Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кп/641/381/2015 Справа №641/6928/15-к
УХВАЛА
17 листопада 2015 року м. Харків

колегія суддів Комінтернівського районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 3 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні заявив клопотання про зміну ОСОБА_6 міри запобіжного заходу з тримання під вартою на іншу, не пов`язану з обмеженням волі з передачею ОСОБА_6 на поруки ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , додавши їх клопотання про передачу ОСОБА_6 їм під особисту поруку.

В обґрунтування свого клопотання адвокат ОСОБА_8 послався на матеріали, характеризуючи особу ОСОБА_6 , що він має малолітню дочку, одружений, має постійне місце реєстрації та проживання в м. Харкові, раніше не судимий та не має наміру укриватися від суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 , а також поручителі ОСОБА_6 та ОСОБА_12 підтримали клопотання адвоката ОСОБА_8 та просили його задовольнити.

Поручитель ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 просили не продовжувати міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України стосовно ОСОБА_7 - відсутні.

Прокурор проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 заперечував та наполягав на доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, а ОСОБА_7 на домашньому арешті, пославшись на те, що ризики переховування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від суду та чинення з їх боку тиску на потерпілу сторону і свідків не зменшились.

Приймаючи до уваги, що ухвала суду від 07.09.2015 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 припиняє свою дію 18 листопада 2015 року, а про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 припиняє свою дію 20 листопада 2015 року, судове провадження не завершене, тому суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, приходить до висновку про необхідність продовження строку запобіжних заходів щодо обвинувачених, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу стосовно обвинувачених, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків і потерпілих, перешкоджання кримінальному провадженню.
Частиною 1 статті 180 КПК України встановлено, що особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Особи ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 викликають довіру суду щодо їх добропорядності та щирих намірів забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Однак, суд не вбачає, в силу їх діяльності, реальної можливості впливу з їх боку на ОСОБА_6 та можливості забезпечення ними його доставки до суду за першою вимогою.

Так, поручитель ОСОБА_6 мешкає за межами м. Харкова і не може забезпечити постійний контроль за обвинуваченим ОСОБА_6 .. ОСОБА_10 є учасником бойових дій в зоні АТО і перебуває в іншій області. ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, а тому у суду відсутня можливість безпосередньо пересвідчитись в його особі.

Жодних відомостей, які б свідчили про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу адвокатом ОСОБА_8 не надано, оскільки відсутність фактів впливу на свідків та потерпілу сторону з боку обвинуваченого, перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення нових злочинів є наслідком застосування запобіжного заходу з початку досудового слідства.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на те що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту більше трьох разів неможливо є безпідставними та не передбачені чинним законодавством.

Доказів, щодо зменшення або відсутність ризиків переховування ОСОБА_7 від суду, чинення тиску на потерпілу сторону та свідків з метою уникнення відповідальності, іншим чином перешкоджання кримінальному провадженню, адвокатом ОСОБА_9 не надано.

Підставами продовження запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, наявність ризиків переховування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від суду, чинення тиску на потерпілу сторону і свідків з метою уникнення відповідальності, оскільки їм відомо місце роботи свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що виключає підстави для скасування чи зміни обраних запобіжних заходів на більш м`які.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 331 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:
Відмовити адвокату ОСОБА_8 в задоволенні клопотання про зміну ОСОБА_6 міри запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Продовжити строк тримання під вартою, обраний на досудовому розслідуванні, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, строком на 60 днів, тобто до 15 січня 2016 року.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраний на досудовому розслідуванні, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, строком на два місяці, тобто до 17 січня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя - ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3