В И Р О К

Іменем України

31.10.2010 р. м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Шимчика Р.В.,

при секретарях - Середюк О.А.,

ОСОБА_1,

Гур»євій Ю.В.,

з участю прокурорів - Зеленого Д.А.,

ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

адвоката - ОСОБА_4,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м.Жашків кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого в Маньківській районній державній адміністрації, начальником відділу РЦСССДМ, депутата Маньківської районної ради 5-го скликання, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_5, 13 червня 2003 року, близько 01 год 15 хв, на 161 км + 500 м автодороги Київ-Одеса, біля с.Бузівка Жашківського району Черкаської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, та рухаючись в напрямку м.Жашків, в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України, перед зміною напрямку руху виїздом на зустрічну смугу руху, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам руху, в порушення п.12.3 Правил дорожнього руху України, - в момент виникнення небезпеки для руху, яку він міг об»єктивно виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості, зупинки транспортного засобу або безпечного об»їзду перешкоди невстановленого органом досудового слідства автомобіля типу «джип», не справився з керуванням автомобіля, яким керував, виїхав на зустрічну смугу проїзної частини дороги, де здійснив зіткнення із зустрічним автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки з множинними двосторонніми переломами ребер (переломи від 4 по 8 ребро від середньо-ключичної до середньо-пахвової лінії зліва і майже від білягрудинної до передньо-пахвової лінії справа, від 5 по 8 ребро, по типу піднадкістних, без пошкодження пристінкової плеври), яка супроводжувалась забоями легень, тканин і органів межистіння (плямисті і зливні, темно-червоні крововиливи по передніх поверхнях обох легень, більше лівої, особливо виражені в прикореневих зонах легень, де маються надриви пристінкової плеври і де крововиливи мають суцільний характер, маються по всій окрузі трахеї, аорти та стравоходу і переходять на основу серця), розвитком двостороннього гемотораксу, травматичного та геморагічного шоку ( до 1000 мл рідкої крові в лівій плевральній порожнині, до 200 мл в праві, виражене малок рів»я внутрішніх органів), відкритий перелом кісток лівого передпліччя у верхній третині, закритий поперечний перелом лівої стегнової кістки на межі верхньої і середньої третин, роздроблені переломи наколінників, а також множинні садна грудної клітки зліва, множинні садна в ділянці тазу зліва, садна і місцями забійні рани верхніх і нижніх кінцівок, забійна рана з переходом в садно в лівій лобно-скроневій ділянці, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №323/228 від 29 липня 2003 року, відносяться при житті до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, від яких настала смерть.

Пасажир автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_7, який сидів на передньому пасажирському сидінні, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритий оскольчатий перелом правої плчової кістки у верхній третині, забійні рани підборіддя і нижньої губи, забійна рана лівого колінного суглобу, забій лівої нирки з розвитком вторинного пост травматичного пієлонефриту, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №266 МД від 29 липня 2003 року, відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров»я.

Таким чином, порушення п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходяться в причинному зв»язку з даною дорожньо-транспортною пригодою і наставшими наслідками.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 вину в скоєнні дорожьо-транспортної пригоди визнав частково і пояснив, що станом на 2003 рік він працював на посаді помічника оперуповноваженого групи фізичного захисту МГВ ПМ Уманської ОДПІ. ДТП за його участі пам»ятає погано, так як отримав струс мозку. 12 червня 2003 року він заступив на чергування по охороні майна приватного підприємця Деркача в м.Жашків. Того ж дня в ввечері він разом із ОСОБА_7 поїхав на службовому автомобілі НОМЕР_1, додому в смт Маньківка, щоб взяти харчів. Спиртного того дня він не вживав. До смт Маньківка вони не доїхали, так як в автомобілі вийшов з ладу якийсь механізм, і він почав перегріватися. Повертаючись назад на місце несення служби вони проїжджали с.Бузівка. Було вже темно, після півночі. Рухався він зі швидкістю близько 60 км/год. При виїзді із села ОСОБА_5 побачив, що по правій смузі руху в попутньому напрямку рухається автомобіль типу КАМАЗ з причепом зі швидкістю близько 30 км/год. Він вирішив випередити автомобіль та перестроївся в ліву смугу руху (в напрямку м.Жашків дорога дві смуги для руху). Не доїжджаючи до автомобіля КАМАЗ близько 10 м, між ними «втиснувся» автомобіль типу «джип», який фактично «підрізав» йому рух, так як обганяв праворуч. Все було дуже миттєво. ОСОБА_7 скрикнув: «Обережно!». ОСОБА_5 злякався та щоб уникнути зіткнення з задньою частиною автомобіля типу «джип», він прийняв різко вліво на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення із якимось автомобілем. Внаслідок ДТП ОСОБА_5 втратив свідомість. Як потому з»ясувалося, в зустрічному автомобілі загинув водій, а пасажир ВАЗ-21213 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Вину свою ОСОБА_5 визнає частково, так як вважає, що в наставшій ДТП винуватцем є також і водій автомобіля типу «джип», який зник з місця пригоди та по даний час не розшуканий. При призначенні йому покарання просив врахувати, що він на даний час являється інвалідом та має на утриманні малолітню дитину.

Вина ОСОБА_5 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується наступними доказами:

-показами потерпілої ОСОБА_8, яка пояснила в судовому засіданні, що вона проживала в цивільному шлюбі із ОСОБА_6 і в них є спільний син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4. Її чоловік працював начальником юридичного відділу ТОВ «Стренг», м.Київ. 12 червня 2003 року близько 22.00 год ОСОБА_6 виїхав в м.Сімферополь у відрядження на автомобілі «Форд-Фієста», який належить їй на праві власності. Наступного дня їй повідомили, що чоловік загинув у ДТП в Жашківському районі Черкаської області. Про самі обставини ДТП вона нічого не знає. Вважає, що так як підсудний на час скоєння злочину працював в «податковій», то розслідування кримінальної справи навмисно затягувалося та неодноразово призначалися судово-автотехнічні експертизи, висновки яких були нероб»активними на її думку, в результаті чого справу неодноразово закривали за відсутністю у діях ОСОБА_5 складу злочину. Крім того пояснила, що її чоловік не міг вживати спиртні напої 12 червня 2003 року, як зазначено у висновку медичної експертизи, так як він їхав автомобілем на судове засідання по роботі. Вважає, що сам підсудний перебував в стані алкогольного сп»яніння, проте це було приховано органом досудового слідства. Просила суворо покарати підсудного, так як вона вимушена була сім років добиватися справедливості, щоб справу було направлено в суд на розгляд. Також просила задовольнити в повному обсязі цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди із цивільного відповідача Уманської ОДПІ, так як ОСОБА_5 на час скоєння ДТП перебував з останньою у трудових відносинах та керував службовим автомобілем. Моральну шкоду оцінює в 1000000 грн, так як вона зазнала моральних страждань в зв»язку з передчасною смертю чоловіка, який утримував їхню сім»ю; їхній син не відчуває батьківської підтримки. Взагалі, вважає, що зазначена нею сума відшкодування моральної шкоди не може покрити тих страждань, яких вона зазнала;

-показами потерпілого ОСОБА_7, який в судовому засіданні пояснив, що станом на літо 2003 року він працював охоронцем у приватного підприємця Деркача. Працював він у нього того літа близько 1,5 місяці. В його обов»язки входило охороняти майно підприємства, яке належало Деркачу. Близько 17.00 год 12 червня 2003 року він заступив на чергування. Разом з ним у зміні був працівник податкової міліції ОСОБА_5 Близько 23.00 год останній запропонував проїхати в смт Маньківка, щоб взяти продукти на чергування. Спиртне вони того вечера не вживали. Поїхали вони автомобілем ВАЗ-21213, яким керував ОСОБА_5 ОСОБА_7 сидів на передньому пасажирському сидінні. По дорозі автомобіль ломався, щось було несправне в двигуні. Тому вони не доїхавши до Маньківки вирішили їхати назад. Повертаючись проїжджали с.Бузівка. ОСОБА_5 рухався зі швидкістю близько 60 км/год. З більшою швидкістю ОСОБА_5 боявся їхати через несправний двигун. Проїхавши село дорога пішла на підйом. Було вже темно. ОСОБА_5 рухався спочатку в правій смузі руху. Попереду на малій швидкості по їхній смузі руху в тому ж напрямку рухався якийсь вантажний автомобіль. Вадим почав його обганяти, при цьому виїхав на ліву смугу руху, яка також вела в напрямку м.Жашків. В якийсь момент між їхнім автомобілем та вантажівкою почав проїжджати автомобіль типу «джип», який рухався в одному з ними напрямку. Фактично, він «підрізав» їм дорогу. ОСОБА_7 крикнув ОСОБА_5, що зараз відбудеться зіткнення із «джипом». Що було далі він погано пам»ятає, так як втратив свідомість. Потому з»ясувалося, що вони зіткнулися не з «джипом», як він подумав, а з зустрічним автомобілем. В результаті ДТП ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Матеріальних та моральних претензій ні до кого він не має;

-даними протоколу допиту в якості потерпілої ОСОБА_10, яка на досудовому слідстві пояснила, що її син ОСОБА_6 проживав в м.Київ із сім»єю. 12 червня 2003 року близько 16.00 год він подзвонив їй та повідомив, що їде у справах в м.Сімферополь, після чого заїде до неї в гості. 13 червня 2003 року близько 11.00 год їй повідомили, що син загинув в ДТП. Обставини пригоди їй не відомі (а.с.122-123, Т.1). Крім того на досудовому слідстві потерпіла заявила цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2985 грн 67 копійок та 100000 грн моральної шкоди (а.с.124, Т.1). В подальшому (а.с.127-128, Т.1) подала заяву про збільшення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди до 600000 грн. До початку судового слідства направила до суду письмову заяву, в якій просила стягнути на її користь 4418 грн 26 копійок матеріальної шкоди та 600000 грн моральної шкоди, з посиланням на те, що вона витратилася на поховання сина та поминки, а також зазнала значних моральних страждань в зв»язку із втратою єдиного сина;

-показами свідка ОСОБА_11»ї ОСОБА_3»янівни, яка в судовому засіданні пояснила, що 13 червня 2003 року, після півночі, вона була в себе в будинку та почула на дорозі удар, схожий на зіткнення автомобілів. Коли вийшла на вулицю, то побачила, що на автодорозі Київ-Одеса стоять два пошкоджені автомобілі. В одній з них був лише водій, а в іншій водій та пасажир, який сидів на передньому сидінні. Потому під»їхали декілька машин люди з яких почали надавати допомогу потерпілим;

-показами свідка ОСОБА_12, який в судовому засіданні пояснив, що самих обставин ДТП він не бачив. Пам»ятає лише, що проживає поблизу автодороги, де сталася подія. Він був в себе в домоволодінні, коли почув удар на дорозі. Виглянувши, побачив там стоять якісь автомобілі. Кольору, їх марок він не запам»ятав. Щоб там був автомобіль типу «джип» та вантажівка цього він не пам»ятає. З його будинку хтось дзвонив в міліцію;

- протоколом огляду місця пригоди та додаткового огляду місця пригоди з план-схемами і фото таблицями до них, в яких зафіксовано місце зіткнення та розташування транспортних засобів після ДТП (а.с. 4-20, 25-26, Т.1);

- протоколами огляду та перевірки технічного стану транспортних засобів, в яких зафіксовані пошкодження автомобілів (а.с.21-24, Т.1);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події та план-схемою до нього за участю ОСОБА_5, в яких зафіксовано як останній добровільно розповів про обставини ДТП та показав як відбувалися події на місці пригоди (а.с.161-164, Т.1);

- висновком судової авто товарознавчої експертизи №3453 від 16 серпня 2003 року, згідно якого матеріальний збиток завданий власникові автомобіля НОМЕР_3, внаслідок ДТП складає 27107 грн 84 копійки, що в еквіваленті становить 5083,23 долара США (а.с.89-94, Т.1);

- висновком судово - медичної експертизи № 323/288 від 29 липня 2003 року, згідно якого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження в результаті чого настала смерть (а.с.43-48, Т.1);

- висновокм судово-медичної експертизи №266-МД від 29 липня 2003 року, згідно якого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров»я (а.с. 76-77, Т.1);

- висновком судово-медичної експертизи №265-МД від 20 серпня 2003 року, згідно якого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров»я (а.с. 81-82, Т.1);

- висновком комісійної судової авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи №2412/3723/2256/2257 від 18 червня 2009 року, згідно якого з технічної точки зору в причинному зв»язку з пригодою знаходилися дії водія ОСОБА_5, які не відповідали вимогам п.п.10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України (а.с.124-135, Т.2).

