Справа № 183/843/15
№ 1-кп/183/26/16
В И Р О К
іменем України
12 лютого 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши в залі Новомосковського міськрайонного суду у закритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004655 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вирішальне, Гадяцького району, Полтавської області, не працюючого, розлученого, маючого середню освіту, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 153 КК України,

встановив :

15 грудня 2014 р. близько 13.20 год. ОСОБА_5 на автомобілі марки ВАЗ2106 номерний знак НОМЕР_1 рухався у напрямку с. Новостепанівка Новомосковського району Дніпропетровської області. Під час руху за вказаним маршрутом ОСОБА_5 помітив на узбіччі дороги раніше йому незнайому ОСОБА_7 , яка чекала попутного транспорту з метою доїхати додому до с. Варварівка Новомосковського району Дніпропетровської області. ОСОБА_5 зупинився біля ОСОБА_7 та запропонував останній підвезти її додому до с. Варварівка Новомосковського району Дніпропетровської області, на що остання погодилася та сіла в автомобіль. Під час руху у напрямку с. Варварівка ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_7 гроші в обмін на проведення з ним статевого акту, на що остання відмовилася. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на задоволення з ОСОБА_7 своєї статевої пристрасті неприродним способом. Реалізуючи свій намір ОСОБА_5 , знаходячись в салоні автомобіля, маючи прямий умисел на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, з мотиву задоволення статевої пристрасті, взяв у руки ніж, та погрожуючи ним ОСОБА_7 , проїхав автобусну зупинку с. Варварівка, з`їхав на ґрунтову дорогу, та проїхавши уздовж поля близько 1500 метрів, зупинив автомобіль на трав`янистій ділянці місцевості і тримаючи ніж в своїй правій руці біля спини ОСОБА_7 , та погрожуючи ним, примусив ОСОБА_7 зняти з себе одяг. Коли остання зняла з себе одяг, ОСОБА_5 , з метою подавлення можливого опору, липкою стрічкою з переду зв`язав руки ОСОБА_7 , та усвідомлюючи, що скоює злочин, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, всупереч бажанню ОСОБА_7 , яка реально сприймала погрозу застосування фізичного насильства, перебуваючи в закритому автомобілі з ОСОБА_5 , який фізично за неї більший та сильніший та мав при собі ножа, та подавивши її волю і подолавши її опір, внаслідок погрози застосування фізичної сили, задовольнив статеву пристрасть неприродним способом.

15 грудня 2014 р. близько 14.00 год., під час задоволення статевої пристрасті неприродним способом у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на зґвалтування ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 знаходячись у салоні автомобіля марки ВАЗ2106, який він зупинив на ділянці місцевості, розташованої на відстані близько 1500 метрів від автобусної зупинки с. Варварівка Новомосковського району Дніпропетровської області, проти волі ОСОБА_7 тримаючи ніж в своїй правій руці біля ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на зґвалтування, з мотиву задоволення статевої пристрасті, продовжуючи погрожувати ОСОБА_7 застосуванням фізичного насильства шляхом демонстрації ножа, висловлюванням словесних погроз застосування раніше заготовленого ним ножа, та проти волі потерпілої, яка була вже роздягнута, з метою подавлення можливого опору, липкою стрічкою заклеїв рот ОСОБА_7 , побачивши, що потерпіла внаслідок його погроз застосування фізичної сили та ножа, не чинить опору, та перебуває в подавленому моральному та психологічному стані та беззаперечно виконуватиме будь-які його злочинні вимоги, усвідомлюючи, що скоює злочин. передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, всупереч волі ОСОБА_7 , яка реально сприймала погрозу застосування фізичного насильства, перебуваючи в закритому автомобілі з ОСОБА_5 , який фізично за неї більший та сильніший та мав при собі ножа, та побоюючись за своє життя та здоров`я, не мала реальної можливості чинити подальший опір, усвідомлюючи, що має фізичну перевагу над ОСОБА_7 , всупереч бажанню ОСОБА_7 , подавивши її волю і подолавши її опір, внаслідок погрози застосування фізичної сили зґвалтував її, вступивши з нею у статеві зносини.

Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень доведеною повністю, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 152 КК України, як зґвалтування, тобто статеві зносини із погрозами застосуванням фізичного насильства особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 153 КК України, та за ч. 1 ст. 153 КК України, як задоволення статевої пристрасті неприродним способом із погрозами застосуванням фізичного насильства.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в пред`явлених кримінальних правопорушеннях не визнав, та в останніх поясненнях, які вважає правдивими, а від даних раніше відмовився, так як оговорював себе в суді на попередніх допитах, пояснив, що 15 грудня 2014 р. він їхав з с. Попасного на автомобілі ВАЗ2106, побачив на узбіччі ОСОБА_8 , яка зупиняла автомобіль, він зупинив автомобіль, а вона попросила довезти його до с. Голубівка, на що він погодився. Вона сіла в автомобіль і вони поїхали. По дорозі закінчився бензин, він зупинився, потім зупинив автомобіль, що проїжджав мимо і взяв у водія бензин. Знову почав їхати, але знову скінчився бензин. Він зупинився, відкрив капот, щоб знайти поломку, а в цей час ОСОБА_8 вийшла з автомобіля і побігла вздовж дороги, там вона сіла на мопед на якому проїжджав чоловік, і поїхала з ним. Він же залишився стояти на місці з автомобілем. Через півтори години до нього приїхав батько потерпілої та працівники міліції. Батько почав кричати, що він зґвалтував його дочку. Працівники міліції його привезли до якогось приміщення, почали допитувати, але він не признавався. Працівник міліції його вмовляв визнати вину, його били, тому він і зізнався, але сказав, що нічого не було. Його привезли до ізолятора тимчасового утримання у відділ міліції, де і утримувався, були якісь дії по подіям, але слідчого він бачив тільки один раз, коли той приніс справу і сказав , що потрібно підписати, що він і зробив, але самої справи він не бачив, зі справою не знайомився. Статевого акту між ним та потерпілою не було, потерпілу не чіпав, не погрожував, руки та рота скотчем не зв`язував. Вважає, що такі дії потерпілої є її намаганням витребувати з його батьків гроші.

Суд дослідив докази на підтвердження встановлених судом обставин по кримінальному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 153 КК України :

- показання потерпілої ОСОБА_7 про те, що вона 15 грудня 2014 р. близько 13.20 год. знаходилася на узбіччі дороги, де чекала попутного транспорту, щоб доїхати додому в с. Варварівка Новомосковського району. Біля неї зупинився автомобіль, вона попросила водія, яким виявився ОСОБА_5 підвезти її до с. Варварівка, на що той погодився. Вона сіла до автомобіля і вони поїхали, доїхали до зупинки, де вона попросила зупинити автомобіль, щоб вийти. ОСОБА_5 запропонував їй зайнятися сексом з ним за гроші, на що вона відмовилася. Тоді він доїхав до с. Михайлівка, розвернувся, в`їхав у балку в посадці, вона просила її відпустити. Коли ОСОБА_5 зупинив автомобіль, їй подзвонила мама, тоді він витягнув ножа, сказав їй щоб відповіла на дзвінок матері, що все добре, що вона і зробила, тоді він відімкнув телефон, кинув його в її сумку. ОСОБА_5 приставив ніж їй під лопатку, та сказав, що у разі її незгоди на його статеве задоволення він вдарить її ножем. Злякавшись погрози вона роздяглася, а він скотчем зв`язав їй руки за спиною. ОСОБА_5 сам зняв с себе одежу. Після чого він змусив її вступити з ним в статевий акт, без презервативу, неприроднім способом. Далі ОСОБА_5 зняв скотч з рук, та почав вимагати звичайного статевого акту, продовжуючи при цьому висловлювати погрози фізичного насильства та погрожуючи ножем, який приставив до її шиї. Хвилюючись за своє здоров`я вона попросила ОСОБА_5 скористатися презервативом, що він і зробив. ОСОБА_5 зв`язав скотчем руки спереду і замотав очі, після чого вчинив статевий акт проти її волі. Після чого повернув одежу, розв`язав руки, вона одяглася, він знову скотчем зв`язав їй руки і вони поїхали. По дорозі закінчився бензин, автомобіль зупинилися, він заклеїв їй рот скотчем та він відклеївся. ОСОБА_5 заправив автомобіль бензином, знову поїхали. В с. Голубівка знову зупинилися, тому, що закінчився бензин. ОСОБА_5 вийшов з автомобіля в пошуках бензину. В цей час їй вдалося звільнити руку з під скотча, відклеїла скотч з очей і вона вирішила тікати з автомобіля, вискочила з боку водія, так як в дверях пасажира не було ручки для відкривання, з її сторони. Вибігши з автомобіля, почала тікати, коли бігла то кричала. ОСОБА_5 наздогнав її з ножем, збив з ніг, вона відбивалася від нього, та вирвала з рук ОСОБА_5 ножа, це побачив чоловік, який їхав на мопеді і ОСОБА_5 її залишив, пішов в сторону автомобіля. Чоловік привіз її додому, де вона подзвонила батькам, та розповіла що ОСОБА_5 її зґвалтував. Коли приїхав її батько вона також йому розповіла про те, що ОСОБА_5 зґвалтував її, при цьому погрожував їй ножем та зв`язував їй руки. Вона не противилася діям ОСОБА_5 , так як він весь час погрожував їй ножем, вона дуже боялася його погроз, тому і не чинила опір, весь час благала його відпустити, але він вчиняв поти її волі свої дії. Після насильства та зґвалтування, вона перенесла душевні потрясіння, страждає і тепер, внаслідок дій обвинуваченого її життя змінилося не на краще, але завдяки батькам та дитині, вона змогла утриматися від відчайдушних дій над собою від пережитого насильства. Вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено саме суворе.

- показання свідка ОСОБА_9 , про те, що 15 грудня 2014 р. ввечері ОСОБА_7 подзвонила матері по телефону та повідомила про те, що її зґвалтував чоловік, яким виявився ОСОБА_5 біля с. Варварівка. Він приїхав в с. Голубівку до Хащини, де вона його чекала і забрав її та ОСОБА_10 та привіз їх до пункту міліції, а сам поїхав шукати ОСОБА_5 . По дорозі побачив, що трактор тягне автомобіль, зупинив його, та побачив, що в автомобілі був ОСОБА_5 , якого він запитав, що трапилося, а той він відповів, що все в порядку. В цей час під`їхали працівники міліції, ОСОБА_5 хотів тікати, та він його затримав і передав працівникам міліції. Потім теж приїхав до опорного пункту. Там він, стоячи біля дверей кабінету, чув як ОСОБА_5 розповідав про обставини зґвалтування. У ОСОБА_8 були тілесні ушкодження на руці, коли вона розповідала про зґвалтування була збентежена, плакала, хвилювалася, переживала. Він не має сумнівів у правдивості її показань.

- показання свідка ОСОБА_11 про те, що 15 грудня 2014 р. він близько 17.10 год. їхав в с. Голубівка мопедом, його зупинив ОСОБА_5 , якого він тоді не знав, та попросив бензину для його автомобіля, в руці у нього знаходився ніж монтажний. В цей час з автомобіля вискочила ОСОБА_7 , яку він тоді не знав та побігла, при цьому кричала, за нею побіг ОСОБА_12 наздогнав її, вона впала. Він під`їхав до місця, де впала потерпіла, ОСОБА_5 сказав, що вона не нормальна, та зразу пішов. В руці у потерпілої був ніж, який вона тримала за лезо, на руці та шиї висів скотч, вона була схвильована, боялася та плакала. Він забрав у потерпілої ножа, зняв скотч з руки та шиї, ніж та скотч з руки положив в пакет та сховав у мопеді, а скотч з голови викинув. Потім привіз потерпілу додому і вона розповіла, що її зґвалтував ОСОБА_5 природним та неприродним способом. Потім приїхав батько ОСОБА_7 , вони разом поїхали до відділу міліції у с. Голубівка, де він віддав працівникам міліції пакет з ножем та скотчем. Коли його допитували там, то від бачив, що привезли ОСОБА_5 . У відділі міліції під час проведення впізнання він впізнав обвинуваченого ОСОБА_5

- показання свідка ОСОБА_13 , про те, що 15 грудня 2014 р. о 12-15 год. подзвонила донька ОСОБА_7 та повідомила, що їде додому, через годину подзвонила знову сказала, що їде додому. Коли пройшов час, достатній доїхати додому, вона стала хвилюватися, тому на велосипеді поїхала їй на зустріч, шукала її. Потім і чоловік також поїхав її шукати. Ввечері ОСОБА_7 по телефону повідомила, щоб її забрали в с. Голубівка, плакала, була схвильована. ОСОБА_9 поїхав за нею, а коли повернувся то, розповів, про те, що її зґвалтував чоловік - водій автомобіля. Водій не випустив її з автомобіля, вимагав гроші, а потім зґвалтував. Коли ОСОБА_7 приїхала додому, то була вся в бруді, була дуже схвильована, налякана і весь час плакала, переживаючи пережиті події,

- впізнання потерпілою ОСОБА_7 . ОСОБА_5 проведеним 16.12.2014 р. під час якого ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_5 , як особу, що вчинила насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом 15.12.2014р.

- впізнання свідком ОСОБА_11 ОСОБА_5 проведеним 16.12.2014 р. під час якого ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_5 , як особу, який 15.12.2014 р. гнався за ОСОБА_7 , та звалив її з ніг.

Суд дослідив докази на підтвердження встановлених судом обставин по кримінальному правопорушенню передбаченому ч. 2 ст. 152 КК України :

- показання потерпілої ОСОБА_7 про те, що 15 грудня 2014 р. ОСОБА_5 після насильницького задоволення своєї статевої пристрасті неприроднім способом, перебуваючи в автомобілі на трав`янистій ділянці місцевості біля ґрунтової дороги біля с. Варварівка Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 почав вимагати звичайного статевого акту, висловлюючи при цьому погрози фізичного насильства та погрожуючи ножем, який приставив до її шиї. Хвилюючись за своє здоров`я вона попросила ОСОБА_5 скористатися презервативом, що він і зробив. ОСОБА_5 зв`язав скотчем руки спереду і замотав очі, після чого вчинив статевий акт проти її волі. Після чого повернув одежу, розв`язав руки, вона одяглася, він знову скотчем зв`язав їй руки і вони поїхали. По дорозі закінчився бензин, автомобіль зупинилися, він заклеїв їй рот скетчем та він відклеївся. ОСОБА_5 заправив автомобіль бензином, знову поїхали. В с. Голубівка знову зупинилися, тому, що закінчився бензин. ОСОБА_5 , вийшов з автомобіля в пошуках бензину. В цей час їй вдалося звільнити руку з під скотча, відклеївся скотч з очей і вона вирішила тікати з автомобіля, вискочила з боку водія, так як в дверях пасажира не було ручки для відкривання, з її сторони. Вибігши з автомобіля, почала тікати, коли бігла то кричала. ОСОБА_5 наздогнав її з ножем, збив з ніг, вона відбивалася від нього, та вирвала з рук ОСОБА_5 , ножа., це побачив чоловік, який їхав на мопеді і ОСОБА_5 її залишив, пішов в сторону автомобіля. Чоловік привіз її додому, де вона подзвонила батькам, та розповіла що ОСОБА_5 її зґвалтував. Коли приїхав її батько вона також йому розповіла про те, що ОСОБА_5 зґвалтував її, при цьому погрожував їй ножем та зв`язував їй руки. Вона не противилася діям ОСОБА_5 , так як він весь час погрожував їй ножем, вона боялася його погроз тому і не чинила опір, весь час благала його відпустити, але він вчиняв поти її волі свої дії. Після зґвалтування, вона перенесла душевні потрясіння, страждає і тепер, внаслідок дій обвинуваченого її життя змінилося не на краще, але завдяки батькам та дитині, вона змогла утриматися від відчайдушних дій над собою від пережитого насильства. Вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено саме суворе.

- показання свідка ОСОБА_9 , про те, що 15 грудня 2014 р. ввечері ОСОБА_7 подзвонила матері по телефону та повідомила про те що її зґвалтував чоловік, яким виявився ОСОБА_5 біля с. Варварівка. Він приїхав в с. Голубівку до Хащини, де вона його чекала і забрав її та ОСОБА_10 та привіз їх до пункту міліції, а сам поїхав шукати ОСОБА_5 . По дорозі побачив, що трактор тягне автомобіль, зупинив його, та побачив, що в автомобілі був ОСОБА_5 , якого він запитав, що трапилося, а той він відповів, що все в порядку. В цей час під`їхали працівники міліції, ОСОБА_5 хотів тікати, та він його затримав і передав працівникам міліції. Потім теж приїхав до опорного пункту. Там він, стоячи біля дверей кабінету, чув як ОСОБА_5 розповідав про обставини зґвалтування. У ОСОБА_8 були тілесні ушкодження на руці, коли вона розповідала про зґвалтування була збентежена, плакала, хвилювалася, переживала. Він не має сумнівів у правдивості її показань.

- показання свідка ОСОБА_11 про те, що 15 грудня 2014 р. він близько 17.10 год. їхав в с. Голубівка мопедом, його зупинив ОСОБА_5 , якого він тоді не знав, та попросив бензину для його автомобіля, в руці у нього знаходився ніж монтажний. В цей час з автомобіля вискочила ОСОБА_7 , яку він тоді не знав та побігла, при цьому кричала, за нею побіг ОСОБА_12 наздогнав її, вона впала. Він під`їхав до місця, де впала потерпіла, ОСОБА_5 сказав, що вона не нормальна, та зразу пішов. В руці у потерпілої був ніж, який вона тримала за лезо, на руці та шиї висів скотч, вона була схвильована, боялася та плакала. Він забрав у потерпілої ножа, зняв скотч з руки та шиї, ніж та скотч з руки положив в пакет та сховав у мопеді, а скотч з голови викинув. Потім привіз потерпілу додому і вона розповіла, що її зґвалтував ОСОБА_5 природним та неприродним способом. Потім приїхав батько ОСОБА_7 , вони разом поїхали до відділу міліції у с. Голубівка, де він віддав працівникам міліції пакет з ножем та скотчем. Коли його допитували там, то від бачив, що привезли ОСОБА_5 . У відділі міліції під час проведення впізнання він впізнав обвинуваченого ОСОБА_5

- показання свідка ОСОБА_13 , про те, що 15 грудня 2014 р. о 12-15 год. подзвонила донька ОСОБА_7 та повідомила, що їде додому, через годину подзвонила знову сказала, що їде додому. Коли пройшов час, достатній доїхати додому, вона стала хвилюватися, тому на велосипеді поїхала їй на зустріч, шукала її. Потім і чоловік також поїхав її шукати. Ввечері ОСОБА_7 по телефону повідомила, щоб її забрали в с. Голубівка, плакала, була схвильована. ОСОБА_9 поїхав за нею, а коли повернувся то, розповів, про те, що її зґвалтував чоловік - водій автомобіля. Водій не випустив її з автомобіля, вимагав гроші, а потім зґвалтував. Коли ОСОБА_7 приїхала додому, то була вся в бруді, була дуже схвильована, налякана і весь час плакала, переживаючи пережиті події,

- впізнання потерпілою ОСОБА_7 . ОСОБА_5 проведеним 16.12.2014 р. під час якого ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_5 , як особу, що її зґвалтував 15.12.2014 р.

- впізнання свідком ОСОБА_11 ОСОБА_5 проведеним 16.12.2014 р. під час якого ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_5 , як особу, який 15.12.2014 р. гнався за ОСОБА_7 , та звалив її з ніг.

Всі вище перелічені докази по двом кримінальним правопорушенням передбачених ч. 2 ст. 152, ч.1 ст. 153 КК України суд визнає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, та є беззаперечними для визнання вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Судом досліджено версію захисту, відповідно до якої ОСОБА_5 не вчиняв кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, статевого акту будь яким способом з потерпілою не вчиняв, руки та рота не зав`язував скотчем, навпаки батько потерпілої погрожував їй зв`язками і притягненням його до відповідальності та вимагали грошей. Таку версію захисту суд вважає нічим не обґрунтованою, надуманою, і суд розцінює такі показання обвинуваченого, його правом на захист, обраним відповідно до закону та свого розуміння вчинених дій, а також його намаганням уникнути відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень. Вказана версія спростовується дослідженими доказами обвинувачення. Суд встановив, що потерпіла ОСОБА_7 протягом судового розгляду, будучи допитаною неодноразово стороною захисту, давала послідовні, категоричні та стверджувальні показання щодо обставин вчинених щодо неї злочинів ОСОБА_5 , і ці показання не викликають у суду сумніву в їх правдивості, або бажанні оговорити ОСОБА_5 і стороною захисту не спростованими.

Також судом досліджено докази обвинувачення на які посилався прокурор, як на докази вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень:

- висновок експерта №19/С/Е від 30 грудня 2014р. відповідно до якого будь-яких тілесних ушкоджень при зовнішньому огляді на тілі та в області зовнішніх статевих органів обвинуваченого не знайдено. При судово-медичному дослідженні мазків-відбитків, змиву зі статевого члену, зрізів лобкового волосся ОСОБА_5 в мазках-відбитках, змиві із статевого члену наявність слини не встановлено; клітини слизової оболонки ротової порожнини та клітини піхвового епітелію не знайдені. На лобковому волоссі встановлена наявність слини; клітини слизової оболонки ротової порожнини та клітини піхвового епітелію не знайдені.

- висновок експерта №18/С/Е від 31 грудня 2014р. відповідно до якого при експертизі потерпілої виявлені тілесні ушкодження у виді саден на лівій щоці, 2-му пальці правої кисті. Усі виявлені тілесні ушкодження відносяться до легкого ступеню тяжкості, виникли від дії тупих твердих предметів, можливо в строк вказаний потерпілою та у постанові. Будь-яких тілесних ушкоджень характерних для насильницького статевого акту на тілі потерпілої не знайдено. Судово-імунологічним дослідженням мазків та марлевого тампона з містом піхви, мазків та марлевого тампона з вмістом ротової порожнини ОСОБА_7 сперматозоїди не виявлені.

- висновок експерта №18к від 14.01.2015 р. відповідно до якого кров потерпілої ОСОБА_7 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти А, за ізосеррологічною системою АВО.

- висновок експерта №25 к від 15 січня 2015 р. відповідно до якого кров підозрюваного ОСОБА_5 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти -А, і анти-В, за ізосеррологічною системою АВ0.О

- висновок експерта № 87 від 20 січня 2015 р. відповідно до якого в слідах на трусах (об`єкти №1-3) наявність сперми не встановлено.

- висновок експерта № 90 від 06 лютого 2015 р. відповідно до якого на трусах ОСОБА_5 , клітини піхвового епітелію не знайдені, однак, в цитологічних препаратах, виготовлених з об`єктів №№1;2, виявлені одиничні епітеліальні клітини з ядрами. Крім цього, на трусах в об`єктах №№1-3 встановлена наявність слини з домішкою поту. Статева належність слідів на трусах не встановлена через відсутність придатних для дослідження ядер епітеліальних клітин в об`єктах №№1;2, та відсутність клітин з ядрами в цитологічних препаратах, виготовлених з об`єкту №3. При визначенні групової належності слідів в об`єктах №№1-3 реакцією абсорбції-елюції виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО. Отримані результати досліджень не виключають можливість походження слідів слини з домішкою поту на трусах ОСОБА_5 від особи (осіб), виділенням якої (яких) властивий антиген Н, незалежно від її (їх) категорії видільництва. Даних про походження слідів на трусах ОСОБА_5 від ОСОБА_7 не отримано, оскільки антиген В, властивий груповій характеристиці її крові та виділень, при проведеному дослідженні не виявлений.

- висновок експерта №88 від 04 лютого 2015 р. відповідно до якого в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_7 , що був наданий на дослідження наявність крові не встановлена. При цитологічному дослідженні знайдені клітини середніх шарів епідермісу та виявлений білок людини. При цитологічному дослідженні встановлено, що клітини середніх шарів епідермісу в піднігтьовому вмісті обох рук (об`єкти №№1;2) належать особі жіночої генетичної системи АВО.

- висновок експерта №89 від 02 лютого 2015 р. відповідно до якого в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_5 , що був наданий на дослідження, наявність крові не встановлена.

- висновок експерта №33/01-08 від 16 січня 2015 р. відповідно до якого один слід пальця руки з розмірами 16х24мм., який відкопійований на один відрізок липкої стрічки, вилучений 15.12.2014р. в ході огляду автомобіля, розташований за адресою АДРЕСА_2 , придатний для ідентифікації особи. Слід пальця руки з розмірами по вісях 16х24мм., який від копійований на один відрізок липкої стрічки, залишений не ОСОБА_7 , а іншою особою.

Суд вважає, що відповідно до ст. 84, 85 КПК України вказані висновки експертів не можуть бути доказами в розумінні ст. 84 КПК України, та вважає їх неналежним відповідно до ст. 85 КПК України оскільки вони ні прямо, ні непрямо не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Щодо визнання деяких доказів недопустимими, внаслідок порушення слідчим та прокурором вимог КПК України під час досудового розслідування, на яких наполягав захист, то суд вважає, що на підставі того, що від тих доказів прокурор відмовився, що є його правом, і суд їх під час судового розгляду, та при складанні вироку не досліджував, суд позбавлений законного права давати їм оцінку як доказам не винуватості, або винуватості ОСОБА_5 по пред`явленому обвинуваченню.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується ст. 65, ст. 102 КК України, враховує сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.

Судом пом`якшуючих відповідно до ст. 66 КК України та обтяжуючих покарання відповідно до ст. 67 КК України обставин не встановлено, однак суд враховує, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечні злочини пов`язані із статевою свободою жінки, яка є непорушною, та один з яких відноситься до категорії особливо тяжкого, та враховує позицію потерпілої про призначення максимально суворого покарання. Виходячи з таких обставин суд вважає, що покарання ОСОБА_5 не може бути призначено мінімальним, передбаченим санкцією ч. 2 ст. 152 та ч. 1 ст. 153 КК України. Також суд вважає, що враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив злочини вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, йому не може бути призначено максимальне покарання передбачене санкцією ч. 2 ст. 152 та ч. 1 ст. 153 КК України.

Суд не находить підстав для призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням, або нижче найнижчої межі відповідно до ст. 69 КК України, оскільки такі підстави у суду відсутні.

Суд, керуючись ст. 50 КК України, виходячи з поняття покарання та його цілей, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання виключно у вигляді реального позбавлення волі, в рамках санкцій ч. 2 ст. 152 та ч. 1 ст. 153 КК України, пропорційно до ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушення і достатнього для його виправлення.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, даних особи обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 153 КК України і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 152 КК України п`ять років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 153 КК України три років позбавлення волі.

За сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання призначити шляхом часткового складання призначених покарань шість років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання з 15 грудня 2014 р., та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 15 грудня 2014 р. по 12 лютого 2016 року .

Запобіжний захід обраний ОСОБА_5 тримання під вартою продовжити до вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим заарештованим в той же час з моменту отримання копії вироку.

Копії вироків видати негайно, після проголошення вироку обвинуваченому та прокурору.

Суддя