Справа № 1-кп/593/56/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" листопада 2015 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережанах кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 06 лютого 2015 року щодо обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, розлученого, має одну неповнолітню дитину, освіта середня - спеціальна, учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році ІІ категорії, не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_9

свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 спричинив умисне легке тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення скоєно за таких обставин.

Близько 16 години 00 хвилин 05 лютого 2015 року ОСОБА_4 , перебував за місцем спільної реєстрації із ОСОБА_8 , а саме: АДРЕСА_1 . В ході словесного конфлікту із останньою на ґрунті особистих неприязних стосунків в останнього виник злочинний умисел, спрямований на нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_8 та наніс їй один удар долонею в обличчя, після чого наніс удар кулаком правої руки в ділянку грудей, в подальшому зловив її за одяг та, шарпаючи за нього, виволік на землю і з силою натиснув коліном на груди, а також на ділянку тіла нижче грудей. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження, а саме: синець на нижній поверхні лівої половини підборіддя, синці на передній поверхні лівої половини грудної клітки та зовнішній поверхні середньої третини лівого плеча, що за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у висунутому обвинуваченні не визнав, пояснив, що ніхто потерпілу не бив, дійсно 05 лютого 2015 року близько 16 години 00 хвилин остання неочікувано прийшла до нього в будинок за адресою: АДРЕСА_1 і почала кричати. В цей час в будинку була ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Він культурно попросив ОСОБА_8 вийти з хати, вона не відреагувала, тоді він взяв її за шкірку і з кухні через гараж виніс з хати та закрив за нею двері. Після того, як потерпіла опинилася надворі, вона бігала кругом хати і щось викрикувала. Під час вказаних подій потерпіла ще й подряпала його. Все інше неправда, видумана потерпілою. Про вказаних свідків під час досудового розслідування він повідомляти не хотів. Частина вказаного будинку була побудована під час шлюбу з потерпілою.
Вважає себе не винним у висунутому йому обвинуваченні.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що 05 лютого 2015 року близько 16 години 00 хвилин вона прийшла в спільний з обвинуваченим будинок по АДРЕСА_1 , де вона зареєстрована. Двері гаражу в будинку були відриті і вона через гараж зайшла в кухню, де застала ОСОБА_13 , яка поправляла на собі одяг і спитала, що та там робить. В цей час десь з коридору вискочив ОСОБА_4 мовчки наніс їй один удар долонею в обличчя, після чого наніс удар кулаком правої руки в область грудей, схопив її за куртку і шию та виштовхав з будинку під час цього казав, щоб вона ішла звідти і нецензурно висловлювався до неї. Коли вони опинилися надворі, крикнув до ОСОБА_13 , щоб та закрила хату, а сам потягнув її на берег за межі господарства, де кинув її на землю і з силою натиснув коліном на груди, а також на область тіла нижче грудей і почав рвати на ній одяг. Потім він відпустив її і пішов. Після цього вона написала заяву в міліцію про вказаний інцидент та пройшла судмедекспертизу. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив їй тілесні ушкодження.
Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона проживає в цивільному шлюбі з обвинуваченим, потерпілу знати не хоче. 05 лютого 2015 року в після обідню пору вона з обвинуваченим приїхала до будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Там обвинуваченого чекала ОСОБА_14 . Вони через гараж зайшли в кухню будинку. Близько 16 год. 00 хв. в будинок забігла потерпіла, почала її обзивати та копнула ОСОБА_4 в пах, подряпала лице і почала кричати, чого вона там знаходиться. ОСОБА_4 зловив ОСОБА_8 , випроводив останню з гаражу та закрив двері. На двір ОСОБА_4 не виходив. Потім вона подзвонила до сина потерпілої і сказала, що ОСОБА_8 побила ОСОБА_4 . Після того, як потерпіла пішла, вони зібралися і поїхали. Під час досудового слідства на допиті вона казала, що не була присутньою під час конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , бо не хотіла мати справи з судом, але зараз говорить правду.
Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона є матір`ю обвинуваченого. Вона проживає по сусідству з будинком сина по АДРЕСА_1 . Відносини з потерпілою в неї погані. Вона буде захищати сина, бо він не винуватий. 05 лютого 2015 року близько 16 години 00 хвилин вона йшла від сестри, і проходила біля будинку сина. Звідти почула крики, двері в гараж були відкриті, підійшла ближче і побачила, що ОСОБА_4 тримаючи ОСОБА_8 за куртку випхав останню з гаражу і зразу закрився в середині. Після цього вона пішла до хати, а ОСОБА_8 пішла собі. Десь за 10-15 хвилин до неї в хату зайшов ОСОБА_4 весь в крові, бо ОСОБА_8 його подряпала, а проте, що та копнула його в пах, вона взнала за деякий час від ОСОБА_13 . В той момент, коли син випихав ОСОБА_8 з хати, вона не бачила, чи той був в крові, бо не добре бачить, і дивилася під ноги. Будь-яких свідків подій вона не бачила.
Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона близько 16 години 15 хвилин 05 лютого 2015 року йшла на зупинку на автобус, ОСОБА_8 пішла додому. Вона чекала на автобус. Бачила як ОСОБА_8 стояла в дверях, тоді ОСОБА_4 випхав останню і потягнув потерпілу з подвір`я до дороги, а співмешканка ОСОБА_4 закрила гараж, що було далі, вона не бачила, так як огляд закривав міст. Щоб обвинувачений наносив удари ОСОБА_8 , вона не бачила, криків не чула. Над`їхав автобус вона сіла в автобус і поїхала додому. Десь за два-три дні після цих подій вона приходила до магазину, бачила в потерпілої синяк і та казала, що це зробив ОСОБА_4 і питала, чи вона не бачила, як той це робив.
Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він є сином потерпілої та обвинуваченого. Безпосереднім свідком подій він не був. Приблизно 05 лютого 2015 року до нього подзвонила ОСОБА_13 і сказала, що матір пробралася в будинок і подряпала батькові обличчя. ОСОБА_13 пояснила, що була присутньою при цих подіях, більше в будинку нікого не було. Через декілька днів він бачив матір і в неї був синяк, тоді він зрозумів, що ОСОБА_13 сказала йому неправду про те, що це ОСОБА_8 подряпала батька.
Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена показаннями потерпілої, свідка ОСОБА_10 по справі, протоколами слідчих дій та іншими доказами, отриманими під час досудового розслідування.

