УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/7137/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2016 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
на ухвалу Корольовського районного суду Житомирської області від 28.12.2015 року про повернення обвинувального акту прокурору,
обвинуваченого ОСОБА_7
В апеляційній скарзі прокурор не погоджується з ухвалою суду, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки під час складання та затвердження обвинувального акту у вищевказаному кримінальному провадженні слідчим та прокурором було виконано всі вимоги КПК України відносно складання та затвердження обвинувального акту. При цьому посилається на відсутність у КПК України підстав відносно повернення обвинувального акту. Звертає увагу, що в обвинувальному акті чітко зазначено як місце реєстрації так і місце проживання обвинуваченого ОСОБА_7 що встановлено під час досудового розслідування.
Своє рішення суд мотивує тим, що на момент передачі обвинувального акту до суду місце проживання обвинуваченого ОСОБА_7 не було встановлено як і не вірно вказано в обвинувальному акті, що відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України є безумовною підставою для повернення в підготовчому судовому засіданні обвинувального акту прокурору.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про необхідність задоволення поданої ним апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав позицію прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт має відповідати вимогам ст. 291 КПК України та містити відомості, які визначені даною статтею.
У складеному обвинувальному акті міститься ряд невідповідностей вимогам п.2 ч.2 ст. 291 КПК України, а саме: зазначено місце реєстрації обвинуваченого АДРЕСА_1 та не зазначено місце проживання обвинуваченого.
На недотримання прокурором зазначених вимог закону і вказує суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, з чим і погоджується апеляційний суд.
Так, під час вивчення матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що зміст обвинувального акту не відповідає вимогам вищезазначеної норми закону, а саме не зазначено місце проживання обвинуваченого ОСОБА_7 ..
У складеному по закінченні досудового розслідування обвинувальному акті місцем реєстрації обвинуваченого зазначено адресу: АДРЕСА_1 та не зазначено фактичного місця проживання обвинуваченого.
За відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
В підготовче судове засідання, котре відбулося 04.08.2015 року, обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився.
На 09.10 2015 року привід Грабовського не виконано у зв`язку з його відсутністю за вказаною адресою місця проживання ( АДРЕСА_1 )
В судові засідання, котрі відбувались 26.11.2015 року та 28.12.2015 року, обвинуваченого ОСОБА_7 доставлено не було. З пояснень, наданих суду, слідує що ОСОБА_7 за адресою місця проживання АДРЕСА_1 в період останніх 3-4 місяців відсутній, його місце перебування невідоме. Із розписки про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування слідує, що розписка ОСОБА_7 була дана прокурору прокуратури м. Житомира в приміщенні автовокзалу м. Новоград-Волинський Житомирської області 28.06.2015 року. Виходячи з викладеного, суд І інстанції на час постановлення ухвали обгрунтовано прийшов до висновку, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 , який надійшов до суду 01.07.2015 року, не відповідає вимогам п.2 ч.2 ст.291 КПК України.
Вказана обставина відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України є безумовною підставою для повернення в підготовчому судовому засіданні обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України.
Отже, з урахуванням наведених вище підстав, колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не кореспондуються із Законом.
З огляду на вищевказане, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі прокурора, відсутні.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Корольовського районного суду Житомирської області від 28.12.2015 року про повернення обвинувального акту прокурору залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Судді: