АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2230/15 Справа № 205/7823/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури м. Дніпропетровська, ОСОБА_7 , на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, від 26 листопада 2015 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за № 0000566.

Даною ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, повернутий прокурору.

Не погодившись з рішенням суду, прокурором було подано апеляційну скаргу, в якій він вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що зазначення фактичних обставин та правової кваліфікації є достатнім для того, щоб обвинувальний акт відповідав вимогам КПК України. Визначення ж судом правильності або неправильності правової кваліфікації, доказів винуватості обвинуваченого вже на стадії підготовчого судового засідання, процесуальним законом не допускається. В цій частині оскаржувана ухвала суперечить самій суті судового провадження, відповідно до якої суд не може перебирати на себе функцію обвинувачення або захисту, адже подібні вказівки порушують закріплені у ст. 26 КПК України принцип дизпозитивності, відповідно до якого суд вирішує тільки ті питання, які були поставлені перед ним сторонами судового розгляду та відносяться до його компетенції.

Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, судом зазначено, що ОСОБА_8 має непогашену судимість за ряд злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, зокрема за ст. 309 ч. 1 КК України, орган досудового розслідування кваліфікував протиправні дії ОСОБА_8 за ст. 307 ч. 2 КК України як вчинені повторно, але без додаткової кваліфікуючої ознаки «вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України». Таким чином, вказані органом досудового розслідування в обвинувальному акті відомості щодо судимості ОСОБА_8 та викладені фактичні обставини кримінального правопорушення з їх правовою оцінкою не відповідають одне одному.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що вказані в обвинувальному акті дані щодо судимості ОСОБА_8 та викладені фактичні обставини кримінального правопорушення з їх правовою оцінкою не відповідають одне одному, оскільки в обвинувальному акті зазначено,що ОСОБА_8 має непогашену судимість за ряд злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, зокрема за ст.309 ч.1 КК України, однак орган досудового слідства кваліфікував протиправні дії ОСОБА_8 за ст.307 ч.2 КК УкраїниЖ як вчинені повторно, але без додаткової кваліфікуючої ознаки «вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України».

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в диспозиції ч.2 ст.307 КК України взагалі відсутня кваліфікуюча ознака « вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України».

Частиною 2 ст. 291 КПК України встановлено перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, п. 5 передбачено викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з просиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, виклавши поряд з іншими відомостями, фактичні обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 в тому обсязі, які слідчий вважає встановленим, вимоги зазначеної норми закону дотримані.

Саме зазначення фактичних обставин та правової кваліфікації є достатнім для того, щоб обвинувальний акт відповідав вимогам КПК.

Таким чином, посилання суду на невідповідність фактичних обставин кримінального правопорушення їх правовій оцінці є необґрунтованим.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури м. Дніпропетровська ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000566 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.2 ст.309 КК України, повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків, скасувати.

Обвинувальний акт та додані до нього документи повернути до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді: