Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8962/15-к
У Х В А Л А

30 жовтня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання засудженого:

ОСОБА_4 , 1976 року народження, уродженця с.Чистопілля, Вільшанського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого. По даній справі засуджений 30.10.2012 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі.
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст.82 КК України у виді обмеження волі,

із участю в судовому розгляді:

представника Черкаської виправної колонії №62 ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_4 , -

встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про вирішення можливості застосування ст. 82 КК України.

ОСОБА_4 в судове засідання не викликався та не доставлявся на підставі поданої заяви через адміністрацію Колонії №62 про отримання пам`ятки про ознайомлення його із правами, бажанням провести судове засідання в режимі відеоконференції та задовольнити клопотання.

Початок строку: 30 жовтня 2013 року.

Кінець строку: 30 червня 2017 року.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України він був засуджений за тяжкий злочин.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, оскільки за час відбування покарання продемонстрував нестабільну поведінку. А тому він вважає, що даний засуджений не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, тобто дане свідчить про те, що останній не став на шлях виправлення.

Представник Колонії також заперечив, підтримавши позицію прокурора, повідомивши, що останній на шлях виправлення не став і до такого рішення аргументовано підійшла комісія. Крім наведеного, засуджений, на противагу його слів дійсно має стягнення.

Засуджений прохав задовольнити клопотання.

Дослідивши надану характеристику, в якій зазначено що засуджений посередньо характеризується, на даний час працевлаштований на виробництві установи оператором швацького устаткування на швейній дільниці, вимоги адміністрації Колонії дотримується, не порушує поведінку під контролем працівників установи. Заохочувався тричі 24.09.2015 року та має стягнення від 11.09.2014 року, яке на даний час зняте. Засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення та не заслуговує на застосування до нього невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки встановленого порядку дотримується лише під контролем представників адміністрації установи. Будь-якої іншої інформації на час розгляду клопотання адміністрація Колонія не підтвердила.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 року за №2 заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Абзац 2 п.17 вказаної постанови зобов`язує суд перед прийняттям рішення ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях установи тощо.

Суд, дослідивши матеріали подання, враховуючи особу засудженого, його вік, стан здоров`я та сімейний стан, вважає, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення. Не дивлячись на погашене стягнення, суд бере до уваги, що у засудженого відсутні соціальні зв`язки, неодноразово був засуджений, певних висновків не зробив, на шлях виправлення не став. Тому висновок Комісії Черкаської виправної колонії №62 з приводу відмови у направленні матеріалів відносно даного засудженого до суду для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким Суд вважає цілком вірним. Даний висновок обґрунтовує відповідну міру покарання, яке призначив Суд, враховуючи особу, вироком від 30.10.2012 року вважаючи дану міру покарання достатньою для виправлення засудженої особи.

На підставі ст.82 КК України, керуючись ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, ч.3 ст.154 КВК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
У клопотанні ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання у відповідності до ст. 82 КК України відмовити.

Копія ухвали після її проголошення негайно вручається прокурору, засудженому та зацікавленим особам.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси який постановив ухвалу протягом 07 днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1