Справа № 493/1294/15-к
Провадження № 1-кп/493/127/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.09.2015 року м . Балта, Одеська область

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської області кримінальне провадження № 1-кп/493/127/15 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, громадянина України, українця, з не повною середньою освітою, не одруженого, який має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 приблизно 26.03.2015 року близько 08 години, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, з корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, прийшов до будівлі колишньої школи, яка розташована в с. Андріяшівка Балтського району Одеської області, де з даного примішення таємно викрав три дерев`яних віконних рами і з місця скоєння злочину зник.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 28.03.2015 року близько 06 години прийшов до будинку колишньої школив с. Андріяшівка Балтського району Одеськоїобласті, звідки таємно та з корисливих спонукань, діючи у декілька прийомів, в один і той самий спосіб, викрав бувший у використанні 10 листів шиферу вартістю 60 гривень кожен, чим своїми противоправними діями заподіяв Бендзарівській сільській раді матеріальні збитки в сумі 600 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив факт вчинення ним крадіжки майна, пояснивши, що в кінці березня 2015 року, точної дати не пам`ятає, він прийшов до будинку колишньої школи в с. Андріяшівка Балтського району Одеськоїобласті області, звідки викрав три віконні дерев`яні рами, які лежали на землі біля школи, приніс їх додому та пустив їх на дрова, так як вони були поломані. Також пояснив, що 28.03.2015 року він знов прийшов до будівлі колишньої школи, де з даного приміщення здійснив крадіжку шиферу, пересвідчившись, що його ніхто не бачить, він виліз на дах приміщення школи, вийняв цвяхи з шиферу і за допомогою канату зняв його. З даного приміщення він зняв 10 листів шиферу, який в подальшому переніс та склав на городі будинку, який розташований неподалік школи. Викрадений шифер він на машині разом зі знайомим перевіз до себе додому. Цивільний позов визнає частково, а саме в сумі 600 грн. за 10 листів шиферу, а в сумі 5400 грн. за дерев`яні вікна не визнає, пояснивши, що це були не вікна, а лише зламанні віконні рами без скла, які він підібрав на землі. Щиро кається в скоєному, в подальшому зобов`язується подібного не вчиняти, просить суд суворо не карати.

Представник цивільного позивача ОСОБА_6 , пояснила, що вона являється головою Бендзаріської сільської ради. В кінці березня 2015 року їй зателефонували та повідомили про крадіжку в приміщенні колишньої школи. Виїхавши на місце, побачила, що на даху не має шиферу, проламане перекриття та стеля, зірваний пол, демонтовані вікна, викрадені люстри. По справі потерпіла заявила цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 6000 грн. матеріальної шкоди. Вартість трьох дерев`яних вікон в сумі 5400 грн. розрахувала на власний розсуд, пояснивши, що в школі було одне пластикове вікно, а всі інші дерев`яні вікна були в хорошому стані.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що з приводу вчинення крадіжки майна зі школи він повідомити нічого не може, тому що на власні очі нічого не бачив, про дерев`яні віконні рами він пояснити нічого не може, так як він не бачив, щоб ОСОБА_4 їх брав, а чому різниця в показах, які він давав на досудовому слідстві, він не знає, так як їх не читав, а просто поставив підпис, де йому показала слідчий.
Свідок ОСОБА_8 , який в судовому засіданні показав, що в кінці березня 2015 року до нього прийшов обвинувачений ОСОБА_4 і попросив його привезти власним автомобілем шифер до нього додому, він погодився, що даний шифер викрадений, він не знав.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що приїхавши до власного будинку, який розташований неподалік школи, побачила на городі лежали листи шиферу в кількості 10 штук, які вона разом з чоловіком перенесла в сарай. Ввечері приїхали на автомобілі ОСОБА_4 з ОСОБА_8 і забрали даний шифер. Дерев`яні віконні рами вона не бачила, щоб ОСОБА_4 викрадав зі школи і нічого пояснити по даному питанню не може.
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми навмисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу винного, наявність на утриманні однієї малолітньої дитини, критичне ставлення обвинуваченого до такої дії при розгляді провадження судом, повне визнання вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиросердне каяття у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв встановленню істини у справі, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив відповідні висновки, що являється обставинами, які пом`якшують йому покарання.

Обставин, що обтяжує покарання, суд не вбачає.

Крім того, суд враховує думку прокурора відносно виду покарання, враховує прохання обвинуваченого не позбавляти його волі, його ствердження про те, що він став на шлях виправлення і засуджує свій проступок, в подальшому перевиховується без ізоляції від суспільства, враховує думку потерпілої, яка просила застосувати до нього покарання у виді громадських робіт, а тому суд вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікується його діяння, тобто його можна виправити та перевиховати без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді громадських робіт,мотивуючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Експертизи під час досудового розслідування не призначалися, в зв`язку з чим витрати на їх проведення відсутні.

Цивільний позов потерпілої підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Ст. 60 ЦПК України покладає на сторони довести ті обставини на які вони посилаються як на доказ.
Жодних доказів заподіяння матеріальної шкоди на 5400 гривень цивільний позивач суду не надала, дана обставина в вину обвинуваченому не вміняється, а тому не може бути задоволена.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У судовому засіданні доведено, що кримінальним правопорушенням - викраденням шиферу заподіяв матеріальну шкоду на суму - 600 грн.
Як вбачається із зберігальної розписки чотири листи шиферу, вартістю - 240 грн. повернуто на зберігання ОСОБА_6 .
Таким чином з обвинуваченого на користь цивільного позивача слід стягнути - 360 грн. матеріальної шкоди (600 грн. - 240 грн. = 360 грн.).
Питання про речові докази суд вирішує в порядку вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Бендзарівської сільської ради 360 грн.

Речові докази згідно зберігальної розписки залишити за належністю власнику.
Міра запобіжного заходу під час досудового слідства відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обиралась.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Балтський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

С У Д Д Я