеризується позитивно, пенсіонер за віком, має хронічні захворювання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України, суд відносить наявність похилого віку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, не виявлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_5 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченої у вигляді штрафу.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди в сумі 150000 грн обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до п.4 Постанови ПВСУ в позовній вимозі про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно ч.2. п. 5 Постанови ПВСУ: до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також /нш/ обставини, що мають значення для вирішення спору.

У позовній заяві позивач зазначила, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 нанесли їй моральну шкоду, що виразились у хвилюваннях, неможливостях реалізації життєвих планів, погіршені стану здоров`я. Але позивач не надала будь-яких доказів щодо неможливості реалізації життєвих планів, втрати нормальних життєвих зв`язків, і погіршення стану здоров`я, та не довела у повній мірі, що це не є наслідком інших чинників.

Також при прийнятті рішення щодо розміру моральної шкоди позивачка не обґрунтувала цю суму та не надала докази, які б підтверджували розмір моральної шкоди.

Вимоги потерпілої щодо стягнення судових витрат за надання юридичної допомоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню , виходячи з наступних підстав.

Згідно вимог ст.. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Потерпілою не надано належних доказів про сплату нею коштів за надання юридичної допомоги, тому ця вимога задоволенню не підлягає.

Розглянувши обґрунтованість цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 , суд вважає його значно завищеним, та враховуючи тяжкість та наслідки злочину, майновий стан обвинуваченого, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 7000 грн.

Керуючись ст. ст.2,7,9,368-371,373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 8500грн (вісім тисяч п`ятьсот грн.)

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 7000 грн. (семи тисяч грн.)

В решті цивільного позову відмовити.

Застосований щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1