Суд бере до уваги у вказаній кримінальній справі саме висновок комісійної судової авто

технічної та транспортно-трасологічної експертизи №2412/3723/2256/2257 від 18 червня 2009 року (а.с.124-135, Т.2), оскільки він виконаний з урахуванням всіх об»єктивних обставин справи, які були з»ясовані під час досудового слідства як до проведення попередніх авто технічних експертиз, так і після.

Припущення потерпілої ОСОБА_8 про те, що підсудний ОСОБА_5 на час скоєння ДТП перебував в стані алкогольного сп»яніння, жодними належними доказами не підтверджені, в свою чергу вони спростовуються висновками відповідних експертиз (а.с.33, 39, Т.1).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного, повного та обєктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що вина підсудного у вчиненні злочину повністю доведена в суді, і дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу підсудного, який за місцем проживання (а.с.163, Т.2) характеризується добре, а за місцем роботи (а.с.162, Т.2) - позитивно, обставини, що помякшують і обтяжують його покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного, суд вбачає наявність на його утриманні малолітньої дитини, а також те, що він являється інвалідом.

Обставин, що обтяжує покарання підсудного, суд не вбачає.

При призначенні покарання суд враховує те, що підсудний ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, що потяг за собою смерть людини, а тому вважає, що його виправлення можливе лише при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки, згідно матеріалів кримінальної справи, на момент скоєння ДТП він перебував у тверезому стані (а.с.33, 39, Т.1).

Саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Але приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 скоїв неумисний злочин, частково визнав свою вину, має на утриманні одну малолітню дитину, являється інвалідом 3-ої групи, по місцю проживання характеризується добре, по місцю роботи позитивно, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання, встановивши іспитовий строк в межах, передбачених цією статтею.

На думку суду, на підставі ст.76 КК України на ОСОБА_5 слід покласти обов»язки, передбачені п.п.2, 3, 4 ч.1 цієї статті.

Цивільний позов по справі заявлений потерпілою ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 40716 грн 67 коп за пошкоджений автомобіль «Форд-Фієста» підлягає задоволенню в повному обсязі та стягненню із Уманської ОДПІ, оскільки підсудний ОСОБА_5 скоїв злочин, перебуваючи у трудових відносинах з останньою. При цьому суд вважає, що стягненню підлягає саме вказана сума в гривневому еквіваленті, оскільки згідно висновку №3453 судової автотоварознавчої експертизи, складеного 16 серпня 2003 року, матеріальний збиток власнику автомобіля «Форд-Фієста» внаслідок ДТП склав 27107 грн 84 копійки, що по курсу НБУ на 17 липня 2003 року становило 5083, 23 долара США. В той же час матеріальна шкода, визначена у висновку експерта, потерпілій не відшкодована по даний час, курс долара США по відношенню до гривні зріс і станом на листопад місяць 2009 року складав 8,01 грн за 1 долар США. Крім того, з відповідача на користь позивачки ОСОБА_8 підлягають стягненню 242 грн 11 копійок, які остання сплатила за виконання судової автотоварознавчої експертизи (а.с.87-88, Т.1).

Позовна вимога потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди в сумі 1000000 грн, підлягає частковому задоволенню на суму 100000 грн оскільки, потерпіла дійсно понесла моральні страждання в зв»язку із втратою чоловіка, батька її дитини, при цьому, на думку суду, вказана сума відшкодування відповідає моральним стражданням потерпілої ОСОБА_8, є розумною та реальною для відшкодування. З урахуванням положень п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, вказана сума підлягає стягненню також із Уманської ОДПІ.

