МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/960/15-к
Провадження № 1-кп-480/138/15
УХВАЛА
13 жовтня 2015 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
під час проведення судового розгляду в залі суду в м. Миколаєві розглянув заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,
встановив:
13.05.2015 з прокуратури Миколаївського району Миколаївської області до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшли матеріали кримінального провадження № 0001112 від 31.10.2014 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, із затвердженим обвинувальним актом.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 подав заяву про відвід прокурора ОСОБА_3 . Свою заяву обвинувачений обґрунтував тим, що прокурор ОСОБА_3 відмовляється викликати свідків обвинувачення для допиту у судовому засіданні, зокрема свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , при цьому обвинувачений посилається на порушення прокурором ч. 3 ст. 23 КПК України, відповідно до якої, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом, а також на ч. ч 1, 2 ст. 9 КПК України, згідно з якою прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Обвинувачений ОСОБА_4 вважає що у сторони обвинувачення є інтерес довести судовий розгляд до обвинувального вироку з покаранням, що не дає права прокурору на однобічний, упереджений розгляд справи, дослідження в неповному обсязі обставин, які виправдовують ОСОБА_4 , як обвинуваченого.
Також, у обвинуваченого ОСОБА_4 наявні сумніви щодо всебічного і справедливого розгляду кримінального провадження, оскільки обвинувальний акт містить посилання на протокол обшуку від 30.10.2014, але прокурором залишено поза увагою ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07.11.2014 про залишення без задоволення клопотання про арешт вилученого під час обшуку майна, у зв`язку із тим, що не доведено фактів порушень, передбачених ст. 213 КК України. Також прокурором не взято до уваги протокол обшуку від 11.03.2015, в ході якого нічого підозрілого на території домоволодіння обвинуваченого не виявлено.
У зв`язку із вищевикладеним, обвинувачений вважає, що у прокурора ОСОБА_3 наявна особиста заінтересованість у результатах даного кримінального провадження. Вказані обставини викликають у обвинуваченого ОСОБА_4 сумніви в неупередженості прокурора.
Посилаючись на відсутність підстав для задоволення відводу, а також на його необґрунтованість, недоведеність факту упередженості прокурора, а також те, що документи, на які посилається обвинувачений ще не досліджувалися безпосередньо судом, прокурор ОСОБА_3 щодо заявленого їй відводу заперечувала.

Розглянувши заяву про відвід, з`ясувавши думку осіб, які беруть участь в кримінальному провадженні, суд приходить до такого висновку.

Згідно з положеннями частини другої статті 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про прокуратуру» прокурор підтримує державне обвинувачення в судовому провадженні щодо кримінальних правопорушень, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до глави 3 КПК України прокурор виконує функцію обвинувачення від імені держави і його повноваження визначені цими законодавчими нормами.

Прокурор не має права поєднувати державні інтереси і свої приватні, інтереси своїх близьких родичів чи інших осіб.

Так, відповідно до ст. 77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, у провадженні при перегляді судових рішень Верховним Судом України як прокурора не є підставою для його відводу.
У частині 1 статті 77 КПК України наведений вичерпний перелік підстав, з яких прокурор немає права брати участь у кримінальному провадженні. Існування жодної з підстав, передбачених ч. 1 ст. 77 КПК України, обвинувачений не підтвердив належними та допустимими доказами.

Таким чином, заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви обвинуваченого про відвід прокурора у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 77, 80, 83, 372 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001112 від 31.10.2014, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

13.10.2015