№1-41/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2010 року Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Одемчука Є.В.

при секретарі Шендера Є.В.

з участю прокурора Ренковського О.С.

захисника підсудного ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, ОСОБА_3

захисника підсудного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

захисника підсудного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9

Розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 5, кв.56 Рівненської області, ІНФОРМАЦІЯ_4, студент 5-го курсу РДГУ, не одружений, не судимий

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.186, ч.2 ст.146 КК України, -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, автослюсар у ПП Наумчук, не одружений, судимий 24 травня 2006 року Рівненським міським судом за ч.2 ст.189, ч. З ст.189, ч. 1 ст.187 КК України на підставі ст.71, ч.5 ст.107 КК України остаточне покарання визначено шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Рівненського міського суду від 18 березня 2002 року, постановою Сарненського районного суду 23 вересня 2008 року замінено не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м'яким у виді виправних робіт по місцю роботи на строк один рік один місяць 19 днів з відрахуванням із суми заробітку 20 відсотків в дохід держави щомісячно

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.186, ч.2 ст.146 КК України, -

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_10, жителя ІНФОРМАЦІЯ_11, кв.119 Рівненської області, ІНФОРМАЦІЯ_12, не працює, не одружений, не судимий

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.186, ч.2 ст.146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 10 вересня 2009 року біля 19 години, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів незаконно позбавили волі ОСОБА_8, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, а також відкрито заволоділи майном ОСОБА_8, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров»я потерпілої на загальну сум 3036,58 гривень, а також вимагали передачі майна з погрозою насильства над потерпілою.

Злочини скоєно при слідуючих обставинах:

10 вересня 2009 року близько 19 години, за попередньою змовою ОСОБА_1, з ОСОБА_4 та ОСОБА_6, яка виразилась у мовчазній згоді на вчинення злочинних дій, поблизу кафе «Левада» в села Перевередів Млинівського району Рівненської області, з корисливих мотивів, незаконно позбавили волі ОСОБА_8, силоміць помістивши її в салон автомобіля марки «Nissan Primera», де остання не мала бажання перебувати і не могла самовільно залишити транспортний засіб. При цьому, ОСОБА_6 з допомогою ОСОБА_1, взявши рукою ззаду за шию ОСОБА_8, нагнув її голову та силоміць, долаючи її опір, помістив її на заднє сидіння в салон автомобіля «Nissan» Primera». ОСОБА_4 в цей час. реалізуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на позбавлення волі ОСОБА_8, з метою поміщення проти її волі в транспортний засіб, відчинив для неї задні двері автомобіля, а сам сів з протилежної сторони на заднє сидіння, щоб потерпіла не змогла залишити транспортний засіб. В подальшому, вищевказані особи, на автомобілі «Nissan Primera» під керуванням ОСОБА_1, вивезли ОСОБА_8 на галявину поряд із лісосмугою поблизу села Пляшева, Радивилівського району, Рівненської області, де погрожуючи застосування насильства, незаконно пред'явили їй вимогу про передачу, в майбутньому, грошових коштів в іноземній валюті в сумі 3500,00 євро. В процесі вчинення незаконних дій спрямованих на позбавлення волі ОСОБА_8 та заволодіння її майном, з метою залякування потерпілої, щоб у неї склалося переконання про реальність і дійсність висловлених погроз, своїми спільними діями ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, завдавши не менше п'яти травматичних дій, спричинили ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в лівій надочній ділянці, в ділянці дуги нижньої щелепи зліва, на правому стегні, на лівій молочній залозі, садна в лівій скроневій ділянці. Не припиняючи свої злочинні дії, 10 вересня 2009р., близько 20 години, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, перебуваючи в салоні автомобіля «Nissan Primera» під керуванням ОСОБА_1, на автошляху від села Береги Млинівського району Рівненської області до смт. Демидівка Рівненської області, за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, маючи спільний умисел на заволодіння чужим майном, відкрито заволоділи мобільним телефоном «Samsung Z-400» вартістю 838,95 грн., який належить ОСОБА_8. При цьому, ОСОБА_6 помітивши у ОСОБА_8 мобільний телефон «Samsung Z-400» вирвав його з рук потерпілої, та вдарив рукою по передній частині її шиї. В цей час, ОСОБА_4 двічі вдарив ліктем у лівий бік тулуба ОСОБА_8, ОСОБА_1, тримаючи однією рукою кермо автомобіля, розвернувся та завдав один удар внутрішньою частиною кулака у верхню частину грудної клітки ОСОБА_8 Крім цього, того ж дня, близько 22 години, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, перебуваючи в салоні автомобіля «Nissan Primera» на автошляху від села Пляшева Радивилівського району Рівненської області до смт. Демидівка Рівненської області, за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, маючи єдиний умисел на заволодіння чужим майном, відкрито заволоділи виробами із золота загальною вагою 18 грам (ланцюжок з кулоном та два персня) загальною вартістю 2197,63 грн., які належать ОСОБА_8. При цьому, за усної психологічної підтримки ОСОБА_6 та ОСОБА_4, ОСОБА_1, висловивши ОСОБА_8 погрозу застосування їй таких же фізичних страждань, які вони попередньо спричинили, пред'явив вимогу передачі їм золотих виробів у вигляді ланцюжка з кулоном та двох перснів. В цей час, ОСОБА_6 своєю рукою схопив за волосся ОСОБА_8 та нагнувши таким чином її голову назад, висловив погрозу застосування до неї фізичного насильства в тому випадку, якщо вона не віддасть їм золоті вироби, а ОСОБА_4, здійснюючи єдиний злочинний умисел на заволодіння чужим майном, двічі вдарив ліктем правої руки у лівий бік тулуба потерпілої. ОСОБА_8, перебуваючи під безпосереднім психічним тиском та реально сприймаючи погрози фізичною розправою, дійсно вважаючи, що будь-яка протидія ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 призведе до негайної реалізації погроз з їх сторони, не бажаючи настання для себе подібних наслідків, зняла з себе вироби із золота, якими відкрито заволоділи ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, а саме: ланцюжок із кулоном 585 проби золота загальною вагою 12,5 грам вартістю 1526,13 грн., перстень 585 проби золота вагою 2,5 г. вартістю 305,23 грн., перстень 585 проби золота вагою 3 г. вартістю 366,27 грн. Заволодівши вищевказаним майном потерпілої, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обернули його на власну користь та поділили між собою кошти, виручені за продаж золотих виробів, чим спричинили ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3036,58 грн. В процесі вчинення відкритого заволодіння чужим майном, з метою залякування потерпілої, щоб у неї склалося переконання про реальність і дійсність висловлених погроз, своїми спільними діями ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, завдавши не менше п'яти травматичних дій, спричинили ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в лівій надочній ділянці, в ділянці дуги нижньої щелепи зліва, на правому стегні, на лівій молочній залозі, садна в лівій скроневій ділянці.

Крім цього, 10 вересня 2009р. близько 21 години, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, за попередньою змовою між собою, з метою вимагання майна у ОСОБА_8, з корисливих мотивів, на автомобілі «Nissan Primera» під керуванням ОСОБА_1, прибули на галявину поряд з лісосмугою поблизу села Пляшева Радивилівського району Рівненської області разом з потерпілою. ОСОБА_1, по надуманих мотивах, пред'явив ОСОБА_8 незаконну майнову вимогу передачі йому, в майбутньому, грошових коштів іноземної валюти в сумі 3500,00 євро. ОСОБА_10 вимога була поєднана з психічним насильством зі сторони ОСОБА_6, ОСОБА_4. та ОСОБА_1, у вигляді погроз застосування насильства та зґвалтування, та виразилась у вимозі до ОСОБА_8 вимовити зізнання про передачу останньому коштів в вмонтовану камеру в мобільному телефоні. При цьому, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, з метою залякування ОСОБА_8, в підтвердження дійсності та реальності погроз, підтримали пред'явлену ОСОБА_1 вимогу передачі йому в майбутньому грошових коштів, здійснили поштовх в спину ОСОБА_8, від чого остання випадково наштовхнулась на ОСОБА_1, а останній відштовхнув її від себе руками. Від поштовху ОСОБА_1 потерпіла не втрималася на ногах та впала на землю колінами та перебувала в такому положенні, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не давали змогу їй підійнятись, положивши руку на її ліве плече. Після цього, ОСОБА_1, з метою примусити потерпілу виконати в майбутньому на його користь пред'явлену майнову претензію, 2-3 рази вдарив по спині потерпілої спеціально зволоженим невстановленим предметом виготовленим із матерії схожої на тканину, один раз вдарив кулаком руки по губам ОСОБА_8 та спільно із ОСОБА_6 і ОСОБА_11 вчинили активні дії фізичного впливу по відношенню до ОСОБА_8 з метою її залякування та для підтвердження дійсності і реальності погроз, що виразилось у неприємних рухах руками контактуючих із інтимними місцями тіла потерпілої. ОСОБА_8, реально сприймаючи погрози останніх та активні дії, що супроводжувати ці погрози, погодилась виконати пред'явлену ними вимогу та здійснюючи їх наказ, вимовила підтвердження про передачу ОСОБА_1 грошових коштів іноземної валюти в сумі 3500,00 євро в вмонтовану камеру в мобільному телефоні марки «Nokia N73»., який і тримав телефон роблячи вигляд здійснення відеозйомки. В процесі незаконної вимоги вчинення дій майнового характеру, з метою залякування потерпілої, щоб у неї склалося переконання про реальність і дійсність висловлених погроз, своїми спільними діями ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, завдавши не менше п'яти травматичних дій, спричинили ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в лівій надочній ділянці, в ділянці дуги нижньої щелепи зліва, на правому стегні, на лівій молочній залозі, садна в лівій скроневій ділянці.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочинів, передбаченого ч.2 ст.189, ч.2 ст.186, ч.2 ст.146 КК України визнав частково, в судовому засіданні пояснив, що взимку 2007 року, точної дати не памятає, ввечері відпочивав в кафе Амур, що знаходиться в селі Береги Млинівського району. В кафе до нього підійшла ОСОБА_8 і запитала чи не має він знайомих, щоб допомогти їй відкрити візу в Німеччину. ОСОБА_10 мобільний телефон, щоб вона сама з ним довилась. Десь через тижнів два після того як дав номер телефону ОСОБА_5, ОСОБА_8 розповіла, що дала для нього 750 євро, він написав розписку, але візи не зробив. Десь через місяць після цього з прихованого телефону до нього подзвонив невідомий хлопець і сказав щоб він віддав ОСОБА_8 гроші. Після цього до нього були неодноразові дзвінки, зустрічі з погрозами. До нього зі сторони ОСОБА_8 приїжджали її знайомі, вимагали гроші і погрожували. Про це він розповів ОСОБА_6. Через деякий час в нього згорів автомобіль і йому стало відомо, що його замовила ОСОБА_8. Десь на початку вересня 2009 року він зателефонував до ОСОБА_6 і розповів йому про вимагання грошей, погрози, підпал машини і попросив його допомогти поговорити з ОСОБА_8. ОСОБА_6 погодився, приїхав до нього ще з двома хлопцями. Одного звати ОСОБА_4, другого ОСОБА_12. Цих хлопців він раніше знав через ОСОБА_6 і вони бачились всього декілька разів. Як їхали ні про що в машині не домовлялись. Біля кафе Лаванда села Перевередів хлопці вийшли з автомобіля, а він поїхав за ОСОБА_8. Приїхавши до неї додому, подзвонив, сказавши, що хоче віддати їй гроші і потрібно їхати до кафе, бо там чекає ОСОБА_6. Вийшовши з автомобіля почали розмову. ОСОБА_6 сказав, що ОСОБА_8 організувала підпал його автомобіля. ОСОБА_8 заперечувала свою причетність до підпалу автомобіля, кричала. Поскільки кафе було закрите, щоб не звертати на себе уваги, він запропонував поїхати в інше місце, в с. Пляшева Радивилівського району, де він знав біля річки одне місце в лісовій місцевості. ОСОБА_8 сама сіла в автомобіль. Ніхто силою не примушував її туди сідати. Золоті вироби ОСОБА_8 віддала сама в рахунок погашення збитків за спалений автомобіль. В селі Пляшева Радивилівського району ОСОБА_8 визнала факт підпалу автомобіля і пообіцяла повернути кошти.

Підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189, ч.2 ст.186, ч.2 ст.146 КК України не визнав, пояснив. Що на прохання ОСОБА_1 , разом з ним і ОСОБА_6 їздили в Млинівський район, ніякого насильства до ОСОБА_8 не застосовував, грошових коштів від неї не вимагав, був присутнім в автомобілі.

Підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189, ч.2 ст.186, ч.2 ст.146 КК України визнав частково, в судовому засіданні пояснив, що в серпні 2009 року, при зустрічі з ОСОБА_1 про його конфлікт з дівчиною з Млинівського району, яка ОСОБА_1 погрожувала, спалила машину, і ОСОБА_1 запитав чи не зміг би поїхати з ним до цієї дівчини поговорити. Через два дні після розмови ОСОБА_1 передзвонив до нього і сказав, що та дівчина знову до нього дзвонила і вимагала гроші, і він домовився з нею зустрітися. Він попросив ОСОБА_12 і ОСОБА_4 поїхати до товариша, так як в нього проблеми і сказав, що разом поїдуть відпочити в селі Хрінники Млинівського району. Вони погодилися. По дорозі в машині ОСОБА_1 розповів, що в нього дівчина вимагає гроші, які він не брав і йому спалили машину. Цю дівчину він раніше не знав і не бачив. Поскільки кафе було закрите розмова відносно грошей та спаленої машини почалась на вулиці. Дівчина заперечувала свою причетність, щоб не було крику біля бару, сіли в машину і поїхали в невідоме місце. Він і ОСОБА_4 сіли на заднє сидіння автомобіля, ОСОБА_8 між ними. Зупинились в лісовій місцевості де він був вперше. Недалеко від цього місця відпочивали в палатках люди. Вийшовши з машини він і ОСОБА_4 відійшли в сторону, а ОСОБА_1 розмовляв з ОСОБА_8. Між ними був словесний конфлікт. Потім вони звідти поїхали, по дорозі закінчилось пальне. ОСОБА_1 викликав таксиста, заплатив йому гроші, щоб він відвіз ОСОБА_8 куди вона скаже. Утримувати ОСОБА_8 ніхто не мав наміру, золоті вироби ОСОБА_8 надала сама, як заставу за спалений автомобіль. Мобільний телефон ОСОБА_8 виявився в них помилково.

Незважаючи на те, що підсудні ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_4 визнали свою вину частково у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.186, ч.2 ст.146 КК України, їх вина повністю доведена зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами по справі.

Потерпіла ОСОБА_8, показала, що восени 2007р. мала намір їхати за кордон, а саме в Німеччину на роботу, однак для виїзду потрібна була Шенгенська віза, а де її виробляти їй не було відомо. Одного дня осінню 2007р. ввечері на вихідних вона відпочивала в барі «Амур», що знаходиться в сільському клубі в селі Береги. Коли вона виходила з бару на вулицю ввечері, то розмовляла із подругою та розповіла, що має намір їхати за кордон в Німеччину, однак їй потрібно відкрити Шенгенську візу і вона не знає як би це зробити швидше. Коли вона розмовляла про це з подругою, то помітила, що поряд стояв ОСОБА_1, який згодом сказав, що випадково почув її розмову з подругою про те, що їй потрібно відкрити візу, а він може допомогти в цьому. Він сказав, що в нього є друг на ім'я ОСОБА_5, який може зробити візу. В грудні 2007р. вона взяла власні гроші в сумі 750 євро і поїхала з матір'ю в Рівне. Вони зустрілись на автовокзалі з ОСОБА_5 та пішли разом в кафе, що біля автовокзалу. Вона дала особисто в руки ОСОБА_5 750 євро і свій закордонний паспорт, сказавши, що не вистачає ще 750 євро, але коли буде віза, тоді вона виплатить решту. ОСОБА_13, але його номер був вимкнений з мережі. Після того, скільки б вона не набирала його номер, він був вимкнений з мережі. ОСОБА_14 вона зателефонувала ОСОБА_1 і його номер також був вимкнений з мережі. ОСОБА_14 вона ще на протязі місяця намагалась відшукати ОСОБА_1. В смт. Млинів вона була по справах і випадково зустріла ОСОБА_1, який був сам, але він взагалі сказав, що її не знає і не знає, що вона від нього хоче. 10 вересня 2009р. десь в біля 17 год., їй зателефонував ОСОБА_1 ОСОБА_1 біля річки вона зустріла ОСОБА_9 і розповіла про те, що їй дзвонив ОСОБА_1 і обіцяв відати гроші. ОСОБА_1 був на червоній легковій іномарці. Вона підійшла до автомобіля, ОСОБА_1 відчинив передні дверцята пасажира, вона сіла в авто, ОСОБА_1 сидів за кермом, більше нікого в салоні автомобіля не було. ОСОБА_1 сказав, що потрібно їхати в кафе «Левада», бо він тільки їде з Дубно, а решта грошей знаходяться там. Він також сказав, що віддасть тільки при ОСОБА_9, як при свідкові, бо він знає і її, і його, щоб вона більше в нього не вимагала повернення його боргу. ОСОБА_1 сказав, що ОСОБА_9 зараз знаходиться біля кафе «Левада» в сусідньому селі Перевередів. Вона погодилась і попросила потім відвезти назад додому. Коли вони під'їхали до кафе «Левада», то вона побачила через скло вікна, поблизу кафе трьох невідомих чоловіків і ОСОБА_15. Троє невідомих були ОСОБА_16, ОСОБА_4 і ОСОБА_12. ОСОБА_1 сказав, щоб вона вийшла з автомобіля, сам вийшов з авто. Під час розмови вона стояла по середині, ОСОБА_1 напроти, ті троє стали навколо неї, а ОСОБА_16 стояв з боку трішки далі і в розмову не втручався. ОСОБА_1 почав ображати її, матюкатись та кричати на неї. Вона зрозуміла, що ніяких грошей він не збирається віддавати. ОСОБА_1 тоді сказав, що вона винна йому 3500 євро за те, що вона заплатила ОСОБА_16 гроші, щоб той спалив йому автомобіль. Вона заперечила це. Застосовуючи силу ОСОБА_6 посадив її в автомобіль. Вона хотіла вийти з іншої сторони, але ОСОБА_4 перешкодив їй це зробити. ОСОБА_1 завів машину і вони поїхали прямо в сторону смт. Демидівки. Потім вона взяла телефон та вже хотіла подзвонити комусь, але це побачив ОСОБА_6. який сидів праворуч і вирвав в неї з рук мобільний телефон, виключив його та вдарив кулаком руки їй по горлу. Потім ОСОБА_4, який сидів ліворуч, десь тричі вдарив ліктем та кулаком в бік. Від цих ударів їй було боляче. Потім ОСОБА_1 сказав, що зараз вони вивезуть її в ліс, де вона скаже на відео, що вона організувала підпал його автомобіля і що вона винна йому гроші в сумі 3500 євро. Вона сказала, що нічого такого не буде говорити, тоді ОСОБА_1, тримаючи однією рукою кермо, розвернувся та правою рукою долонею вдарив їй у верхню частину грудної клітки. Так, вони їхали хвилин 20, в автомобілі всі сміялись та кепкували з неї. Зрештою вони приїхали в ліс, що в селі Пляшева Радивилівського району в період часу між 19 по 20 годину. Коли вони приїхали, то ОСОБА_6 виштовхав її з автомобіля. Вона сказала, що ніякої машини не палила і ніяких грошей віддавати не буде. ОСОБА_14 ОСОБА_6 чи ОСОБА_4, бо вони стояли позаду, штовхнув її в спину, від чого вона впала та хотіла підвестись, але ОСОБА_6 чи ОСОБА_4 не дали їй це зробити і змусили на мобільний телефон зізнатися в підпалі автомобіля і пообіцяти повернути гроші 3500 євро. Під час відеозйомки на мобільний телефон, хтось із них бив її мокрим рушником по спині. Потім ОСОБА_1 вдарив їй кулаком в обличчя по губам і сказав, щоб вона швидше зізналася, бо вони пустять її на шару, тобто почнуть по черзі ґвалтувати. Вона сказала, що їм це не вдасться, тоді вони троє, крім ОСОБА_12, який просто стояв, дивився і посміхався, почали її шторхати та чіпати за груди, стегна, талію, робили інші дії, які виробили в неї впевненість в тому, що вони дійсно могли реалізувати свої погрози. Потім вони всі сіли в автомобіль та поїхали з села Пляшева і ОСОБА_1 сказав їй, що якщо вона повідомить в міліцію про те, що вони зробили з нею, то вони, тобто всі разом, «живцем її закопають». Коли вони проїхали десь хвилин 15 і в автомобілі ОСОБА_1 закінчився бензин, то авто зупинилось на дорозі. Потім ОСОБА_1 подзвонив до свого якогось товариша, щоб той привіз певну кількість пального. Коли вони чекали товариша, і всі сиділи в авто, то ОСОБА_1 подивився на неї та сказав, що вона при золоті, бо він помітив золотий ланцюжок з кулоном на шиї та два персня на пальцях і сказав, щоб вона знімала своє золото. Вона спочатку відмовилась знімати золоті вироби, але тоді ОСОБА_1 повернувся до неї та лівою рукою схопив за її золотий ланцюжок з кулоном у вигляді сонечка з буквою «Б» який висів на шиї, смикнув його, але не зірвав, бо він був досить грубий. ОСОБА_14 всі інші, крім ОСОБА_12, почати казати, щоб вона віддавала своє золото, а ОСОБА_6 схопив ззаду за її волосся, потягнув голову назад, а іншою рукою покрутив в руках ланцюжок і сказав, щоб знімала. ОСОБА_14 вона злякалась їх погроз і зняла свій ланцюжок, а ОСОБА_1 сказав, щоб вона також знімала свої два персні на пальцях. ОСОБА_14 вона почала знімати і персні, а ОСОБА_4, який сидів праворуч, штовхнув її рукою Потім вона попросила віддати мобільний телефон, а ОСОБА_12 попросив її телефон у ОСОБА_6, який йому дав телефон. ОСОБА_12 подививсь телефон, вийняв звідти сім - карту, повернув їй, а вона ще попросила шнурок від телефону, тоді він дав цей телефон їй і вона сама зняла шнурочок. Після цього, десь біля 22 год., приїхав таксист, привіз пальне, ОСОБА_1 сказав, щоб вона сідала в авто таксі і їхала з ним. Вона так і зробила. На слідуючий день вона поїхала в Млинів, звернулась до лікаря з приводу отриманих тілесних ушкоджень та написала заяву в прокуратуру.

На даний час підсудні повернули їй грошові кошти, відшкодували моральну шкоду і претензій матеріального і морального характеру вона до них немає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що вона проживає разом із донькою ОСОБА_14, яка заробляє на життя тим, що їздить за кордон на заробітки. В 2007р. в неї зявилась можливість поїхати в Німеччину, бо це пропонували знайомі. Однак для цього потрібно було відкрити візу. Одного дня восени ОСОБА_14 сказала, що в неї є знайомий на імя ОСОБА_1 із сусіднього села Смордва, в якого є хороший друг, який може зробити Шенгенську візу. Вона сказала, що це буде коштувати 1600 євро, але для початку потрібно було дати половину, а решту - коли вже буде віза. Вони приїхали в обумовлений час, десь біля 15 год. в м. Рівне, де на автовокзалі їх зустрів ОСОБА_13, з яким вони пішли в кафе біля автовокзалу. Під час розмови він сказав, що потрібно копію паспорта громадянина України, закордонний паспорт і фотознімки ОСОБА_14. Вони йому це все дали, також ОСОБА_14 дала йому гроші в сумі 750 євро. ОСОБА_12 сказав, що через 10 днів буде віза. Світлана дзвонила тому ОСОБА_13, то телефон ОСОБА_13 був вимкнений з мережі. ОСОБА_14 казала, що ще дзвонила ОСОБА_1 і телефон його також був вимкнений. Крім того Свєта казала, що одного разу бачила ОСОБА_1 в Млинові і той зробив вигляд, що не знає її і після того вона більше ні на що не надіялась. 10 вересня 2009р. Світлана сказала, що ОСОБА_1 обіцяв їй гроші. ОСОБА_14 того ж дня в ОСОБА_14 задзвонив мобільний телефон, вона про щось поговорила та почала збиратись, ОСОБА_14 сказала, що дзвонив ОСОБА_1 і він привіз їй гроші. Світлана вибігла з будинку і її довгий час не було. Десь біля 22 год 30 хв. до будинку підїхав автомобіль таксі. З автомобіля вийшла ОСОБА_14, потім вона ще брала воду та носила таксисту, бо в нього щось було з двигуном. Потім ОСОБА_14 зайшла в будинок вона почала на неї кричати, питала де вона була, а вона стала плакати. Сказала, що її посадили в автомобіль та вивезли під Берестечко. Вона казала, що її вивіз ОСОБА_1 разом із ще трьома невідомими. На обличчі в ОСОБА_14 було видно ушкодження, а саме синець над оком, губа розбита, волосся розтріпане. Вона ще казала, що в неї болить шия, бо за неї брали також. Вона казала, що її силою запхали в авто, відвезли в ліс під Берестечко, заставили сказати на відео, що вона спалила машину ОСОБА_1 і винна йому гроші, а якщо не віддасть йому грошей, то вони її живцем закопають.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що на початку вересня 2009 року в темну пору доби до нього подзвонив знайомий і попросив підвезти його знайомим хлопцям бензин. Хлопці знаходились на дорозі як їхати з Демидівки на Берестечко. Він погодився. Коли привіз бензин, то ці хлопці попросили його забрати дівчину і завезти куди вона скаже. Один з них заплатив гроші за те, що він її підвезе і поїхали, а хлопці лишилися. Він завіз дівчину в с. Береги Млинівського району. Дівчина була одіта по літньому. Слідів крові, грязі на ній не було. Порваного одягу на ній теж не бачив. Коли він її забирав на вулиці було темно.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що в звязку з перенесеною травмою голови на сьогоднішній день подробиць подій того часу точно не памятає, але може пояснити, що на початку вересня 2009 року, до нього зателефонував ОСОБА_6 і попросив зустрітися. При зустрічі ОСОБА_6 розповів, що в його товариша з Млинова по імені ОСОБА_18 виникла проблема, а саме спалили автомобіль і підпал замовила дівчина. Ще ОСОБА_6 розповів, що ОСОБА_18 говорив, що йому погрожують і вимагають гроші . ОСОБА_6 попросив підтримки бути присутнім при розмові і завезти в те село де буде чекати ОСОБА_1. Поїхали в одне село за Млиновом. Іван передзвонив одному чоловіку, який вийшов на дорогу, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля і вони про щось між собою розмовляли. Після цього поїхали до кафе «Левада». Коли невідомий сів в авто, то ОСОБА_1 представив його. Приїхавши до кафе з дівчиною, між ОСОБА_1 та дівчиною почалась словесна перепалка. Після цього всі сіли в машину. Він теж сів в машину і поїхали в невідому сторону. По дорозі потерпіла та ОСОБА_1 між собою сварилися. Потерпіла виражалась нецензурною лайкою. Ніхто її в машині тілесних ушкоджень не наносив. На галявині лісу, куди приїхали, її також ніхто не наносив ніяких ушкоджень. Повертаючись з лісу додому в машині закінчився бензин. Хтось з хлопців викликав таксі і дівчину відвезли додому.

Протоколом огляду та вилучення від 05.10.2009р., в ході якого у ОСОБА_4 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung Z400" 1МЕІ №359 781 004 240 570, який, зі слів останнього, в нього опинився від ОСОБА_1.

а.с.40 (том 1)

Протоколом виїмки від 14.10.2009р., в ході якого, згідно постанови про виїмку від

14.10.2009р., у ОСОБА_8 вилучено сім- карту «Djuice» та шнур для кріплення телефону «Dior Ноmе». а.с.176, том1

Протоколом огляду та постановою про прилучення до справи як речових доказів мобільного телефону «Самсунг» від 12.10.2009р. та сім карти «Djuice» і шнурка для кріплення до мобільного телефону «Dior Ноте» від 14.10.2009р.

а.с.177-180, том 1

Протоколом пред'явлення для впізнання від 05.10.2009р. в ході якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала в особі ОСОБА_6, хлопця, який разом із іншими трьома своїми товаришами 10.09.2009р. застосовуючи насильство, вимагав у неї гроші.

а.с.62 (том 1)

Протоколом пред'явлення для впізнання від 05.10.2009р. в ході якого потерпіла ОСОБА_8.. впізнала в особі ОСОБА_4, хлопця, який разом із іншими трьома своїми товаришами 10.09.2009р. вчинив відносно неї насильницькі дії.

а.с.54 (том 1)

Протоколом пред'явлення для впізнання від 05.10.2009р..в ході якого потерпіла ОСОБА_8.. впізнала в особі ОСОБА_1, особу, яка з трьома іншими товаришами 10.09.2009р. вчинив відносно неї насильницькі дії з метою вимагання грошей.

а.с.72 (том 1)

Протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілої ОСОБА_8., яке проводилось із застосуванням відеозйомки. В ході даної слідчої дії потерпіла показала місце злочину, яке співпадає з оглядом місця події та детально показала і розповіла обставини скоєного злочину і її покази під час відтворення аналогічні показам, які вона давала під час допиту. Крім місця злочину поблизу села Пляшева Радивилівського району, яке описано під час огляду місця події, ОСОБА_8 показала, де ОСОБА_1 її забрав на автомобілі в селі Береги Млинівського району та як і де саме відбувались події поблизу кафе «Левада» в селі Перевередів Млинівського району.

а.с.22-28, том 2

Висновком експерта №1744/Е-1986 від 23.10.2009 року, де вказано, що у ОСОБА_8

виявлені тілесні ушкодження у вигляді одного садна в лівій скроневій ділянці та по одному

крововиливу в лівій надочній ділянці, в ділянці дуги нижньої щелепи зліва, на правому стегні, на лівій молочній залозі, які могли утворитися не менше як від п'яти травматичних дій. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого (их) предмету (ів), якими могли бути рука, нога людини чи інші тупі предмети. Диференційних судово- медичних ознак травмуючого знаряддя немає, так як їх індивідуальні особливості в тілесних ушкодженнях не відобразилися. Виявлені у потерпілої тілесні ушкодження, як кожне окремо, так і в сукупності, відносять до легких тілесних ушкоджень. Локалізація та характер тілесних ушкоджень у гр.ОСОБА_8 не властиві для «самопадіння або прискореного падіння». ОСОБА_10 тілесні ушкодження могли утворитися в термін 10 вересня 2009 року.

а.с. 134-135, том 1

Висновком експерта № 854 від 13.11.2009 року, де вказано, що залишкова вартість мобільного телефону «Samsung SGH-Z400» викраденого у ОСОБА_8 10.09.2009р., з урахуванням часткової втрати його товарних якостей, у зв'язку з експлуатаційним зношенням і пошкодженням від впливу зовнішніх факторів (за умови його теперішнього та технічно-справного стану) може становити 838,95 грн.

а.с. 147-150, том 1

Висновком експерта № 1006 від 13.11.2009 року, де вказано, що вартість золотих виробів станом на 10.10.2009р. по факту викрадення у гр..ОСОБА_8 - згідно цінової інформації відомої з довідки вартості наданої в.о. начальника Управління НБУ в Рівненській області ОСОБА_19 від 16.10.2009р. може становити:

золотий перстень 585 проби золота вагою 2,5 грам становить - 305,23 гривень;

золотий перстень 585 проби золота вагою 3 грама становить - 366,27 гривень;

золотий ланцюжок і кулон 585 проби золота загальною вагою 12,5 грам становить 1526,13 гривень. а.с. 162, том 1

Органами досудового слідства дії підсудного ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.146 КК України як умисні, які виразились у незаконному позбавленні волі людини, вчинені з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілій фізичних страждань, за ч.2 ст.186 КК України як умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілої та погрозою застосування такого насильства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, за ч.2 ст.189 КК України як умисні дії, які виразились у вимозі передачі чужого майна (вимагання) з погрозою насильства над потерпілою, вчинені за попередньою змовою групою осіб, повторно, і дана кваліфікація повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства.

Органами досудового слідства дії підсудного ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.146 КК України як умисні, які виразились у незаконному позбавленні волі людини, вчинені з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілій фізичних страждань, за ч.2 ст.186 КК України як умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілої та погрозою застосування такого насильства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, за ч.2 ст.189 КК України як умисні дії, які виразились у вимозі передачі чужого майна (вимагання) з погрозою насильства над потерпілою, вчинені за попередньою змовою групою осіб, повторно, і дана кваліфікація повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства.

Органами досудового слідства дії підсудного ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.146 КК України як умисні, які виразились у незаконному позбавленні волі людини, вчинені з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілій фізичних страждань, за ч.2 ст.186 КК України як умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілої та погрозою застосування такого насильства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, за ч.2 ст.189 КК України як умисні дії, які виразились у вимозі передачі чужого майна (вимагання) з погрозою насильства над потерпілою, вчинені за попередньою змовою групою осіб, повторно, і дана кваліфікація повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, особу підсудного, який по місцю проживання та навчання характеризується посередньо, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом'якшують покарання ОСОБА_1 є чистосердечне каяття, сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування моральної та матеріальної шкоди потерпілій, дані обставини суд рахує виключними і такими, що дають підставу застосувати відносно нього ст. 69 КК України і призначити покарання більш мяке ніж передбачено ч.2 ст.186 КК України та ч.2 ст. 189 КК України виправлення і перевиховання його можливе в місцях позбавлення волі.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1 не встановлено.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, особу підсудного, який раніше судимий, злочини скоїв не відбувши попереднього покарання у виді одного місяця 19 днів виправних робіт, який по місцю проживання характеризується посередньо, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом'якшують покарання ОСОБА_4 є чистосердечне каяття, повне відшкодування моральної та матеріальної шкоди потерпілій, виправлення і перевиховання його можливе в місцях позбавлення волі. У відповідності до ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають три дні виправних робіт.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_6, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, особу підсудного, який по місцю проживання та навчання характеризується посередньо, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом'якшують покарання ОСОБА_6 є чистосердечне каяття, сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування моральної та матеріальної шкоди потерпілій, дані обставини суд рахує виключними і такими, що дають підставу застосувати відносно нього ст. 69 КК України і призначити покарання більш мяке ніж передбачено ч.2 ст.186 КК України та ч.2 ст. 189 КК України виправлення і перевиховання його можливе в місцях позбавлення волі.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 не встановлено.

Судові витрати по справі в розмірі 713 гривень 64 копійки за проведення експертиз не підлягають задоволенню, згідно ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» N 4038-XII від 25 лютого 1994 року, в якій зазначається, що проведення судових експертиз у кримінальних та адміністративних справах державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України. Проведення судових експертиз, обстежень і досліджень судово-медичними та судово-психіатричними установами здійснюється за рахунок коштів, які безпосередньо і цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з державного чи місцевого бюджету.

Цивільний позов не заявлявся.

КЕРУЮЧИСЬ СТ.СТ.321, 324 КПК УКРАЇНИ, СУД-,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України визнати ОСОБА_1 винним і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України - 2 (два) роки шість місяців позбавлення волі;

- за ч.2 ст.189 КК України визнати ОСОБА_1 винним і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_1 2 (два) роки шість місяців позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_1 залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту затримання 06 жовтня 2009 року.

ОСОБА_4, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України визнати ОСОБА_4 винним і призначити йому покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.189 КК України визнати ОСОБА_4 винним і призначити йому покарання - 3 (три) роки позбавлення волі;

Керуючись ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за попереднім вироком і остаточно вважати ОСОБА_4 засудженим до 4 (чотирьох) років десяти днів позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 05 жовтня 2009 року.

Речові докази:

1.Мобільний телефон «Samsung Z-400», сім-карту «Djuice» та шнур для кріплення телефону «Dior Ноmе» залишити у власника ОСОБА_8;

2.Пластикову пляшку ємністю 1,5 л з написом «Острозька», яка передана на зберігання речових доказів УМВС України в Рівненській області знищити.

ОСОБА_6, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України визнати ОСОБА_6 винним і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України - 2 (два) роки шість місяців позбавлення волі;

- за ч.2 ст.189 КК України визнати ОСОБА_6 винним і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 2 (два) роки шість місяців позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою.

ОСОБА_6 під варту взяти із залу суду.

В строк відбуття покарання ОСОБА_6 зарахувати тримання під вартою з 05 жовтня 2009 року по 18 жовтня 2009 року.

На вирок може бути внесена апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим, які утримуються під вартою в той же строк з дня вручення копії вироку.

Суддя: Є.В.Одемчук