Цивільний позов по справі заявлений потерпілою ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4418 грн 26 копійок грн, витрачених на поховання та поминки її сина ОСОБА_6, підлягає частковому задоволенню на суму 2985 грн 67 копійок, оскільки вказана саме вказана сума матеріальних збитків доведена потерпілою документально (а.с.125-126, Т.1), та стягненню із Уманської ОДПІ, так як підсудний ОСОБА_5 скоїв ДП, перебуваючи у трудових відносинах з останньою.

Щодо позовної вимоги потерпілої про відшкодування моральної шкоди в сумі 600000 грн, на думку суду, вона підлягає частковому задоволенню на суму 50000 грн оскільки, потерпіла дійсно понесла моральні страждання в зв»язку із втратою єдиного сина, батька її онука, при цьому, на думку суду, вказана сума відшкодування відповідає моральним стражданням потерпілої ОСОБА_10, є розумною та реальною для відшкодування. З урахуванням положень п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, дана сума моральної шкоди підлягає стягненню також із Уманської ОДПІ.

Твердження відповідача в запереченні проти позову про те, що Уманська ОДПІ не є належним відповідачем, оскільки автомобіль НОМЕР_1, на праві власності належав Державній податковій адміністрації із зазначенням адреси: Черкаська обл., м.Жашків, вул..Леніна,60, і в свою чергу Уманська ОДПІ не є володільцем джерела підвищеної небезпеки, є безпідставним, оскільки належних доказів про підтвердження факту належності транспортного засобу ДПА за вказаною юридичною адресою відповідачем не надано. Крім того, посилання на те, що згідно висновку службового розслідування ОСОБА_13 УПМ ДПА в Черкаській області по факту скоєння ДТП за участю помічника оперуповноваженого групи фізичного захисту МГВПМ Уманської ОДПІ прапорщика міліції ОСОБА_5, тілесні ушкодження, що отримані останнім в результаті ДТП під час проходження служби в органах податкової міліції при обставинах не пов»язаних з виконанням службових обов»язків, також є недоречним, оскільки, як з»ясовано в ході судового розгляду, ОСОБА_5 перебував на чергуванні саме як службова особа, при цьому самовільне залишення ним місця несення служби слід розцінювати як порушення порядку трудової дисципліни при виконанні своїх службових обов»язків.

Щодо позиції відповідача про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди потерпілим, так як ОСОБА_6, згідно висновку експерта №323/288 від 14 червня 2003 року, на момент ДТП перебував в стані алкогольного сп»яніння, слід зауважити, що у відповідності до висновку комплексної судової авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи, в діях водія ОСОБА_6 невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається.

Судові витрати за проведення комплексної судової авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи №9-208 від 16 січня 2009 року, в розмірі 1501 грн 44 копійки підлягають стягненню із засудженого.

Речові докази повернути власникам.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_5 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді п»яти років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обв»язки, передбачені цією статтею, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з»являтися в ці органи на реєстрацію.

Цивільний позов ОСОБА_8 до Уманської ОДПІ про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із Уманської ОДПІ на користь ОСОБА_8 40716 (сорок тисяч сімсот шістнадцять) грн 67 копійки матеріальної шкоди; 242 (двісті сорок дві) грн 11 копійок витрат, понесених при оплаті виконання судової авто товарознавчої експертизи та 100000 (сто тисяч) грн моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_10 до Уманської ОДПІ про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із Уманської ОДПІ на користь ОСОБА_10 2985 (дві тисячі дев»ятсот вісімдесят п»ять) грн 67 копійок матеріальної шкоди та 50000 (п»ятдесят тисяч) грн моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь експертної установи 1501 (одну тисячу п»ятсот одну) грн 44 копійки за проведення експертизи.

Автомобіль ВАЗ-21213, д/н НОМЕР_4 повернути Уманській ОДПІ; «Ford Fiesta Courier D», д/н НОМЕР_5, - повернути ОСОБА_8.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жашківський районний суд Черкаської області протягом 15 днів з моменту проголошення.

Головуючий: Роман Васильович Шимчик