Справа № 743/494/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/54/2016
Категорія - ст. 185 ч. 3 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000115 від 19.03.2015 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2015 року по кримінальному провадженню, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Добрянка Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина України (паспорт втрачений), з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Чернігівського районного суду від 11 червня 2012 року за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, з іспитовим строком в 1 рік 6 місяців,

- вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2012 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

- Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.02.2015 року останнього звільнено умовно-достроково на 11 місяців 21 день,

- вироком Менського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2015 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці, вирок звернуто до виконання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2015 року ОСОБА_6 - визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2015 року, і визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахується з 22 вересня 2015 року.

Зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання, час перебування під вартою, за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2015 року: в ІТТ Менського РВ УМВС України в Чернігівській області з 22 вересня 2015 р. по 1 жовтня 2015 р. та в Чернігівському СІЗО з 01.10.2015 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , 15 березня 2015 p., об 11 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в АДРЕСА_3 , повторно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом зламу навісного замку вхідних дверей, проник до будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_9 , звідки таємно викрав велосипед марки «Аіст», вартістю, згідно висновку експерта, 1031 грн. 48 коп., спричинивши останній майнову шкоду на вказану суму.

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 в якій він не оспорює фактичні данні та доведеність своєї вини, просить вирок суду змінити в частині призначення покарання, а саме пом`якшити призначене покарання.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача по справі, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених в ній підстав, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, вважав вирок районного суду в цій частині обґрунтованим та просив його залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 349 ч. 3 КПК України, судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження, було визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, вини обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому наслідки такого порядку, згідно вироку, роз`яснені учасникам провадження, що усуває сумніви в правильності розуміння змісту цих обставин та їх добровільності у сторін кримінального провадження.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, що він не одружений, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, що посягають на громадський порядок та громадську безпеку, у лікаря-нарколога та психіатра на обліку не перебуває, посередньо характеризується за місцем попереднього проживання, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та обставини, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі на обставини, які суд першої інстанції не врахував чи врахував не в повній мірі є такими, що не зайшли свого підтвердження. Так, на переконання колегії, судом першої інстанції в повній мірі враховані всі обставини на які посилається ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі про що вказано у вироку, та відсутні підстави для пом`якшення призначеного вироком районного суду покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4