АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/1041/15 Справа № 711/9587/15-к Категорія: ч.2ст.81 КК України; ст.539 КПК України; ст.154 КВК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого судді суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурораОСОБА_6

представника ВК-62 ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Черкаси матеріали судової справи за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 , 1981 року народження, на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.10.2015 року, якою йому відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и л а :
Як убачається із згаданої ухвали, предметом розгляду судді місцевого суду було клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі. При цьому було звернуто на увагу на те, що ОСОБА_8 був засуджений вироком Кузьминського районного суду м. Москви РФ від 17.12.2009 р. за п. «а» ч.3 ст.161 КК РФ до 09 років позбавлення волі та штрафу в сумі 40 000 рублів. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.07.2013 вищевказаний вирок приведений у відповідність до чинного законодавства України і ОСОБА_8 вважається засудженим за особливо тяжкий злочин, що передбачений ч.5 ст.186 КК України, до 09 років позбавлення волі. Зазначене покарання ОСОБА_8 спочатку відбував в установах Російської Федерації, а з 16.12. 2014 року його передано до України, де він продовжує відбувати це покарання у Черкаській ВК № 62.

Початок строку 15.01.2009 р., кінець строку 15.01.2018 р. Станом на 15.10. 2015 року він реально відбув 6 років 9 місяців, що складає не менше трьох чвертей цього покарання.

Відмовляючи у задоволенні цього клопотання, місцевий суд зазначив, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_8 не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про його скасування із-за необґрунтованості та винесення нової ухвали апеляційним судом про задоволення його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування цього покарання.

При цьому посилається на однобічне з`ясування судом всіх обставин справи та те, що ним надані об`єктивні й достатні дані про його сумлінну поведінку та позитивне ставлення до праці.

Заслухавши:

- суддю-доповідача, який доповів матеріали судової справи та суть поданої апеляції;

- засудженого ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити;

- представника Черкаської ВК-62, який вважає, що порушене засудженим клопотання є передчасним, оскільки у виправній колонії ОСОБА_8 пробув нетривалий час, протягом якого отримав тільки одне заохочення. В той же час, під час відбування покарання у виправних установах Російської Федерації він мав не тільки одинадцять заохочень, але і двадцять стягнень. Незважаючи на те, що вони є погашеними, адміністрація виправної колонії за цей короткий проміжок часу не змогла дійти до переконливого висновку про виправлення ОСОБА_8 ;

- прокурора, який вважає що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для задоволення апеляції засудженого ОСОБА_8 немає;

- перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, - колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання може бути застосоване в разі, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Крім того, виходячи з положень п.3 ч.3 ч. цієї ж статті КК, ОСОБА_8 як особа, засуджена за умисний особливо тяжкий злочин, має відбути не менше трьох чвертей строку покарання.

Як вірно встановлено місцевим судом, ОСОБА_8 на час подання зазначеного клопотання до суду - 21.10.2015 року відбув більше трьох чвертей строку покарання у виді позбавлення волі, а саме 6 років 9 місяців 06 днів. За час перебування в слідчих ізоляторах та місцях позбавлення волі на території Російської Федерації він отримав не тільки одинадцять заохочень, але й допускав порушення режиму утримання, за що на нього було накладено двадцять стягнень, які в установлені законом строки були погашені. В наступному, коли його було передано до України, він, продовжуючи відбувати це покарання в умовах Черкаської ВК № 62, - 23 вересня 2015 року отримав одне заохочення.

Висновок місцевого суду про те, що станом на 21 жовтня 2015 року засуджений ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення є правильним. Ним вірно взято до уваги той факт, що одне заохочення на протязі незначного часу перебування ОСОБА_8 у виправній колонії № 62, не є достатньою підставою для його умовно-дострокового звільнення від покарання.

Керуючись ст.ст. 405, 407ч.1п.1, 419 КПК України, колегія судів судової палати, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.10.2015 року, якою йому відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - без змін.

Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий :

Судді :