Справа № 139/2/15-к
Провадження №11-кп/772/929/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2015 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

та його захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_7 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 серпня 2015 року, яким

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець м. Вінниці, житель АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, одружений, непрацюючий, громадянин України, військовозобов`язаний, раніше судимий:

- 12.11.1999 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст.140, ч.1 ст. 229-6 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 15.11.2001 року Деснянським районним судом м.Києва за ч.2 ст. 185, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 02.07.2007 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 309, ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 03.02.2009 року Солом`янським районним судом м. Києва за ст.ст. 15, 186 ч.2, 186 ч.2, 70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі, постановою Староміського районного суду м.Вінниці від 11.08.2011 року на підставі ст. 82 КК України невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі на два роки десять місяців десять днів, звільнився 27.07.2012 року відповідно до постанови Крижопільського райсуду Вінницької області від 20.07.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк один рік десять місяців двадцять один день обмеження волі,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч.3 ст. 187 КК України з призначенням покарання:

- за ч.3 ст. 186 КК України у виді шести років позбавлення волі,

- за ч. 3 ст. 187 КК України у виді восьми років шести місяців позбавлення волі із конфіскацією майна,

- відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначено остаточне покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі із конфіскацією майна,

- відповідно до ст. 71 за правилами ст. 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 03.02.2009 року призначено остаточне покарання у виді дев`яти років шести місяців позбавлення волі із конфіскацією майна,

стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати на користь держави за проведення молекулярно-генетичної експертизи № 55 від 19.03.2014 р. в сумі 2217,60 грн., за проведення молекулярно-генетичної експертизи № 423 від 03.12.2014 р. в сумі 614,90 грн., за проведення молекулярно-генетичної експертизи № 49 від 04.03.2014 р. в сумі 2 217,60 грн., за проведення молекулярно-генетичної експертизи №24 від 26.02.2014 року в сумі 1108,80 грн., в сумі 307, 45 грн. за проведення товарознавчої експертизи №483 від 09.07.2014 року; в сумі 1108,80 грн.за проведення молекулярно-генетичної експертизи № 293 від 12.08.2014 року, в сумі 3326,40 грн. за проведення молекулярно-генетичної експертизи № 421 від 03.12.2014 року та вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и в:
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні ним наступного.

