Справа № 202/583/15-к
Провадження №1кс/0202/257/2015
УХВАЛА

03 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю скаржника ОСОБА_3
старшого слідчого СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4
прокурора прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська ОСОБА_5
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська щодо неповернення тимчасово вилученого майна, -
ВСТАНОВИВ:
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна, вилученого під час проведення обшуку 18 грудня 2014 року в гаражі, розташованому між будинками АДРЕСА_1 . Зазначив, що документів, які б підтверджували право власності на гараж в нього не має, однак є розписка громадянина ОСОБА_6 про отримання ним грошових коштів в розмірі 3 000 грн. в якості оплати за «гараж». Стверджував, що гараж він використовує для зберігання своїх особистих речей та іноді майна, що належить підприємству ТОВ «Втормет», директором якого він є. ОСОБА_7 є особою, яка забезпечує охорону гаражів, які розташовані за вказаною вище адресою. Вилучене обладнання та металеві вироби, які знаходились в його гаражі належать ТОВ «Втормет». Підстав вилучати майно у слідчого та прокурора не було, оскільки ці предмети не є вилученим з обігу. Наголошував, що прокурор при здійсненні обшуку вийшов за межі повноважень, визначених ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про надання дозволу на обшук.
В судовому засіданні ОСОБА_3 спочатку стверджував, що майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку 18 грудня 2014 року належить йому, після оголошення перерви в розгляді клопотання надав слідчому судді документи про передачу Індустріальним РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області на відповідальне зберігання ТОВ «Втормет» речових доказів, стверджуючи, що вилучені металеві вироби це саме майно, що було передано на відповідальне зберігання до виконання вироку суду в частині знищення майна яке є речовим доказом по кримінальним справам.
Прокурор та слідчий заперечували щодо задоволення скарги, зазначивши, що обшук був проведений на підставі ухвали слідчого судді, яка містила вказівку на вилучення предметів кримінального правопорушення. Всі вилучені предмети та документи долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів. Стверджував, що вилучені предмети не є речовими доказами, які були передані на зберігання ТОВ «Втормет».
Слідчий суддя, заслухавши ОСОБА_3 , слідчого, прокурора, вивчивши подану скаргу та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження № 0004062, приходить до наступних висновків.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом спосіб.
У провадженні Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0004062 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09.12.2014 року.
З матеріалів кримінального провадження № 0004062 вбачається, що згідно ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 16 грудня 2014 року був проведений обшук в гаражі, розташованому біля будинку АДРЕСА_2 .
Зазначеною ухвалою був наданий дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення речей та документів, а саме брухту чорного та кольорового металу; журналів реєстрації або комп`ютерної техніки за допомогою яких здійснювався облік прийнятого брухту металу; автотранспортних засобів та обладнання за допомогою яких здійснюється діяльність пункту прийому металобрухту; грошових коштів, одержаних внаслідок незаконної діяльності пункту прийому металобрухту; документів, підтверджуючих здійснення господарської діяльності пункту металобрухту.
Частиною 1, 2 статті 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або до його повернення. Тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшиковані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 8 ст. 236 КПК України ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором. Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитись в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню в ході проведення обшуку незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно протоколу обшуку від 18 грудня 2014 року, проведеного в гаражі, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 були вилучені речі та документи згідно вказаного в протоколі переліку.
Постановою старшого слідчого СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 18 грудня 2014 року визнано в якості речових доказів підлогові ваги для зважування, вагою до 500 кг, болгарка «Ритм МШУ-650-115», журнал реєстрації прийнятого брухту металу, 490 кг брухту чорного металу та 200 кг міді, які були вилучені в ході проведеного обшуку 18 грудня 2014 року.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні підстави вважати бездіяльність прокурора прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська незаконною.

Документи, надані ОСОБА_3 про прийняття від Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області на відповідальне зберігання лому кольорових та чорних металів, які були визнані в якості речових доказів, не приймаються судом до уваги, оскільки зазначене майно було прийнято ОСОБА_3 як директором ТОВ «Втормет» на зберігання за місцем знаходження підприємства: АДРЕСА_3 . ОСОБА_3 не надано будь-яких документів, які б підтверджували право власності або право користування гаражем, в якому був проведений обшук, та документів, які б свідчили про правові підстави знаходження в гаражі майна, яке було вилучено під час проведення обшуку 18 грудня 2014 року. Матеріали кримінального провадження також не містять документів, які б підтверджували доводи ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська щодо неповернення тимчасово вилученого майна відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1