Справа №1-373/11
і м е н е м У к р а ї н и
12.02.2016 року м. Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю: потерпілої ОСОБА_3
законного представника потерпілої ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калуші справу про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженки м. Калуш Івано Франківської області та жителька АДРЕСА_1 , із середньо спеціальною освітою, непрацюючої, інваліда ІІ ої групи, одруженої, пенсіонера, раніше не судимої, громадянки України за ст. 125 ч. 1 КК України,
що ОСОБА_7 заподіяла особі умисне легке тілесне ушкодження.
Злочин вчинено при наступних обставинах.
Так, 08.08.2011 року в с. Грабівка Калуського району потерпіла ОСОБА_3 близько 21.15 год. поверталася додому із пасовища. В той час на дорозі її зустріла сусідка ОСОБА_7 , з якою вони перебували у неприязних відносинах. ОСОБА_7 почала безпричинно обзивати її нецензурними словами, а потім вирвала у неї з рук палицю, якою вона поганяла худобу та, умисно, стала наносити їй удари палицею по голові, по спині та по руках, заподіявши потерпілій ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження.
Допитана у судовому засіданні підсудна ОСОБА_7 свою вину у вчиненому злочині не визнала та пояснила, що тілесних ушкоджень потерпілій не наносила, а в той день заколовши порося, після обіду виїхала в м. Калуш, де її зустріла дочка ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які допомогли їй занести сумки до квартири і які пробули в неї у квартирі до 21.00 год. З міста Калуша в с. Грабівка вона повернулась тільки наступного дня. Цивільний позов не визнає.
Однак, вина підсудної у вчиненому нею злочині у судовому засіданні підтверджена сукупністю зібраних по справі доказів.
Так, потерпіла ОСОБА_3 суду пояснила, що 08.08.2011 року після 21.00 год. вона з пасовища гнала додому корову. Назустріч їй вийшла ОСОБА_7 . Порівнявшись з нею, ОСОБА_7 вирвала у неї палицю, якою вона поганяла худобу, схопивши її рукою за волосся та обзиваючи її нецензурними словами, почала наносити їй удари в різні частини тіла, в тому числі по голові та руках. Все це тривало біля 10 хвилин. Згодом вона вирвалась від неї і пішла додому. Вдома у неї були її батьки та сусіди, яким вона про все розповіла. Наступного дня написала заяву в міліцію та зверталася до лікаря. Того ж дня телефонувала до лікаря Шевченко. Лікар ОСОБА_10 , оглянувши її, дала їй направлення на медичний огляд в Калуську ЦРЛ. Її, в присутності її матері ОСОБА_4 , оглядали лікар нейрохірургічного відділення та лікар хірург Калуської ЦРЛ, які призначили лікування. На стаціонарному лікуванні з приводу цього не перебувала, а лікувалася призначеними медикаментами вдома. Цивільний позов підтримує та обґрунтовує тим, що протиправними, злочинними діями підсудної, які виразились у нанесенні їй легких тілесних ушкоджень, їй потерпілій також завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона терпіла фізичний біль, страждала, через протиправні дії підсудної по відношенню до неї, втратила душевний спокій, терпіла образи та страх, переживала емоційний стрес, відчувала фізичний біль, внаслідок чого морально страждала. Моральну шкоду оцінює в 10 000,00 грн. Просить стягнути з підсудної в її користь зазначену суму моральної шкоди та судові витрати.
Аналогічні наведеним дала суду показання законний представник потерпілої ОСОБА_4 . Також пояснила, що після повідомлення дочкою про те, що її побила ОСОБА_7 , вона оглядала дочку. У дочки були сліди побоїв на голові гулі, повздовжні сліди побоїв на спині та руках. Також, тривалий час в міліції не хотіли реєструвати її заяву у зв`язку з чим змушена була звертатися до прокурора м. Калуша. З приводу заподіяних тілесних ушкоджень дочка пройшла огляд у судмедексперта. Із ОСОБА_7 певний час перебувають у неприязних відносинах, оскільки вона зводить наклепи на неї щодо неналежного виховання нею дітей. Підтримує цивільний позов в інтересах дочки на суму 10 000,00 грн. моральної шкоди.
Вина підсудної у вчиненому підтверджується також показаннями свідків:
Так, свідок ОСОБА_11 сімейний лікар, суду пояснила, що до неї звернулася ОСОБА_3 зі скаргами на болі голови, головокружіння, слабкість, безсоння з покликанням на те, що її побила сусідка ОСОБА_7 , вихопивши в неї палицю. Удари наносила по голові та тілу. Оглянувши її, виявила на голові потерпілої гулі, в позі Ромберга була нестійка, а також у неї малися повздовжні, широкі синці на руках та плечах. Була підозра на струс головного мозку. У зв`язку з цим, вона дала їй направлення в екстренному порядку на огляд в Калуську центральну районну лікарню;
-свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що до неї приходила ОСОБА_7 у нетверезому стані і хвалилась їй, що вона била ОСОБА_3 палицею, та так сильно, що аж палицю поламала. Перед тим чула плач і крик ОСОБА_13 , однак думала, що щось сталося із коровою. Їй відомо, що ще раніше ОСОБА_7 вдарила ОСОБА_3 на автобусній зупинці;
-свідок ОСОБА_14 пояснив, що є вітчимом потерпілої ОСОБА_13 08 серпня 2011 року після 21.00 год. дочка пригнала корову. Вона плакала та повідомила, що ОСОБА_7 вирвала палицю та била її по голові, плечах та руках. На подвір`ї в той час перебував сусід ОСОБА_15 . Також у них була ОСОБА_16 . Він сказав дочці зайти в хату. Згодом, коли вони оглядали дочку, то бачив на ній гулі на голові, повздовжні сліди, почервоніння шкіри по руках та в районі плечей.
Вина підсудної у вчиненому підтверджується також відомостями, які вміщенні у матеріалах справи, а саме:
- постанові про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с. 3 т. 1), згідно якої ОСОБА_17 подавала заяву про те, що її сусідка ОСОБА_7 обізвала її дочку ОСОБА_3 нецензурними словами та нанесла їй тілесні ушкодження 08.08.2011 року;
- довідці (а.с. 5 т.1), акті судово медичного обстеження № 857 (а.с. 96 т. 1) від 23.08.2011 року щодо наявних тілесних ушкоджень у потерпілої та висновку експерта № 346/857/11 Е (а.с. 115 116 т. 1), згідно яких у потерпілої ОСОБА_3 малися тілесні ушкодження: забої м`яких тканин голови з травматичним набряком; забої м`яких тканин з синцями задньої поверхні тулуба, обох верхніх кінцівок, які утворились від дії тупих твердих предметів, могли утворитись внаслідок нанесення ударів такими (можливо палиця) у вищевказані ділянки, можуть відповідати терміну, вказаному обстежуваною і відносяться до легких тілесних ушкоджень;
- догоспітальному протоколі від 15.08.2011 року (а.с. 13 т. 2), згідно якого потерпіла мала скарги на стан здоров`я з приводу її побиття її сусідкою.
Як вбачається із роздруку телефонних дзвінків ПрАТ Київстар (а.с. 153 156 т. 1), 08.08.2011 року підсудна проводила телефонні розмови о 13.26 год. вихідний дзвінок із села, о 16.37 год. отримала вхідний дзвінок в селі, однак не розмовляла, о 17.00 год. здійснила вихідний дзвінок із села, а також отримала вхідний дзвінок о 21.07 год. та здійснила вихідний дзвінок о 21.16 год. також із села, що свідчить про те, що вона 08.08.2011 року на час вчинення злочину перебувала в селі, і не здійснювала телефонного дзвінка о 15.30 год. 08.08.2011 року до ОСОБА_18 , на що покликалася у поясненнях. В м. Калуші її телефон зафіксований з 16.29 год. 09.08.2011 року.
Вище переліченими доказами у судовому засіданні спростовано показання підсудної ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_19 , яка пояснила, що 08.08.2011 року біля 15.20 год. допомагала ОСОБА_7 нести сумки до автобуса в селі Грабівка, а сама залишалась на господарстві; показання свідка ОСОБА_18 про те, що він зустрів ОСОБА_7 на автобусній зупинці в м. Калуші та допоміг їй занести додому сумки і пробув у неї на квартирі до 21.00 год., показання свідка ОСОБА_20 , яка пояснила, що 08.08.2011 року вона прийшла до матері і вони разом з ОСОБА_18 перебували у квартирі до 20.45 год. Також показання свідків та підсудної містять суперечності. Свідок ОСОБА_20 пояснила, що 08.08.2011 року її мати ОСОБА_7 поверталася із села разом з її дочкою, якій на той час було п`ять років. Ні свідок ОСОБА_19 , ні свідок ОСОБА_18 , ні підсудна цієї обставини суду не повідомляли.
Враховуючи наведене, суд вважає, що наведені свідками ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_18 , а також підсудною обставини про її прибуття в м. Калуш могли мати місце не 08.08.2011 року, а 09.08.2011 року. Також суд враховує, що зазначені свідки є в певній мірі зацікавленими особами, а свідок ОСОБА_20 є дочкою підсудної, і також є зацікавленою особою в результатах прийняття судового рішення на користь підсудної.
У судовому засіданні не знайшло свого підтвердження покликання потерпілої на те, що злочин було вчинено ОСОБА_7 з корисливих мотивів, а тому зазначену обставину слід виключити.
Також, у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження покликання захисника на те, що ОСОБА_7 була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП за даний вчинок. Така постанова правоохоронного органу чи суду відсутня, а з цього приводу є тільки вказівка у постанові про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с. 3 т. 1).
Окрім цього, ст. 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, а ст. 125 ч. 1 КК України передбачає кримінальну відповідальність за заподіяння особі легких тілесних ушкоджень.
Оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина підсудної ОСОБА_7 у вчиненому нею злочині у судовому засіданні доведена повністю, а її злочинні дії слід кваліфікувати за ст. 125 ч. 1 КК України як умисне заподіяння особі легкого тілесного ушкодження.
Призначаючи покарання підсудній, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винної і обставини справи.
До обставин, які пом`якшують покарання підсудній, суд відносить позитивну характеристику Калуської міськрайонної організацієї інвалідів (а.с. 79 т. 1), й те, що є інвалідом ІІ ої групи (а.с. 24 т. 1), і до кримінальної відповідальності притягається вперше.
Щодо особи підсудної, то суд враховує відомості довідки характеристики Завійської сільської ради (а.с. 72 т. 1), зокрема з приводу того, що обвинувачена часто вступає в суперечки із сусідами, а також те, що Калуським МВ УМВС в Івано Франківській області їй виносилися попередження про недопустимість антигромадської поведінки (а.с. 15, 21 т. 1).
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що підсудній слід призначити покарання у вигляді штрафу.
З часу вчинення злочину минуло більше двох років, а тому відповідно до вимог ст. 49 КК України, минули строки притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_7 слід звільнити від призначеного покарання за даним вироком суду.
Потерпілою пред`явлено цивільний позов про відшкодування 10 000 грн. моральної шкоди. У судовому засіданні потерпіла довела, що внаслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень підсудною, вона терпіла фізичний біль, терпіла образи та страх, переживала емоційний стрес, відчувала фізичний біль, внаслідок чого морально страждала.
Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Суд не приймає до уваги як доказ, покликання захисника на те, що цивільний позов пред`явлено 13.12.2015 року (а.с. 141 142 т. 2), тобто після спливу строку позовної давності, оскільки зазначена позовна вимога про відшкодування моральної шкоди містилася у скарзі потерпілої (а.с. 1 2 т. 1), а згідно її заяви, від 11.02.2016 року, позовну заяву просить вважати уточненням позовних вимог, що викладені в скарзі.
Окрім цього, постановою Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області від 31.10.2011 року (а.с. 29 т. 1) потерпілим та цивільним позивачем по справі було визнано ОСОБА_3 , а відповідачем ОСОБА_7 .
Враховуючи наведене, характер та ступінь заподіяної моральної шкоди і її наслідки, суд приходить до висновку, що з підсудної в користь потерпілої слід стягнути, 1 000,00 грн. моральної шкоди, яких на думку суду є достатньо, для її відшкодування при наведених обставинах.
У задоволенні решти позову слід відмовити.
Оскільки ОСОБА_7 є інвалідом ІІ ої групи, і звільнена від сплати судового збору, то судові витрати слід віднести за рахунок держави.
Керуючись ст. ст. 323, 324, 327 КПК України в редакції 1960 року, ст. ст. 49, 74 КК України, ст. ст. 1167, 1168 ЦК України, суд,
з а с у д и в :
ОСОБА_7 визнати винуватою за ст. 125 ч. 1 КК України та призначити покарання штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. та відповідно до ст. 49 КК України звільнити її від призначеного покарання.
Цивільний позов задоволити частково.
Стягнути із ОСОБА_7 в користь ОСОБА_3 1 000,00 грн. моральної шкоди.
У задоволенні решти позову відмовити.
Судові витрати віднести за рахунок держави.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області шляхом подання апеляції протягом 15 діб з часу проголошення, а засудженою у цей же ж строк з часу одержання копії вироку.

Головуючий: