Справа №488/5200/14-к 26.12.2014 26.12.2014 26.12.2014
Провадження № 11-кп/784/822/14
Категорія ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України
Головуючий 1 інстанції суддя ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А
Про залишення апеляційної скарги без руху
26 грудня 2014 року м. Миколаїв
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , фактично проживаючого на АДРЕСА_2 , раніше не судимого; -
- засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів.
На зазначений вирок суду захисником ОСОБА_3 в інтересах в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 у встановленому законом порядку подана апеляційна скарга, яка підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 393, 395 КПК України захисник в інтересах обвинуваченого має право подати апеляційну скаргу, яка повинна відповідати вимогам, встановленим ст. 396 КПК України.

Зокрема, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються, окрім іншого, вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 408 КПК України апеляційний суд змінює вирок у разі: 1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; 2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; 3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; 4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Як вбачається з поданої апеляційної скарги, захисник, не оспорюючи висновків суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікації його дій, вважає, що зазначений вирок підлягає зміні, оскільки судом допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, які перешкодили повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований та справедливий вирок.

При цьому апелянт не зазначає конкретно, які ж саме істотні порушення судом кримінального процесуального закону, з числа передбачених ст. 412 КПК України, судом допущені.

Також, захисник ОСОБА_3 , посилаючись в апеляційній скарзі на ст. ст. 408, 409 КПК України, фактично не наводить жодних доводів, які ж саме конкретні підстави, з числа передбачених вказаними статтями, є підставою для зміни вироку.

При цьому апелянт посилається і на ст. 407 КПК України, що містить загальні положення щодо повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Крім того, посилаючись в апеляційній скарзі на недопустимість доказу по справі, захисник не клопоче про повторне дослідження окремого доказу, що передбачене п. 5 ч. 1 ст. 396 КПК України, залишаючи поза увагою вимоги діючого кримінального процесуального законодавства щодо меж перегляду судом апеляційної інстанції судових рішень суду першої інстанції (ч. 3 ст. 404 КПК України).
До того ж, зазначаючи про недопустимість протоколу прийому-передачі вилученого майна від 23.09.2014 року, згідно якого майно, яке намагався викрасти обвинувачений, передано представникам правоохоронних органів та надалі вилучено в ході огляду місця події, як вказує захисник, він у такий спосіб ставить під сумнів і інші докази у справі протокол огляду місця події з вилученням під час його проведення майно, яке намагався викрасти обівинувачений.
Таким чином, захисник ОСОБА_3 допустив певні суперечності в своїй апеляційній скарзі, які унеможливлюють відкриття провадження у цій справі, проведенню підготовки до апеляційного розгляду та вирішення клопотань про дослідження певних доказів, якщо такі є.

Згідно ч. 1 ст. 399 КПК України суддя - доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

З огляду на наведені недоліки апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , яка не відповідає вимогам п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 396 КПК України, вона підлягає залишенню без руху з наданням захиснику строку для усунення зазначених недоліків в п`ятнадцять днів з дня отримання ним ухвали; та роз`ясненням, що у разі, якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк не будуть усунуті, апеляційна скарга буде повернута захиснику ОСОБА_3 відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України.

Керуючись ч. 1 ст. 399 КПК України, суддя
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2014 року у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , залишити без руху.

Надати захиснику ОСОБА_3 строк п`ятнадцяти днів для усунення зазначених недоліків з дня отримання ним даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі, якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений строк не будуть усунуті, апеляційна скарга буде повернута захиснику ОСОБА_3 відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_2