Справа №489/563/15-к 24.12.2015 24.12.2015 24.12.2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув матеріали кримінального провадження №0005988 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2015 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

-обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 317 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просив пом`якшити призначене покарання.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком суду ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 317 КК України та йому призначено покарання:
-за ч.2 ст. 307 КК України 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна;
провадження № 11-кп/784/881/15 головуючий першої інстанції: ОСОБА_8

категорія: ч.2 ст.307 КК України доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

-за ч.1 ст. 317 КК України 4 роки позбавлення волі;
-за ч.2 ст. 317 КК України 5 років позбавлення волі, з конфіскасцією майна.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на срок 7 років, з конфіскацією майна.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що вину свою визнав частково, оскільки вважав що була провокація з боку закупника ОСОБА_9 , який йому постійно телефонував і просив допомогти придбати наркотичні засоби.

Разом з тим, не оспорюючи вирок суду по суті, просить пом`якшити покарання, пославшись на поганий стан здоров`я та знаходження на його утриманні хворої матері.

Зазначає, що з моменту звільнення з місць позбавлення волі - в жовтні 2013 року він став на шлях виправлення. Купував наркотичні засоби рідко і лише для власного вживання. Крім того, влаштувався на роботу, де дисципліну не порушував.

Встановлені судом першої інстанції обставини
Судом першої інстанції встановлено, що 12.12.2014 року близько 15.28 год. на перехресті 5-ї Лінії та вул. 8-ї Повздовжньої в м. Миколаєві ОСОБА_5 , діючи повторно, незаконно придбав у невстановленої особи особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи в невстановленій кількості, який зберігав при собі та на автомобілі перевіз до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого для його подальшого збуту.
12.12.2014 року близько 15.38 год. у кв. АДРЕСА_2 ОСОБА_5 незаконно виготовив з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, вагою не менше 0,049 гр. та о 15.44 год. за цією ж адресою незаконно збув особі із зміненими анкетними даними ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, вагою не менше 0,049 гр., а також надав ОСОБА_9 приміщення вказаної квартири для незаконного вживання наркотичного засобу опію ацетильованого.
25.12.2014 року близько 11.00 годин, діючи повторно, ОСОБА_5 знаходячись на перехресті вул. Олійника та пр. Жовтневого в м. Миколаєві, незаконно придбав у невстановленої особи особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи в невстановленій кількості, який зберігаючи при собі, переніс до місця проживання з метою виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого та його подальшого збуту.
25.12.2014 року близько 11.00 год. ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, вагою не менше 0,166 гр. з метою збуту, та о 12.00 год., за цією ж адресою, незаконно збув ОСОБА_9 , особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований вагою не менше 0,166 гр., а також надав ОСОБА_9 приміщення вищевказаної квартири для незаконного вживання наркотичного засобу опію ацетильованого, а особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, вагою 0,06 гр., що залишився, продовжив незаконно зберігати з метою збуту до проведення 25.12.2014 року обшуку.

Висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає апеляційну скаргу обвинуваченого необґрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню, вивчивши матеріали кримінального провадження перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні, виготовленні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого повторно, особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених ст.ст.309, 317 КПК України, а також у наданні приміщення для вживання наркотичних засобів, вчиненого повторно, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і апелянтом не оспорюються.

Не оспорюється ним і кваліфікація дій за 2 ст. 307, ч.1, 2 ст.317 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_5 суд у відповідності із вимогами ст. 65 КПК України врахував вчинення обвинуваченим тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, за місцем проживання характеризується негативно, хворіє на гепатит.

Також суд обґрунтовано врахував, як пом`якшуючу покарання обставину - щире каяття ОСОБА_5 у скоєному з огляду на те, що він повністю підтвердив обставини вчинення ним інкримінованих йому злочинів.

Щодо викладеного в апеляційній скарзі доводу обвинуваченого про визнання ним вини частково, оскільки він розцінював дії закупника ОСОБА_9 , як провокаційні, то апеляційний суд, виходячи із визначення провокації, наведеного у § 55 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Раманаускас проти Литви», а також змістовних критеріїв, визначених зокрема у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Банніков проти Росії», вважає, що з боку особи із зміненими анкетними даними ОСОБА_9 та працівників правоохоронних органів не було провокації відносно ОСОБА_5 .

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, в тому числі і за збут наркотичних засобів.

Показаннями допитаного в суді першої інстанції свідка ОСОБА_9 було встановлено, що до проведення оперативних закупок він вже придбавав наркотичний засіб - опій у ОСОБА_5 , що на думку апеляційного суду свідчить про дії останнього, направлені на збут наркотичних засобів.
Крім того, під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 був виявлений та вилучений медичний шприц з 0,1163 гр. особливо небезпечного наркотичного засобу концентрату макової соломи, який, як встановив суд першої інстанції, обвинувачений незаконно зберігав з метою збуту.

Таким чином, на момент вирішення питання про проведення оперативних закупокмала місце об`єктивна підозра в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 схильний до вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, приймав участь у їх збуті, що на думку суду виключає наявність впливу на обвинуваченого з боку закупника ОСОБА_9 з метою спровокувати його на вчинення злочину.
Із матеріалів кримінального провадження також убачається, що дії працівників СБНОН Ленінського районного відділу міліції були в межах оперативної роботи, що свідчить про пасивне з їх боку розслідування.

З огляду на наведене апеляційний суд дійшов висновку, що по даному кримінальному провадженню відсутні змістовні ознаки, притаманні провокації, як збоку працівників СБНОН Ленінського районного відділу міліції, так і з боку особи із зміненими анкетними даними ОСОБА_9 , який за добровільною згодою діяв за їх вказівками.

Врахувавши ступінь тяжкості вчинених ним злочинів; дані про особу обвинуваченого, в тому числі і ту, на яку посилався апелянт (стан здоров`я); обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у розмірі, наближеному до мінімального, передбаченого санкціями ч.2 ст. 307, ч.1 ст.317, ч.2 ст. 317 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого більш суворим покаранням при визначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст. 70 КК України.

На думку суду призначене ОСОБА_5 покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного і є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

Що стосується тверджень обвинуваченого про його працевлаштування та знаходження на його утриманні хворої матері, то ці дані документально не підтверджені і тому при призначенні покарання судом не враховуються.

Таким чином, суд не вбачає підстав для пом`якшення покарання, про що просив обвинувачений.

З огляду на наведене, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, який слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 426, 532 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3