-Заявою ОСОБА_8 від 06.02.2015 року, адресованої начальнику Бережанського РВ УМВСУ в Тернопільській області, відповідно до якої та просить притягнути до кримінальної відповідальності її чоловіка ОСОБА_4 , який 05.02.2015 року близько 16 год. 00 хв. без причини наніс їй тілесні ушкодження, а саме: вдарив її правою рукою в ділянку грудей, після чого, кинувши її на землю, колінами притиснув її в область грудей, також наніс один удар в голову. Цей факт мав місце в АДРЕСА_1 . (а.с. 42)

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06 лютого 2015 року, згідно з яким було прийнято усну заяву ОСОБА_8 про те, що 05 лютого 2015 року близько 16 години 00 хвилин вона прийшла за місцем реєстрації, а саме : АДРЕСА_1 , де зустріла свого чоловіка ОСОБА_4 , з яким у неї виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_4 спричинив їй тілесні ушкодження, а саме: наніс удари в ділянку грудей. Свідком цих подій була ОСОБА_13 (а.с. 43-45)

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 28 квітня 2015 року, та таблицею ілюстрацій до нього, під час якого потерпіла ОСОБА_8 детально описала та відтворила послідовність подій, які мали місце 05.02.2015 року близько 16 години 00 хвилин, коли ОСОБА_4 умисно заподіяв їй тілесні ушкодження, та де саме і куди їй наносив удари ОСОБА_4 (а.с. 49-53)

-Висновком судово медичної експертизи № 181 від 09 лютого 2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 при її огляді 06 лютого 2015 року виявлений синець на нижній поверхні лівої половини підборіддя. Цей синець, з огляду на вид ушкодження та забарвлення, утворився в ОСОБА_8 від дії тупого предмета близько доби до її судово-медичної експертизи. Крім того, при додатковому судово-медичному огляді 09 лютого 2015 року в ОСОБА_8 виявлені синці на передній поверхні верхньої третини лівої половини грудної клітки та зовнішній поверхні середньої третини лівого плеча, які також утворилися від дії тупих предметів приблизно за 3-4 доби до цього огляду, не виключено, в один термін з вищевказаним синцем. Про це дозволяють стверджувати сам вид ушкодження, забарвлення синців грудної клітки та плеча, а також дані наукової медичної літератури про те, що відносно глибокі крововиливи в м`які тканини спочатку не просвічуються через шкіру та в перші кілька діб після травми можуть не виявлятися. Синці в ОСОБА_8 , враховуючи їх кількість, розташування та властивості, не характерні для падіння на площині «з висоти власного росту». Їх виникнення в ОСОБА_8 за обставин, які вона повідомила при судово-медичній експертизі не виключається. Виявлені в ОСОБА_8 синці за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень. (а.с. 46-48)

Суд критично оцінює показання ОСОБА_4 , дані ним під час судового розгляду, в частині того, що він не спричиняв тілесних ушкоджень потерплій, а лише випхав її з будинку та закрив двері з середини, - як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене та з метою заплутати розгляд справи, оскільки вони суперечать чітким та послідовим показанням потерпілої, зокрема, щодо заподіяння їй тілесних ушкоджень в будинку та за його межами. Вказані показання ОСОБА_8 частково підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що остання бачила, як ОСОБА_4 випхав потерпілу з будинку і потягнув ту з подвір`я в сторону дороги.
Суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , дані ними під час судового розгляду, відповідно до яких ОСОБА_4 не наносив тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , а лише випхав останню з будинку та закрився в середині, як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене ОСОБА_4 та з метою заплутати розгляд справи, з вище наведених мотивів. Також суд оцінює показання ОСОБА_13 критично у зв`язку з тим, що остання змінювала показання, оскільки під час досудового розслідування стверджувала, що вона не була свідком подій конфлікту між обвинуваченим та потерпілою, і вказаний факт визнала в судовому засіданні. Показання свідка ОСОБА_12 суд оцінює критично у зв`язку з суперечливістю самих показів свідка та поясненням свідка про те, що вона буде захищати сина.

Окрім цього, суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_11 , відповідно до яких ОСОБА_13 намагалися переконати його, що це ОСОБА_8 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_4 , а не навпаки.
Виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, в їх сукупності, які суд приймає як належні та допустимі, суд вважає, що під час судового розгляду знайшов своє підтвердження факт умисного заподіяння обвинуваченим ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень у виді синців на: нижній поверхні лівої половини підборіддя, передній поверхні лівої половини грудної клітки, зовнішній поверхні верхньої третини лівої половини грудної клітки та зовнішній поверхні середньої третини лівого плеча, - потерпілій ОСОБА_8 05 лютого 2015 року близько 16 години в АДРЕСА_1 .
Тому суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, оскільки він спричинив умисні легкі тілесні ушкодження потерпілій.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення та його особу відповідно до ст. ст. 65 КК України: позитивну характеристику обвинуваченого, те, що останній є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році ІІ категорії, раніше не судимий.

Обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України у виді громадських робіт.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 395 Кримінально-процесуального кодексу України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 140 (сто сорок) годин громадських робіт.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя