Справа № 135/985/15-к
Провадження № 1-кп/135/64/15
ВИРОК
іменем України

08.12.2015 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Каховка, Херсонської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, військовозобов`язаного, не одруженого, раніше судимий:
-01.09.2006 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 216, ст. 204 КК України до 8500 грн. штрафу, не має судимості,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
29.06.2015 року близько 13 години 30 хвилин в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що діє протиправно, під час суперечки з ОСОБА_6 , завдав один удар кулаком правої руки останній в область підборіддя, заламав їй праву руку за спину та завів до туалетного приміщення, де вдарив її головою об обід унітазу, в зв`язку з чим ОСОБА_6 отримала, згідно висновку судово-медичного експерта №170 від 30.06.2015 року тілесні ушкодження в вигляді синців в ділянках обличчя, верхніх кінцівок, садна нижньої третини правого передпліччя. Тілесні ушкодження такого характеру, відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність у вчиненні злочину не визнав. Показав, що близько 13 години він приїхав в гості до сина і ОСОБА_7 . Був в кімнаті. ОСОБА_7 робила компот. На початку 14 години прийшла ОСОБА_6 , десь через 10 хвилин між нею та ОСОБА_7 почався скандал через забиту раковину. Він вийшов з кімнати, бо боявся за ОСОБА_7 , оскільки раніше вони сварились і ОСОБА_8 порізала стіклом від банки ОСОБА_9 . ОСОБА_6 була в туалеті, ОСОБА_7 була поряд, за межами туалету. Двері в туалет відкриваються в середину, він не бачив ОСОБА_8 , а вона його. Сказав, щоб ОСОБА_8 втихомирилась, а вона, побачивши його, простягнувши вперед руки накинулась на нього чи ОСОБА_7 , на кого не зрозумів. Він стояв біля туалету до ОСОБА_8 правим боком, своєю лівою рукою перехопив ліву руку ОСОБА_8 , заломив їй руку, зробивши крок до неї. Правою рукою схопив її в області шиї, нагнув її вперед і почав обзивати, щоб та припинила скандали. Унітаз був справа від ОСОБА_8 , в кімнаті туалету мало місця, тому вона була нагнута над унітазом. Прибіг син ОСОБА_8 і просив відпустити її. Він послухав його, сказав, щоб син вгомонив ОСОБА_8 , після чого відпустив її, та пішов у кімнату. ОСОБА_8 кричала, що піде в міліцію, на що він відповів, що тоді можливо він дійсно дасть їй один раз в голову. ОСОБА_8 була приблизно одну годину вдома, потім пішла в міліцію. Він не хотів нікого травмувати, хотів заспокоїти її. Вказав, що раніше ОСОБА_6 вже сама спричиняла собі тілесні ушкодження, скандалила та одного разу порізала сестру.
Винуватість обвинуваченого повністю доведена в судовому засіданні сукупністю досліджених та перевірених доказів.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що вона проживає в квартирі разом із своєю сестрою ОСОБА_10 , з якою проживає її співмешканець ОСОБА_4 29.06.2015 року до обіду пішла по справах. Біля 14 години вона повернулась додому. Вдома були старший син з дівчиною, а також ОСОБА_4 та її сестра. Займалась господарськими справами, виявила, що на кухні забита раковина, пішла а ванну кімнату за вантусом, там була сестра, спитала сестру чого забито, та почала кричати. Прибіг ОСОБА_11 в ванну кімнату, вдарив її в підборіддя зліва, заломив їй праву руку і потягнув в туалет, де нагнув її і вона вдарилась лобом об обідок унітаза. Вказала, що ОСОБА_11 був позаду неї, тримав заломленою руку і штовхав головою в унітаз. ЇЇ син, який був у кімнаті вибіг і сказав ОСОБА_4 , щоб той відпустив її. Той послухав сина і відпустив. В неї були ушкодження на руках, синяки на ногах і на правому плечі, розтягнуті зв`язки на руці, шишка на лобі зліва. Через два дні синяк перейшов під око. ОСОБА_12 на щелепі зразу сама не бачила, бо була червона та заплакана, а коли пішла до експерта, то синяк був уже явний.
Свідок ОСОБА_13 суду показав, що в міський відділ міліції поступила заява ОСОБА_6 . Він виїзджав в групі до квартири АДРЕСА_3 . При зовнішньому огляді ОСОБА_6 бачив, що в неї було почервоніння в області лобної частини голови. В квартирі слідів боротьби не виявили. Понятими були сусіди, яким ОСОБА_8 вказувала на ушкодження. ОСОБА_4 було незрозуміло чому викликали міліцію, він заперечував, що спричинив тілесні ушкодження, казав, що вони б самі розібрались.
Свідок ОСОБА_14 суду показав, що 29.06.2015 року він гуляв біля базару. Бачив ОСОБА_6 біля 12 години, говорив з нею близько 10 хвилин, вона казала, що йде додому. Одягнута вона була в коротку футболку, руки були оголені, голова була ціла і не побита, жодних пошкоджень на її тілі не бачив. Десь через 2 тижні бачив її, під оком був синяк, замазаний косметикою.
Свідок ОСОБА_15 суду показав, що на той час був дільничним, приймав від ОСОБА_6 заяву в міськвідділі міліції. Вона була в сльозах. Пам`ятає, що візуально в ОСОБА_6 було покрасніння на руці. Чи були на обличчі явні синяки, гематоми - не запам`ятав. Чи була шишка на лобі не пам`ятає. Особистий огляд її не проводився. Виїзджали на місце події, ОСОБА_11 заперечував, що бив ОСОБА_16 .
Свідок ОСОБА_17 , допитаний в присутності матері та представника служби в справах дітей, суду показав, що він перебував у кімнаті із ОСОБА_18 . Двері в кімнату були закриті. Його мати - ОСОБА_6 прийшла додому, переодягнулась, пішла на кухню. Потім чув крики біля ванної кімнати сварились мати і ОСОБА_9 . Коли він вийшов із кімнати, то побачив ОСОБА_7 біля входу в туалет, ОСОБА_11 тримав скручену матір в туалеті та кричав, щоб та заспокоїлась. Він казав ОСОБА_19 заспокоїтись. Той відпустив матір і дав їй підзатильника після того як відпустив. Він завів маму в кімнату. Коли мати після цього скандалила, ОСОБА_11 просив її заспокоїтись, потім казав, що ще раз дасть, їй щоб не марно ходила в міліцію. Мати побула трохи вдома, потім пішла в міліцію, бо сварились часто, а цього разу було фізичне насильство. Він маму не бив. Щоб мати наносила тілесні ушкодження ОСОБА_7 він не пам`ятає. Ввечері він ходив з ОСОБА_20 за мазью від синяків. В мами був синяк зверху біля скроні або щелепи.
Свідок ОСОБА_21 суду показав, що він живе по сусідству із квартирою в якій проживає ОСОБА_6 . До його квартири прийшла ОСОБА_8 , в неї помітив почервоніння на лобі, шишки не бачив, інших ушкоджень у ОСОБА_8 не бачив. Того дня його запрошували бути понятим при огляді, в квартирі він не був.
Свідок ОСОБА_22 суду показала, що вона живе по сусідству із ОСОБА_6 . До її квартири прийшла заплакана ОСОБА_6 , сказала, що її вдарив ОСОБА_23 . Бачила в ОСОБА_8 почервоніння на скроні, більше ушкоджень не бачила. Працівники міліції запропонували бути понятою при огляді квартири, підписувала протокол, в квартирі не була.
Свідок ОСОБА_7 суду показала, що проживала разом із ОСОБА_24 , мають спільну дитину. Із сестрою ОСОБА_8 в неї завжди були погані стосунки. Того дня прийшов ОСОБА_25 . Потім прийшла ОСОБА_8 , щоб їй не заважати вона пішла в ванну кімнату мити банки. Почула крик від ОСОБА_8 про те, що забила умивальник. Крикнула у відповідь, ображали одна одну із різних кімнат. ОСОБА_8 в туалеті шукала вантуз. Вона пішла до туалету, щоб сваритись із ОСОБА_8 , коли та виходила з туалету, то хотіла накинутись на неї чи на ОСОБА_26 , простягнувши руки з пазурами на рівні обличчя. Він перехопив її ліву руку і заломив за спину. Іншою рукою тримав її в районі шиї. Скрутив її, прижав головою до бокової стіни туалету. ОСОБА_11 був збоку біля ОСОБА_8 , бо розміри туалету такі, що по іншому ніяк не вмістились би там. Ударів їй не наносив. Син ОСОБА_8 просив її відпустити, ОСОБА_11 відпустив і сказав, щоб син утихомирив її. Після інциденту ОСОБА_8 ще два рази вривалась в кімнату, ОСОБА_11 просив її сина забрати матір. В ОСОБА_8 бачила лише невелике почервоніння на лобі, інших ушкоджень не бачила. Із сестрою скандалили часто, бо вона провокувала.
Свідок ОСОБА_27 суду показала, що була в гостях у ОСОБА_17 . Вони постійно були в кімнаті, дивились телевізор. Чула, що ОСОБА_6 та її сестра сварились, чала шум, стукнули двері туалету. ОСОБА_28 вибіг до них, казав, щоб заспокоїлись. Через деякий час ОСОБА_29 ще раз просив заспокоїтись матір. Потім вони з ОСОБА_30 пішли гуляти, перед цим, вона зайшла до ОСОБА_8 і бачила в неї синяк біля ока, синяки на руках. На щелепі не бачила. Ввечері вони ходили купувати мазь від синяків, бо в ОСОБА_8 були синяки, гематома, розпухше око.
В судовому засіданні судмедексперт ОСОБА_31 , який має стаж роботи за фахом 27 років, вищу кваліфікаційну категорію, показав, що при огляді ОСОБА_6 було встановлено, що синці свіжі, тобто утворені за 1-3 доби до огляду. Пояснив, що після утворення синця в ділянці лоба зліва над бровною дугою, він міг затекти на орбіту ока, якщо людина мала вертикальне положення. Синці на обличчі проявляються одразу від удару, на протязі кількох секунд чи хвилин, залежно від деяких факторів, зокрема й сили удару. Почервоніння це вже є синцем. Спочатку синець може мати почервоніння, спричинене крововиливом. Синець набирає максимум, коли його чітко видно, як правило протягом 1-3 годин, залежно, зокрема, й від сили удару. Може бути блідо-рожево-фіолетового кольору. Не виключено, що синяки на передпліччі правої руки могли утворились від здавлення при заломленні руки за спину. Виявлені у потерпілої синці могли утворитись не від множинних дій тупих твердих предметів, чи предмету, а від дії тупого твердого предмету, що мав нерівну поверхню.
Згідно витягу з кримінального провадження № 0000120 видно, що 29.06.2015 року від потерпілої ОСОБА_6 , надійшла заява з проханням прийняти міри до ОСОБА_4 , який цього ж дня близько 13 год. 30 хв. спричинив їй тілесні ушкодження.
Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.06.2015 року видно, що близько 15 год. 30 хв. працівники міліції прийняли від ОСОБА_6 усну заяву про те, що 29.06.2015 року біля 13 год. 30 хв. в АДРЕСА_4 ОСОБА_4 наніс їй тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта Ладижинського відділення Бюро СМЕ № 170 від 30.06.2015 року видно, що при судово-медичній експертизі у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянках обличчя, верхніх кінцівок, садна нижньої третини правого передпліччя. Тілесні ушкодження такого характеру утворились від дії твердих тупих предметів, можливо 29.06.2015 року, при обставинах вказаних потерпілою (характер їх цього не заперечує), відносяться до категорії легких, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Вищевказані покази потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_27 , експерта ОСОБА_32 , а також досліджені письмові докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог закону, не суперечать один одному, є належними, допустимими та достовірними.

Суд не приймає як допустимий доказ по справі протокол від 29.06.2015 року огляду місця події квартири АДРЕСА_2 , оскільки в судовому засіданні було встановлено, що особи вказані понятими при огляді - ОСОБА_22 , та ОСОБА_21 , не були присутні при проведенні огляду в квартирі. Що підтверджується показами свідків ОСОБА_22 , та ОСОБА_21 , даними в судовому засіданні.
Разом з тим, судом приймається до уваги інформація, яка відображена в протоколі огляду, а саме те, що в квартирі знаходиться приміщення ванної кімнати, а поряд приміщення туалету, двері в який відкриваються всередину. В приміщенні туалету знаходиться унітаз. Дані вказані обставини встановлені в ході судового розгляду та підтверджуються показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , показами обвинуваченого та потерпілої.
ОСОБА_4 в судовому засіданні не визнає винуватості у вчиненні злочину, вказує, що він дійсно заломив руку потерпілій за спину, нагнув її та тримав так саме в туалеті, оскільки він захищав матір своєї дитини, а ОСОБА_6 сварилась з ОСОБА_7 і саме виходила з туалету і хотіла накинутись на ОСОБА_10 і могла використати як зброю різні предмети, що були в туалеті.

Дані пояснення ОСОБА_4 суд сприймає критично та вважає такими, що дані з метою уникнення відповідальності та покарання, за вчинений злочин. Оскільки встановлено, що ОСОБА_6 під час сварки не тримала в руках жодних предметів. Підстав вважати, що вона може використати будь-які предмети для того, щоб завдати тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не має. А тому суд вважає такі пояснення обвинуваченого надуманими.

Суд вважає, що пояснення обвинуваченого про те, що він не бив ОСОБА_6 , а якби вдарив її кулаком правої руки в щелепу, то від такого удару тілесні ушкодження були б набагато серйозніші, є такими, що дані з метою уникнути відповідальності, та не спростовують доведене обвинувачення про те, що від сукупних умисних дій обвинуваченого потерпілій були спричинені легкі тілесні ушкодження. При цьому, суд враховує, й покази судмедексперта про те, що виявлені у потерпілої синці, зокрема на обличчі, могли утворитись не від множинних дій тупих твердих предметів, чи предмету, а від дії твердого тупого предмету, що мав нерівну поверхню.
Пояснення обвинуваченого про те, що ОСОБА_6 можливо сама спричинила собі тілесні ушкодження, для того, щоб позбавити сестру квартири, суд вважає необґрунтованими та нічим не підтвердженими. Оскільки по даній справі обвинувачується саме ОСОБА_4 , а в квартирі проживає сестра ОСОБА_6 .

Посилання обвинуваченого на те, що ОСОБА_6 одного разу вже спричиняла тілесні ушкодження сестрі нічим не підтверджені.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_7 , яка є сестрою ОСОБА_6 та матір`ю дитини обвинуваченого, в частині того, що вона зазначила, що ОСОБА_4 не бив ОСОБА_6 , він лише захищав себе чи її, коли ОСОБА_6 простягнула руки з пазурами на рівні обличчя. Він перехопив її ліву руку і заломив за спину.
Суд вважає, що в цій частині покази дані свідком з метою уникнення відповідальності батька її дитини, з яким в неї дружні стосунки. Також суд враховує й те, що ОСОБА_7 перебуває у поганих відносинах із ОСОБА_6 . В цій частині покази свідка спростовуються також сукупністю інших доказів по справі, та її ж поясненнями про те, що вона бачила невелике почервоніння на лобі в потерпілої.
Винуватість ОСОБА_4 повністю доведена матеріалами справи і суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, так, як він умисно завдав потерпілій ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження.
Обставин, які пом`якшую чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Суд, призначаючи покарання, відповідно до ст. 65 КК України, враховує всі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не має судимості, що за місцем проживання компрометуючі матеріали на нього відсутні, на обліку лікаря психіатра та нарколога не знаходиться, стан його здоров`я, відсутність обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає що в даному випадку обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити покарання у виді громадських робіт строком 150 годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а прокурору та засудженому копія вироку вручається негайно.

Суддя