ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
провадження № 1-кс/201/4725/2014
УХВАЛА
11 серпня 2014 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпропетровську клопотання у кримінальному провадженні № 0000179 від 16.03.2014 року, старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
11 серпня 2014 року слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором про дозвіл на арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що прокуратурою Дніпропетровською області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2014 року за № 0000179.

На час внесення відомостей до реєстру було встановлено, що голова Апостолівської районної державної адміністрації в порушення вимог ст.ст. 118, 121, 186, 186-1 Земельного кодексу України, за відсутності висновків-погодження відділу Держкомзему у Апостолівському районі Дніпропетровської області, затвердив проекти землеустрою та розпорядження № 1371-р-12 від 29.12.2012 року та передав у власність 50 громадянам земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства по 2 га кожному, загальною площею 98,08 га.

Зазначені дії кваліфікуються за ч.2 ст. 364 КК України як зловживання службовим становищем, тобто умисне, в інтересах третіх осіб використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, яке спричинило тяжкі наслідки.

Відповідно до вимог КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, тобто тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Виходячи з того, що головою Апостолівської районної державної адміністрації в порушення вимог законодавства України передано у власність 50 громадянам земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства по 2 га кожному, загальною площею 98,08 га, з метою забезпечення відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди, виникає необхідність накладення арешту на земельні ділянки.

Прокурор в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України, 2. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Однак, слідчим в зазначеному клопотанні належним чином не доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про неможливість задоволення даного клопотання.

Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, керуючись ст.ст. 110, 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1