11-сс/775/326/2015(м)
241/1959/15-к

Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.121 ч.1 КК України Доповідач: ОСОБА_2

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
при секретарі ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляцію прокурора на ухвалу слідчого судді Першотравневого райсуду Донецької області від 11 вересня 2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кизим Орда Казахстан, громадянина України, раніше не судимого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
підозрюваного в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Органами досудового розслідування встановлено, що 09.09.2015 р. близько 14.00 години ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і знаходячись на подвір`ї домоволодіння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 після спілкування з ОСОБА_10 в той час, коли ОСОБА_10 розвернувся і виходив з території вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_8 лівою рукою умисно наніс два удари ножем по тулубу в поперекову область, після чого ОСОБА_10 повернувся до ОСОБА_8 , а той переклавши ніж в праву руку, наніс ще один удар ножем в черевну порожнину, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини і поперекової області.
Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, тобто заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження.
За наслідками розгляду клопотання слідчого, погодженого з прокурором про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ухвалою слідчого судді Першотравневого райсуду Донецької області від 11.09.2015 р. було відмовлено в задоволенні клопотання та застосований щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 п.1,2,3 КПК України.
На ухвалу слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу.
В апеляції прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що судом не були враховані обставини, які мають суттєве значення, а саме те, що ОСОБА_8 вже мав судимість за умисний злочин, схильний до вживання алкогольних напоїв, його молодий вік, відсутність стійких соціальних зв`язків.
Вважає. що судом не були враховані обґрунтовані ризики того, що при обранні підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою він може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від слідства та впливати на свідка ОСОБА_11 , яка є його співмешканкою.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляції,підозрюваного та його захисника, які заперечували проти апеляції прокурора, просили залишити ухвалу слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню за таких підстав.
Виходячи зі змісту ст..177 ч.2 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ст.177 ч.1 КПК України
З матеріалів кримінального провадження вбачається обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України Аналізуючи данні про особу підозрюваного ОСОБА_8 у сукупності, те що він має постійне місце проживання, даних про судимість, матеріали судового провадження не містять, за місцем проживання характеризується позитивно, займається сільським господарством, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, вирішуючи питання про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за клопотанням слідчого, прийшов до правильного висновку про відсутність достатньої підстави вважати, що ОСОБА_8 під час подальшого досудового та судового слідства буде порушувати свої процесуальні обов`язки та наявності у нього соціальних зв`язків, які є стимулом для належної процесуальної поведінки. Данні, наведені прокурором в апеляції, стосовно ризиків того, що ОСОБА_8 , перебуваючи під домашнім арештом, буде продовжувати злочинну діяльність та впливати на свідків об`єктивно нічим не підтверджуються. Всі обставини, наведені прокурором в апеляції, щодо ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 КПК України стосовно особи та поведінки ОСОБА_8 були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що прокурор в суді та в апеляційній скарзі не навів достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не довів, що обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання неналежної процесуальної поведінки та ризиків, визначених як в клопотанні, так і в апеляції.

Тому на думку колегії суддів, ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування нема.
Керуючись ст.ст. 178 , 395,376,407,422 КПК України, колегія судів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляцію прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Першоьравневого районного суду Донецької області від 11 вересня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Першотравневого PB ГУМВС України в Донецькій області про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: