В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

номер провадження 1-кп/331/432/15

ЄУН 331/5164/15-к

09 вересня 2015 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя у залі суду кримінальне провадження № 1-кп/331/432/2015 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
- 08.08.2001 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 215-3 ч. 2, ст. 140 ч. 2, ст. 17, ст. 81 ч. 3 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- 31.05.2005 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 309 ч.1, ст. 185 ч. 3, ст. 357 ч. 3, ст. 307 ч. 2 КК України - засуджений до 3 років 4 місяців позбавлення волі;
- 28.05.2008 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3, ст. 186 ч.2, ст. 187 ч.1, ст. 187 ч.2, ст. 190 ч.2, ст. 289 ч.2 КК України - засуджений до 7 років позбавлення волі. Звільнений 04.09.2013 від відбуття покарання умовно достроково на 1 рік 7 днів
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2015 року ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше засуджувалась за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, Південне Шосе 1, де розташована станція технічного обслуговування (СТО) автотранспортних засобів, працівником якої він був, отримав від свого знайомого ОСОБА_8 автомобіль ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1993 року випуску та ключі запалювання від вказаного автомобіля для проведення ремонтних робіт. Приблизно в кінці травня на початку червня 2015 року ОСОБА_3 посварився із своїм знайомим ОСОБА_8 , після чого у нього виник умисел заволодіти автомобілем останнього та у подальшому продати його, а гроші обернути на свою користь. З цією метою ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 , який передав йому для ремонту власний автомобіль, діючи з корисливих мотивів та повторно, знаходячись по вул. Південне Шосе 1 у м. Запоріжжя, маючи доступ до вказаного автомобіля та ключі запалювання від нього, усвідомлюючи протиправність своїх дій, під вигаданим приводом, що вказаний автомобіль належить йому, продав його ОСОБА_9 , за 4000 грн., а грошові кошти витратив на власний розсуд. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_8 була спричинена матеріальна шкода на суму 47261,62 грн.
Крім того, 15 червня 2015 року приблизно о 17 годині, ОСОБА_3 , проходив біля будинку № 16 по вул. Героїв Сталінграду в м. Запоріжжя та побачив потерпілу ОСОБА_7 , на шиї якої був одягнений золотий ланцюг із золотим кулоном. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення вищевказаних золотих прикрас ОСОБА_7 . Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, відкрито та несподівано для потерпілої ОСОБА_7 підійшов до неї, узявшись при цьому правою рукою за золотий ланцюжок, вагою 5 грамів, 585 проби, вартістю 5000 грн. із золотим кулоном вагою 3 грами, 585 проби, вартістю 2000 грн., зірвав його з шиї останньої та зник з місця скоєння кримінального правопорушення, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 7000 грн., розпорядившись у подальшому викраденим на власний розсуд.

Крім цього, 24 червня 2015 року приблизно о 20 годині, ОСОБА_3 проходив біля під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 та побачив потерпілу ОСОБА_6 , яка стояла біля вищевказаного під`їзду та тримала на руках свою малолітню онучку, на шиї якої був одягнений золотий ланцюжок із золотим хрестиком та у нього виник умисел на відкрите заволодіння зазначеним майном. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, відкрито та несподівано для потерпілої підійшов до неї, відволік її увагу та, узявшись правою рукою за золотий ланцюжок, вагою 10 грамів, 583 проби, вартістю 10000 грн., на якому знаходився золотий хрестик, вагою 5 грам, 583 проби, вартістю 5000 грн., зірвав його з шиї потерпілої та зник з місця скоєння кримінального правопорушення, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 15000 грн. Після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.
Не зупиняючись на скоєному, 29 червня 2015 року, приблизно о 12.30 годин, ОСОБА_3 проходив біля під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_3 та побачив потерпілу ОСОБА_10 , яка проходила біля вищевказаного під`їзду, а на шиї останньої був одягнений золотий ланцюжок із золотим хрестиком, та у нього виник умисел на відкрите заволодіння вищезазначеними золотими прикрасами. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, відкрито та несподівано для потерпілої підбіг до неї, після чого узявшись правою рукою за золотий ланцюжок вагою 4 грами, 585 проби, вартістю 3000 грн., на якому знаходився золотий хрестик, вагою 4 грами, 585 проби, вартістю 3000 грн., зірвав його з шиї потерпілої ОСОБА_10 та зник з місця скоєння кримінального правопорушення, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 6000 грн. Після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.

Продовжуючи свої злочинні дії, 05 липня 2015 року о 19.55 годин ОСОБА_3 , проходив біля будинку № 8 по вул. Українській в м. Запоріжжя та побачивши потерпілу ОСОБА_11 , яка проходила біля вищевказаного дому, на шиї якої був одягнений золотий ланцюжок, в цей же час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення вищезазначеної золотої прикраси ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, відкрито та несподівано для потерпілої підбіг до неї, після чого узявшись правою рукою за золотий ланцюжок вагою 7 грами, 585 проби вартістю 3000 грн., зірвав його та зник з місця скоєння кримінального правопорушення, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою провину у вчиненні злочинів визнав повністю та пояснив, що приблизно у квітні його знайомий ОСОБА_8 попросив його відремонтувати автомобіль ВАЗ 21099. Оскільки він на той час працював на СТО, то погодився на ремонт автомобіля, який ремонтував у вільний від роботи час. У травні, або червні 2015 року у нього з ОСОБА_8 виникла сварка, після чого він вирішив помститися своєму знайомому, продати його автомобіль, а гроші забрати собі. З цією метою він знайшов покупців, сказав їм, що автомобіль ВАЗ 21099 належить йому та продав автомобіль за 4000 грн., після чого гроші забрав собі, а свою діяльність на СТО припинив. Крім того, оскільки у червні-липні 2015 року він ніде не працював та не мав грошей для існування, він декілька разів зривав золоті прикраси з жінок, які йому зустрічалися та мали коштовні золоті прикраси. При цьому нікому фізичного болю або тілесних пошкоджень він не наносив. Можливо одного разу він міг зачепити рукою потерпілу, коли зривав золотий ланцюг, однак зробив це випадково.
Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що 15 червня 2015 року вона йшла додому по АДРЕСА_2 разом зі своєю малолітньою дитиною. Їй на зустріч наближався молодий хлопець. У той момент, коли хлопець зрівнявся із нею, він несподівано схопив її за золотий ланцюг, який був одягнений на шиї, та зірвав його, після чого швидко зник. До теперішнього часу матеріальна шкода їй не відшкодована.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вона прогулювалась із своєю малолітньою онукою, яку тримала на руках біля будинку АДРЕСА_2 . У цей момент до неї підійшов молодий хлопець та спитав номер під`їзду. Вона повернулася, щоб порахувати під`їзди, та відчула, як хлопець схопив її за золотий ланцюг. У той момент, коли він зірвав ланцюг з шиї, вона повернула голову, а хлопець випадково зачепив їй носа та губу хрестиком, який був одягнений на ланцюгу, внаслідок чого з носа пішла кров. Хлопець швидко зник з місця пригоди. Оскільки матеріальна шкода їй не відшкодована, просила суд її цивільний позов задовольнити у повному обсязі.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі за епізодами злочинних дій щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через повне визнання обставин скоєння злочину обвинуваченим та потерпілими, окрім епізоду злочинних дій щодо ОСОБА_6 .
Крім того, провина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину за епізодом злочинних дій щодо ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами:
- протоколом огляду місця події від 24.06.2015 року території місцевості біля будинку АДРЕСА_2 , згідно якого нічого виявлено не було;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10.07.2015 року, під час якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала особу на фото під № 1 ОСОБА_3 , як особу, яка вчинила відкрите викрадення її майна 24.06.2015 року;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.07.2015 року, згідно якого ОСОБА_3 , перебуваючи на місці вчинення злочину розповів про те, що коли він підійшов до жінки із дитиною на руках, то наніс один удар правою рукою в обличчя, а лівою зірвав ланцюг. Однак, під час слідчого експерименту не було зафіксовано механізм завдання удару за допомогою статиста.
Таким чином, оцінюючи усі досліджені докази за епізодом злочинних дій щодо ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт умисного нанесення тілесних пошкоджень потерпілій, оскільки остання у судовому засіданні однозначно підтвердила, що ОСОБА_3 ніяких ударів їй не наносив, а спричинив тілесні ушкодження у момент зривання ланцюга, т.я. вона повернула голову, а ОСОБА_3 зачепив її ніс та губу хрестиком. Протокол проведення слідчого експерименту від 21.07.2015 року не можна визнати належним доказом на підтвердження факту нанесення удару потерпілій ОСОБА_6 , оскільки на місці вчинення злочину зазначений удар ОСОБА_3 учасникам даної слідчої дії не демонструвався, механізм завдання удару слідчим зафіксовано не було, участь статиста під час зазначеної слідчої дії не використовувалась, тому суд відкидає зазначений доказ як такий, що не містить фактичних даних, які б підтверджували обставини нанесення удару обвинуваченим. Тому суд приходить до висновку про необхідність виключення з обвинувачення ОСОБА_3 за епізодом злочинних дій щодо ОСОБА_6 кваліфікуючу ознаку - вчинення злочину із застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, як такий, що не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні.
В той же час, оцінюючі всі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у судовому засіданні доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, тому що він вчинив умиснi дії, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.
Крім того, дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, тому що він вчинив умиснi дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинені повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, при цьому ним на протязі нетривалого періоду часу (2 місяці) було вчинено чотири епізоди аналогічних злочинних дій, при цьому раніше ОСОБА_3 , неодноразово засуджувався за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання у вигляді позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисливі злочини з метою власного збагачення, на обліках у лікаря-психіатра та нарколога на теперішній час не перебуває, власної родини та дітей не має, офіційно не працює, матеріальну шкоду, заподіяну його злочинними діями не відшкодував.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.. 70 КК України, що буде відповідати принципам та меті його призначення. Підстав для обрання більш м`якого покарання не вбачається.
Вирішуючи цивільні позови ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди суд виходить з наступного.
Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки у судовому засіданні знайшла своє підтвердження провина ОСОБА_3 , у відкритому викраденні майна потерпілих, сума заподіяної шкоди у розмірі 6000 грн., 15000 грн. та 3000 грн. відповідно ніким не оспорюється, суд вважає, що вказана сума обґрунтована та підлягає стягненню з ОСОБА_3 у повному обсязі.
Речові докази на підставі ст.. 100 КПК України необхідно повернути за належністю.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у розмірі 613,8 грн.
Керуючись ч. 2 ст. 373 КПК України, суд-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190 та ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.186 КК України у вигляді п`яти років позбавлення.
На підставі ст.. 70 КК України за сукупність злочинів шляхом поглинання більш м`якого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 06 липня 2015 року.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком суду чинності.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 6000 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 15000 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 3000 грн.
Стягнути ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судово- товарознавчої експертизи у розмірі 613, 8 грн.
Речові докази:
- автомобіль ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 повернути за належністю потерпілому ОСОБА_8 .
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву

Суддя: ОСОБА_1