Справа № 645/7873/13-к
Провадження № 1-кс/645/1020/13
У Х В А Л А
іменем України
30 серпня 2013 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурора прокуратури Фрунзенського району м. Харкова ОСОБА_3

старшого слідчого прокуратури Фрунзенського району м. Харкова юриста 1 класу - ОСОБА_4 ,

скаржника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого прокуратури Фрунзенського району м. Харкова юриста 1 класу ОСОБА_4 та на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 24 липня 2013 року,-

в с т а н о в и в:
27 серпня 2013 року ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність старшого слідчого прокуратури Фрунзенського району м. Харкова юриста 1 класу ОСОБА_4 та на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 24 липня 2013 року.

Скарга мотивована тим, що до прокуратури Фрунзенського району м. Харкова звернувся захисник ОСОБА_6 . ОСОБА_5 із заявою про наявність у діях працівників СДСБЕЗ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, а саме оперуповноваженого ОСОБА_7 ознак складів кримінальних правопорушень передбачених ст. 384 КК України, а саме завідомо неправдиве показання, ст. 364 КК України, а саме зловживання владою або службовим становищем, ч. 2 ст. 370, а саме провокація підкупу службовою особою правоохоронних органів.

На підставі заяви ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2013 року були внесені відомості та розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000060.

Постановою старшого слідчого прокуратури Фрунзенського району м. Харкова юриста 1 класу ОСОБА_4 від 13.08.2013 р. про закриття кримінального провадження, вищевказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діях оперуповноважених СДСБЕЗ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ознак кримінальних правопорушень.

Скаржник наголосив, що в порушення норм ч. 1 ст. 214 КПК України, на підставі заяви ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ознаками лише одного кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, незважаючи на те, що заява ОСОБА_5 містила повідомлення про наявність в діях ОСОБА_7 трьох складів кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, ст. 384, ч. 2 ст. 370 КК України.

Разом з цим, в резолютивній частині постанови про закриття кримінального провадження №0000060 підставою для закриття кримінального провадження слідчий вказав відсутність ознак кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 364, 365, 370, 384 КК України.

Також, скаржник вважає, що слідчим не виконано обов`язку щодо ефективності досудового розслідування, що призвело до винесення незаконної та необґрунтованої постанови про закриття кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, скаржник просить задовольнити скаргу та зобов`язати старшого слідчого прокуратури Фрунзенського району м. Харкова юриста 1 класу ОСОБА_4 внести в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомості про наявність в діях ОСОБА_7 складів кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 384, ч. 2 ст. 370 КК України та провести судове розслідування, а також скасувати постанову від 13.08.2013 року про закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Прокурор проти скарги заперечив та вважав, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки згідно до Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, у разі повідомлення про декілька кримінальних правопорушень, до Єдиного реєстру може бути внесено відомості щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення лише за однією статтею Кримінального кодексу України. Крім того, прокурор наголосив, що слідчий мав всі підстави для закриття кримінального провадження.

Слідчий прокуратури Фрунзенського району м. Харкова ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти скарги, посилаючись на те, що за зверненням ОСОБА_5 щодо незаконних дій працівників СДСБЕЗ Фрунзенського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області по відношенню до ОСОБА_6 , ним було внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та згідно з Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань визначено попередню кваліфікацію цих дій за ч. 1 ст. 364 КК України. Слідчий прокуратури наголосив про технічну неможливість внесення до Єдиного реєстру відомостей про кваліфікацію дій працівників СДСБЕЗ Фрунзенського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області по відношенню до ОСОБА_6 за трьома складами кримінальних правопорушень, про які було повідомлено у заяві ОСОБА_5 , та зазначив, що в ході досудового розслідування ним було встановлено, що в їх діях відсутні ознаки кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 365, 370, 384 КК України, у зв`язку з чим була винесена постанова про закриття кримінального провадження від 13 серпня 2013 року.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, заслухавши думку прокурора, слідчого та скаржника, прийшов до наступного висновку.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу, яка може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.214 цього Кодексу слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування (ч.1). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.2). Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4).

Зокрема, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про попередню кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону про кримінальну відповідальність.

Зазначена процесуальна норма не вимагає при внесенні відомостей до ЄРДР попередньої кваліфікації за декількома статтями закону, тому слідчий зазначає спочатку попередню кваліфікацію скоєного кримінального правопорушення, а вже потім відповідно до вимог ст. 91 КПК України встановлює всі обставини його скоєння.

Зі змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 13.08.2013 року, а також з матеріалів кримінального провадження № 0000060 вбачається, що слідчим прокуратури Фрунзенського району м. Харкова ОСОБА_4 були виконані вимоги п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України та внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про попередню кваліфікацію кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 364 КК України, та в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, слідчим прокуратури встановлено відсутність в діях оперуповноважених працівників СДСБЕЗ Фрунзенського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області по відношенню до ОСОБА_6 ознак кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 365, 370, 384 КК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає вимоги скаржника про зобов`язання старшого слідчого прокуратури Фрунзенського району м. Харкова юриста 1 класу ОСОБА_4 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про наявність в діях ОСОБА_7 складів кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 384, ч. 2 ст. 370 КК України безпідставними та не підлягаючими задоволенню.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, крім іншого, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Однак, слідчий суддя вважає, що слідчий прокуратури, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки обставин, про які зазначив ОСОБА_5 в своїй заяві.

Зокрема, слідчий не допитав ОСОБА_6 .. При цьому, слідчий суддя критично ставиться до посилання слідчого прокуратури ОСОБА_4 на те, що остання не з`являлася на неодноразові виклики слідчого, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що такі виклики взагалі відбувалися.

Крім того, слідчим не надано оцінки журналу реєстрації повідомлень про злочини, відповідно до якого до Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не надходило повідомлень про корупційні правопорушення; не вжито заходів по встановленню особи, яка повідомила про вчинення корупційного правопорушення за номером « 102», як це зазначено ОСОБА_7 , та не допитано цю особу.

Також, слідчим не вчинено дій щодо встановлення обставин здійснення в супермаркеті «Восторг» покупок, аналогічних тим, які були вилучені у ОСОБА_6 в день їх вилучення.

За основу доказів при проведенні досудового розслідування кримінального провадження № 0000060 слідчим прокуратури взяті до уваги лише: Постанова Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.06.2013 року, згідно з якою ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-5 КУпАП, яка на час проведення досудового розслідування не набрала законної сили, оскільки була оскаржена до Апеляційного суду Харківської області, про що було відомо слідчому, та в подальшому була скасована; показання ОСОБА_7 , у відношення якого було подано заяву про наявність ознак складу кримінальних правопорушень, покази ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які не були присутні під час покупки дарунку в супермаркеті, показання ОСОБА_10 , який надавав суперечливі пояснення під час допиту та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_6 ..

Разом з цим, слід зазначити, що згідно зі ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Не дивлячись на зазначені вимоги закону, слідчий безпідставно відмовив у визнанні ОСОБА_6 потерпілою, чим позбавив її можливості реалізувати свої права, передбачені ст.56 КПК України та ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Відтак, проаналізувавши доводи скарги та дослідивши її матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим прокуратури належним чином не проведено досудове розслідування, що дає підстави зробити висновок про неповноту та однобічність перевірки заяви ОСОБА_11 про злочин, у зв`язку з чим оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.22, 93, 284, 306-307 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого прокуратури Фрунзенського району м. Харкова юриста 1 класу ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 24 липня 2013 року.

В решті вимог, викладених у скарзі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1