Близько 00:00 годин 20.12.2012 року, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи з корисливим мотивом, повторно, умисно, з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи в с.Обухів Муровано-Куриловецького району Вінницької області, одягнувши заздалегідь заготовлені маски на обличчя, шляхом пошкодження металопластикового вікна проникли до будинку ОСОБА_7 , що розташований в АДРЕСА_3 . Перебуваючи в даному будинку, ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, а саме зв`язали пластмасовими хомутами руки потерпілої, штовхнули її на ліжко, та вимагали негайно передати гроші та цінності. Після цього, обшукавши будинок потерпілої, ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, заволоділи майном потерпілої: грошовими коштами в сумі 64 000 грн., 3500 доларів США, що еквівалентно 27975,50 грн. на загальну суму 91975 грн. 50 коп., а також золотими прикрасами: золотим ланцюжком, трьома золотими кулонами, один із яких у вигляді золотого хрестика, однією золотою жіночою обручкою, двома парами золотих жіночих сережок, золотим чоловічим перстнем, після чого, залишили потерпілу зв`язаною, зникли з місця події, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, завдавши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Також ОСОБА_8 24.01.2014 року близько 18.30 год., переслідуючи корисливий мотив, з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та з особою, судове провадження відносно якої зупинено до його одужання, на автомобілі ОСОБА_8 . ВАЗ 2018 червоного кольору, приїхали в с.Обухів Муровано-Куриловецького району Вінницької області, де ОСОБА_8 одягнув на себе заздалегідь заготовлений форменний одяг працівника внутрішніх справ, а особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження - маску на обличчя, діючи умисно, не повідомивши особу, судове провадження відносно якої зупинено до його одужання, про намір застосувати насильство та зброю, через вхідні двері проникли до будинку ОСОБА_7 , що розташований в АДРЕСА_3 . В цей час особа, судове провадження відносно якої зупинено до його одужання, залишився чекати на ОСОБА_8 та особу, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, за кермом автомобіля на якому вони всі разом приїхали, неподалік автобусної зупинки с.Обухів на автодорозі «Вінниця - Муровані-Курилівці», не знаючи про дії ОСОБА_8 та особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, під час вчинення злочину. Перебуваючи в вищевказаному будинку, ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, погрожуючи потерпілій застосуванням предмету схожого на вогнепальну зброю, а саме пістолет, штовхнули її на ліжко, зв`язали липкою стрічкою - скотчем руки та ноги, висловлюючи погрози застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я почали вимагати негайно передати гроші та цінності. Після цього, обшукавши будинок, ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, заволоділи грошовими коштами потерпілої в сумі 3200грн., мобільним телефоном «Samsung GT-E1195» вартістю 170 грн., на загальну суму 3370 грн., а також золотою жіночою обручкою, двома пластиковими банківськими картками «Ощадбанку», які не мають для потерпілої матеріальної цінності, після чого залишивши потерпілу зв`язаною у будинку, та побігли до місця, де на них чекав особа, судове провадження відносно якої зупинено до його одужання. Сівши в автомобіль, ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, повідомили особу, судове провадження відносно якої зупинено до його одужання, що не встигли заволодіти грошовими коштами та цінними речами, так як їх побачив в будинку невідомий чоловік і вони змушені були втекти, викравши лише дві банківські картки, які знаходились на веранді будинку. Далі вони поїхали в м.Шаргород Вінницької області, де ОСОБА_8 , вказав особі, судове провадження відносно якої зупинено до його одужання, зупинити автомобіль біля банкомату, а особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, вийшов із автомобіля і підійшов до банкомату, однак виявивши відсутність грошей на карткових рахунках, вони всі разом поїхали в м.Вінницю, таким чином зникли з місця події, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, завдавши своїми діями потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 порушується питання про скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого та про ухвалення нового вироку, яким призначити покарання ОСОБА_8 за ч.3 ст. 186 КК України у виді 7 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 187 КК України у виді 10 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 10 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. За ст. 71 за правилами ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 03.02.2009 призначити остаточну міру покарання у виді 11 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, просить вирок суду щодо нього змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок суворості та призначити найбільш м`яке покарання, передбачене законом, мотивуючи свої вимоги тим, що обвинувачений частково визнав свою вину, розкаявся у скоєному, відшкодував частково їй завдану злочином шкоду, на його утриманні перебувають батько, дружина та двоє неповнолітніх дітей.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_9 просить вирок щодо ОСОБА_8 скасувати з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 за ч.3 ст. 186 КК України та перекваліфікувавши його дії з ч.3 ст. 187 КК України на ст. 27, ст. 185 ч. 3 КК України визнати винним, застосувавши відносно нього Закон України «Про амністію у 2014 році».

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду першої інстанції через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та ухвалити новий, яким призначити йому більш м`яке покарання, взявши до уваги пом`якшуючі його вину обставини.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_9 та потерпілу ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги, причому, обвинувачений просив лише пом`якшити йому покарання, зваживши на незадовільний стан його здоров`я, прокурора ОСОБА_6 , який наполягав на задоволенні апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, підстав для їх задоволення колегія суддів не вбачає.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України, обґрунтований, базується на ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, сукупності яких у вироку дана належна оцінка.

Так, вина ОСОБА_8 безсумнівно доведена, зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка детально пояснила про обставини скоєння щодо неї 20.12.2012 грабежу та 24.01.2014 розбою.

Вказані показання узгоджуються з протоколами огляду місця події, актом про застосування службового собаки, висновками експерта молекулярно-генетичного дослідження, показаннями обвинуваченого ОСОБА_11 , судове провадження відносно якого зупинено до його одужання, який визнав свою вину та пояснив, що ОСОБА_8 приймав активну та безпосередню участь у вчиненні розбійного нападу 24.01.2014 на ОСОБА_7 та іншими доказами, наведеними у вироку, повно та всебічно проаналізованими судом.

Таким чином дії ОСОБА_8 за ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України судом кваліфіковані вірно.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України врахував тяжкість вчинених злочинів, один з яких згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, а інший до особливо тяжких, особу винного, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, новий злочин, передбачений ч.3 ст.186 КК України, вчинив у період невідбутого покарання, призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 03.02.2009 та обставини, які обтяжують покарання, - рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку, за відсутності обставин, які пом`якшують покарання.

Вважати призначене покарання як надто м`яким, так і надто суворим підстав немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 серпня 2015 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_8 у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: (підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: