Справа № 524/1571/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000343 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджан, вірмена, громадянина України, з середньою освітою, працюючого водієм ПП «Союз-авто-експрес», одруженого, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачується у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 06.08.2014 року приблизно в 17 год. 40 хв. в світлий час доби, рухаючись по сухому асфальтобетонному покриттю по проспекту Полтавському в м. Кременчуці Полтавської області в напрямку від проспекту 50-річчя Жовтня до вул. Некрасова, керував пасажирським автобусом «Богдан-А 09202» д.н.з. НОМЕР_1 . В цей час, попереду, з другорядної дороги - проїзду Аврори на проїзну частину проспекту Полтавського, керуючи велосипедом «Україна», виїхав ОСОБА_7 , який почав виляти та змінювати напрямок свого руху ліворуч, перетинаючи проїзну частину проспекту Полтавського справа наліво по напрямку руху автобуса «Богдан-А 09202» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням обвинуваченого.

Рухаючись у вказаному напрямку у заданій дорожній обстановці та наближаючись до б. 115 по проспекту Полтавському в м. Кременчуці, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України де вказано, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Тобто, водій ОСОБА_4 , діючи із злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своєї бездіяльності у виді дорожньо-транспортної пригоди та смерті потерпілого, хоча повинен був і міг передбачити ці наслідки, своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу та допустив наїзд передньою правою частиною автобуса «Богдан-А09202» д.н.з. НОМЕР_1 на ліву бокову частину велосопедиста ОСОБА_7 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 спричинені чисельні тілесні ушкодження, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення і знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю постраждалого.

Смерть ОСОБА_7 настала в результаті політравми, яку він отримав під час дорожньо-транспортної пригоди, перебуваючи за кермом велосипеда, і яка в свою чергу ускладнилася масивною внутрішньою крововтратою, що стало безпосередньою причиною смерті.

Допитаний в судовому засіданні по суті обвинувачення ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується не визнав та по суті події пояснив, що 06.08.2014 року він керував автобусом по маршруту «Авторинок Кохнівський хлібзавод», приблизно біля 17 год. 40 хв. автобус рухався по Полтавському проспекту. В цей час обвинувачений помітив, як з правої сторони по другорядній дорозі рухається велосипедист в бік Полтавського проспекту. Перед виїздом на головну дорогу там (по ходу руху велосипедиста) установлений знак 2.1 «Дати дорогу», але чоловік не зупинився, а як їхав так і їхав, прямо та спокійно. Обвинувачений побачив, що чоловік в його сторону подивився та продовжив рух. Проїхавши метрів 15 у напрямку руху автобуса велосипедист не виявляв ніяких ознак небезпеки для руху, їхав прямо, чітко і не давав ніяких підстав обвинуваченому гальмувати. Обвинувачений їхав ближче до осьової лінії, приблизно біля двох метрів від велосипедиста. Коли відстань між автобусом і велосипедистом була приблизно 2 метри, велосипедист різко повернув ліворуч. Обвинувачений натиснув на гальма і почав повертати автобус ліворуч, щоб запобігти наїзду на велосипедиста, але уникнути зіткнення не вдалося. Після удару велосипедист упав ближче до осьової лінії. Обвинувачений зупинив автобус, вибіг, надав першу медичну допомогу. В той день обвинувачений алкоголю не вживав, водійський стаж має 38 років, відкриті категорії С, Д, Е приблизно з 1970 року. За кермом автобуса до моменту ДТП обвинувачений працював приблизно 8 років. По маршруту, де сталося ДТП, обвинувачений проїжджає кожного дня приблизно 7 разів. Перед зіткненням обвинувачений не сигналив. Рухався зі швидкістю приблизно 50 км/год. В момент, коли велосипедист виїхав на головну дорогу, відстань між автобусом і велосипедистом була приблизно 30 метрів і потім їхав прямо і спокійно. Коли виїжджав на головну дорогу велосипедист не зупинявся, а тільки подивився в бік автобуса. В тій частині, де велосипедист повертав ліворуч, мається розмітка у виді подвійної суцільної лінії, а в районі виїзду з другорядної дороги переривчата лінія. Перед поворотом велосипедист не показував рукою знак повороту, їхав прямо і спокійно не петляв. Перед поворотом велосипедиста ліворуч, відстань між ним та автобусом була приблизно 2 метри, автобус їхав ближче до осьової лінії. Зіткнення відбулося майже на осьовій лінії, на смузі руху автобуса, в автобуса пошкоджена права частина, а в велосипеда ліва. Під час слідчого експеремента обвинувачений говорив те саме, що в суді, а протокол не зміг прочитати через незрозумілий почерк слідчого, в голос протокол не зачитувався. Слідчий запропонував підписатися, запевнивши, що в протоколі немає нічого суттєвого. Обвинувачений не гальмував, оскільки велосипедист не виляв по дорозі, а їхав впевнено, небезпека для руху, на думку обвинуваченого, у нього виникла в момент повороту велосипедистом ліворуч без будь-яких попереджувальних сигналів, однак в цей момент відстань між транспортними засобами була приблизно 2 метри і зіткнення не вдалося уникнути. З висновком експерта обвинувачений не згоден в тій частині, що велосипедист питляв по дорозі. Слідчому обвинувачений не говорив такого, але розписався, оскільки був наляканий та в шоковому стані, а адвоката не було. Під час проведення слідчого експерименту обвинуваченому не був роз`яснений його статус та не були роз`яснені будь-які права, захисника в цей час не було.

Свідок ОСОБА_8 дала суду пояснення про те, що вона працює кондуктором на маршруті 3-а і в день ДТП їхала в автобусі з обвинуваченим в якості кондуктора. 06.08.2014 року свідок з обвинуваченим їхали автобусом на маршруті 3-а, це був останній рейс. Це було приблизно 17 год. 45 хв. Їхали зі сторони Пивзаводу до Кохнівки. Між мостами в районі виїзду з жилого масиву Лашків. В автобусі людей було багато, водій їхав не швидко на середній швидкості. Швидкість свідок точно вказати не може, при її допиті міліціонери самі записали швидкість. Потерпілий виїхав зі сторони ОСОБА_9 , там перед виїздом стоїть знак. Свідок побачила, що велосипедист їде під автобус «наче смертник». На думку свідка, водій не винуватий, так як потерпілий сам кинувся під автобус. Від людей свідок чала, що потерпілий погано бачить, можливо він не побачив автобус і хотів переїхати дорогу. Як потерпілий виїхав свідок навіть не помітила, а бачила, що він їхав прямо під автобус. Коли він з`явився на дорозі свідок не бачила, а бачила, як він «наче з-під землі виїхав під автобус». Чи сигналив водій свідок не пам`ятає.

Під час допиту свідок говорила слідчому, що нічого не бачила і не пам`ятає, але слідчий запевняв її, що це формальність. На запитання прокурора свідок відповіла, що протокол вона не читала, протокол допиту свідка, який був надрукований, свідок підписувала поблизу зупинки громадського транспорту під час зустрічі зі слідчим, який під`їхав на автомобілі. При цьому, протокол свідок не читала. Під час допиту слідчим свідок не говорила, що велосипедист перед зіткненням почав виляти, у цьому її переконав слідчий, запевнивши, що протокол це формальність. На запитання прокурора свідок відповіла, що з нею проводився слідчий експеримент, під час якого, вона говорила слідчому, що не бачила що відбувалось на дорозі перед зіткненням, але слідчий її заплутав. На якій відстані знаходився автобус від перехрестя в момент виїзду з перехрестя велосипедиста свідок не бачила, це саме вона говорила і слідчому. Свідок на запитання прокурора відповідала, що такі самі показання, що вона дає в суді вона давала і слідчому. Перед зіткненням свідок побачила велосипедиста за секунду. Де знаходився автобус, коли свідок побачила велосипедиста свідок не пам`ятає. На запитання прокурора свідок повідомила, що слідчі самі вказували величини замірів, які встановлені під час слідчого експерименту, а свідок лише погоджувалася зі слідчими, слідчі запевняли, що це все формальності. Поняті були під час слідчого експерименту, а ще була якась жінка. Де відбулося зіткнення свідок не бачила. Чи сигналив водій свідок не пам`ятає. Водій їхав по правій смузі, а потім, уникаючи удару, звертав вліво. На запитання захисника свідок ОСОБА_8 відповіла, що під час руху автобуса перед ДТП, вона була повернута боком до проїжджої частини і лобового скла і механізму ДТП не бачила, про це вона говорила слідчим, але слідчі, запевнивши свідка, що це формальності самі зробили заміри на місці ДТП і самі прочитали їй протокол та дали підписати (журнал судового засідання за 17.04.2015 року час запису 9 хв. 59 сек.). Протокол дали підписати свідкові, але вона його не читала, оскільки була без окулярів. Як велосипедист виїжджав і їхав свідок не бачила, а бачила, як він виїхав під автобус. У схему, яка додана до протоколу слідчого експерименту свідок не вникала. На місці проведення слідчого експерименту був чоловік слідчий та ще якась жінка.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_8 суд враховує те, що на час, коли сталося ДТП та на даний час вона працює на одному підприємстві з ОСОБА_4 . По матеріалам справи об`єктивно встановлені ті обставини, що потерпілий ОСОБА_7 також допустив порушення Правил дорожнього руху України і ці порушення знаходяться в причинному зв`язку з ДТП. При цьому, як слідує із матеріалів справи, порушення Правил дорожнього руху з боку потерпілого були очевидними для будь-якого свідка події, оскільки він, виїжджаючи з другорядної на головну дорогу не пересвідчився у відсутності транспортних засобів, що наближаються, та без будь-яких сигналів почав змінювати напрямок свого руху, не переконавшись у безпеці даного маневру. За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_8 , знаючи ОСОБА_4 як порядну людину та добросовісного водія, а також суб`єктивно оцінюючи механізм ДТП свідком якого вона була, намагається полегшити долю обвинуваченого ОСОБА_4 шляхом надання свідчень на користь останнього. Саме з цією метою, на думку суду, свідок ОСОБА_8 даючи свідчення про обставини проведення слідчого експерименту стверджувала, що заміри, проведені з її слів, є приблизними і вона не впевнена в тому, що достовірно все запам`ятала. Також на протязі її допиту в суді та одночасного допиту ОСОБА_8 з понятими, свідок вказувала, що не вважає водія ОСОБА_4 винуватим у тому, що сталося та не хотіла давати свідчення, які б йому нашкодили.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочину, що йому інкримінується, його, вина на думку суду, підтверджується наступними доказами дослідженими та перевіреними судом.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.08.2014 року зі схемою та фототаблицями до даного протоколу, яким зафіксовано загальну обстановку, сліди та розташування транспортних засобів безпосередньо після події ( а.с. 62-78).

Протоколом огляду від 06.08.2014 року пасажирського автобуса марки «Богдан А 09202» д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до якого, на автобусі виявлені пошкодження лобового скла з лівого боку, пошкодження на передньому бампері з правої сторони, нашарування лако-фарбового покриття чорного кольору на передній частині автобуса ( а.с. 79-80).

Протоколом огляду від 06.08.2014 року велосипеда «України» чорного кольору, відповідно до якого, відповідно до якого на велосипеді зігнута рама в нижній частині та вигнуте кермо у правий бік, виявлені нашарування фарби фіолетового кольору на лівій педалі та рамі ( а.с. 81-82).

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння від 06.08.2014 року, водій ОСОБА_4 не перебував у стані алкогольного сп`яніння ( а.с. 83).

Згідно протоколу пред`явлення трупа для впізнання від 11.08.2014 року, потерпіла ОСОБА_10 вказала, що загиблий є її батьком ОСОБА_7 ( а.с. 95).

Протокол додаткового огляду дорожньо-транспортої пригоди від 23.12.2014 року визнано недопустимим доказом ухвалою суду від 06.08.2015 року, а тому, цей протокол не приймається до уваги при постановленні рішення (а.с. 163-105).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 492 від 11.09.2014 року, ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми з лінійним переломом кісток основи і склепіння черепа, крововиливи під оболонки в речовину, стовбур та підкірку головного мозку, крововиливи в м`які покрови голови зі сторони внутрішньої поверхні та правий скроневий м`яз, травматична ампутація трьох зубів верхньої щелепи зліва, множинні поверхневі рани (садна) та синці обличчя, закрита травма грудної, черевної порожнини та порожнини тазу з множинними переломами груднини, ребер справа і зліва, лівої ключиці та лопатки, багато скалковий перелом кісток тазу зліва з порушенням цілісності лівого тазостегнового суглобу та неповним розривом тазового кільця в ділянці лонного зчленування, крововиливами розшаровую чого характеру в місцях вище вказаних переломів кісток, крововиливом у плевральні порожнини, множинними розривами та крововиливами на поверхні легень та в товщі тканини, крововиливами на поверхні серця, множинними розривами капсули та крововиливами на поверхні печінки і селезінки, множинними саднами тулуба, верхніх і нижніх кінцівок, закритої травми хребта з переломом третього грудного хребця, крововиливами в просвіт спинномозкового каналу, під оболонки та в речовину спинного мозку з вогнищами деструкції тканини спинного мозку на рівні перелому хрепта, множинними переломами остистих відростків хребців грудного відділу хребта, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення і перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю постраждалого.

Смерть ОСОБА_7 настала в результаті політравми, яку він отримав під час дорожньо-транспортної пригоди, перебуваючи за кермом велосипеда, і яка в свою чергу ускладнилася масивною внутрішньою крововтратою, що стало безпосередньою причиною смерті. (а.с. 107-110).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 від 24.12.2014 року та схеми додатку до протоколу (а.с. 51-53), експериментальним шляхом було встановлено швидкість руху автобуса «Богдан», місце наїзду на велосипедиста відносно осьової лінії дорожньої розмітки, міце виїзду на головну дорогу та зміни напрямку руху велосипедистом, відстань від місця зміни напрямку руху велосипедиста до місця зіткнення, час з моменту зміни напрямку руху до моменту зіткнення. Вказані величини у подальшому були використані експертом автотехніком під час складення висновку № 44 судової автотехнічної експертизи від 28.01.2015 року. (а.с. 51-53).

Згідно журналу та звукозапису судового засідання від 17.04.2015 року (час звукозапису 10. 06), після допиту свідка ОСОБА_8 за клопотанням прокурора, судом був досліджений протокол проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 від 24.12.2014 року. Протокол досліджувався шляхом оголошення прокурором його змісту, стороні захисту було запропоновано ознайомитися з даним протоколом додатково та висловити свої зауваження. Надана можливість стороні захисту висловити зауваження на даний протокол.

Свідок ОСОБА_11 повідомив суду, що він в один з днів перебував на Полтавському проспекті і бачив, як велосипедист виїхав на головну дорогу, виїхав з правої сторони обочини та почав їхати вліво, тобто на ліву сторону проїзної частини, потім почав виляти та в`їхав в автобус. Водій автобуса рухався приблизно зі швидкістю 40 км/год. Також свідок ОСОБА_11 повідомив, що був залучений у якості понятого під час слідчого експерименту. Під час слідчого експерименту, слідчий робив заміри лінійкою, а інший чоловік їздив на велосипеді. Свідок ОСОБА_8 також була присутня на місці події та розповідала як все було. Жінка розповідала обставини, а слідчий робив заміри. Ще один чоловік їздив на велосипеді з метою встановлення відстаней, що зазначені в протоколі. Жінка (свідок ОСОБА_8 ) говорила від якої точки до якої необхідно проводити заміри, вона ж говорила як їхати чоловіку на велосипеді, а слідчий робив заміри. Точку з якої почав виляти велосипедист указувала наче б то жінка, яка присутня в залі, точно свідок уже не пам`ятає. На місці події на жінку (свідка ОСОБА_8 ) ніхто не тиснув та ніхто не підказував їй, що говорити.

Під час одночасного допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , ОСОБА_8 не погодилася із показаннями понятого та наполягала на своїх показаннях. В кінці одночасного допиту ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , остання погодилася з показаннями понятого (журнал судового засідання від 06.05.2015 року час звукозапису 10.14). Свідок ОСОБА_11 під час його допиту в суді наполягав на тому, що саме ОСОБА_8 вказувала як відбувався механізм ДТП, але все це вона розповідала приблизно і постійного говорила, що точно вона не пам`ятає нічого, вважає водія невинуватим.

Свідок ОСОБА_12 повідомив суду, що він був понятим під час проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 . Під час слідчого експерименту на велосипеді проїжджав чоловік. Жінка говорила, що вона їхала в автобусі та бачила як все відбувалося. Жінка говорила де проїжджав автобус, в якому місці дороги. Поруч з жінкою (свідком ОСОБА_8 ) сидів понятий, а слідчий все записував. Жінка розповідала, що вона сиділа в маршрутці та бачила як все відбувалося насправді. Чи говорив хтось про те, що велосипедист виляв свідок не пам`ятає, але говорили, що велосипедист пересікав дорогу. Говорили про те, що водій маршрутки намагався уникнути наїзду шляхом повороту ліворуч і велосипедиста зачепив вже на дорозі. Жінка з участю якої проводився слідчий експеримент розповідала все добровільно без будь-якого тиску. Зі схемою свідок знайомився. Свідкові зачитувався протокол вголос слідчим. Свідок переконався, що всі заміри були нанесені на схему правильно. Жінка розповідала в присутні свідка, як все було і що вона бачила. При цьому ОСОБА_8 стверджувала, що водій не винний. Свідок вказувала ті точки, з яких проводилися заміри, при цьому на неї ніхто не тиснув. Всім учасникам слідчого експерименту показували ці точки і всі погоджувалися з тим, що приблизно з цих точок необхідно проводити заміри.

Сторона захисту в судовому засіданні наполягала на тому, що протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 від 24.12.2014 року ( а.с. 51-53) є недопустимим доказом з тих підстав, що ОСОБА_8 в судовому засіданні заявила про те, що відомості внесені в протокол не з її слів, а сам протокол вона не читала, так як була без окулярів.

Оцінюючи протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 від 24.12.2014 року суд, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, співставляє дані цього протоколу з даними отриманими під час безпосереднього допиту в суді свідка ОСОБА_8 та понятих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 .

Так поняті ОСОБА_11 і ОСОБА_12 під час їх допиту та одночасного допиту зі свідком ОСОБА_8 зазначали, що під час слідчого експерименту, остання самостійно і без будь-якого тиску розповідала про механізм дорожньо-транспортної пригоди, а слідчий за допомогою понятих проводив відповідні заміри. Також свідки зазначили, що зі змістом протоколу вони ознайомилися і поставили на ньому свої підписи. Свідок ОСОБА_8 також під час її допиту на запитання адвоката відповіла, що слідчий сам прочитав протокол та дав їй підписати (журнал судового засідання за 17.04.2015 року час запису 9 хв. 59 сек.).

Причин недовіряти свідченням понятих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 суд не вбачає, доказів того, що ці особи заінтересовані в результатах кримінального провадження стороною захисту суду не надано.

Згідно висновку № 44 судової автотехнічної експертизи від 28.01.2015 року, експерт дослідив три можливих варіанти механізму дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до наданих слідчим вихідних даних. Перший варіант це дослідження згідно вихідних даних, що отримані під час додаткового огляду місця дорожньо-транспортої події за участю водія ОСОБА_4 від 23.12.2014 року Вказаний протокол визнано недопустимим доказом ухвалою суду від 06.08.2015 року, а тому висновки, що зроблені на підставі вихідних даних за першим варіантом не приймаються судом до уваги. Третій варіант це дослідження по показанням свідка ОСОБА_13 . Показання даного свідка визнані експертом технічно не спроможними, тобто такими, що явно суперечать об`єктивним слідам на місці події, а тому експерт не досліджував обставини за показаннями свідка ОСОБА_13 з наданням відповідей на питання, що задані в постанові слідчого.

Другий варіант експертного дослідження проведений експертом з урахуванням вихідних даних, що отримані під час слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 . Приймаючи до уваги вихідні дані, що отримані під час слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 судовий експерт автотехнік зазначив, що водій автобуса «Богдан А09202» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти наїзду на велосипедиста ОСОБА_7 .

Дії водія автобуса «Богдан А09202» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 не відповідали п. 12.3 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Також експертом зазначено, що в даній дорожній обстановці, велосипедист ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автобусом «Богдан А09202».

В даній дорожній обстановці, дії велосипедиста ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 10.1 «Правил дорожнього руху України» і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. ( а.с. 138-143).

Експерт автотехнік ОСОБА_14 , який був викликаний до суду для роз`яснення свого висновку та допитаний у порядку ст. 356 КПК України, дав суду пояснення про те, що свої висновки він підтверджує повністю. Також експерт зазначив, що вихідні дані для досліджень він використовував з постанови слідчого про призначення експертизи, а також використовувалися матеріали кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_10 суду дала пояснення про те, що перед подією не була знайома з обвинуваченим ОСОБА_4 знала його візуально, як водія маршрутного автобуса. Батько потерпілої загиблий ОСОБА_7 часто їздив на велосипеді, приблизно в тиждень три рази. Велосипед у нього був справний, бо батько за цим слідкував. У загиблого було водійське посвідчення. Він їздив на мотоциклі, а в молоді роки і на автомобілі. Правила дорожнього руху загиблий знав, коли їздив на мотоциклі в присутності потерпілої, загиблий показував рукою сигнал повороту. Зі слів сестри потерпіла знає, що в день ДТП загиблий почувався добре, на здоров`я не скаржився, алкоголь не вживав. Потерпіла не має претензій до ОСОБА_15 , оскільки знає його як сумлінного водія. На суворому покаранні потерпіла не наполягає, на реальній мірі покарання потерпіла також не наполягає, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що вона в день ДТП їхала з дитиною в маршрутці. Свідок сиділа за водієм. Між мостами по проспекту Полтавському маршрутка збила чоловіка. За дорогою свідок не слідкувала. Водій їхав не швидко, з метою уникнути зіткнення водій уходив вліво. Як виїхав на дорогу і як рухався велосипедист свідок не бачила. Водій рухався не швидко, на думку свідка, ближче до правого краю. Чи нажимав на сигнал водій автобуса перед ДТП свідок не пам`ятає. Пам`ятає, що люди кричали куди він їде на адресу велосипедиста. Свідок чула як відбулося зіткнення, перед зіткненням водій гальмував приблизно за 5-7 секунд. Водій почав гальмувати і звертати вліво (при цьому пасажири автобуса подалися вперед), а потім уже почули удар. Від ДТП дитина свідка отримала незначні травми, але претензій у свідка до обвинуваченого немає.

Свідок ОСОБА_13 дала суду показання про те, що 06.08.2014 року вона була пасажиром маршрутки і бачила як велосипедист їхав на зустріч маршрутному автобусу.

Дані показання свідка суд оцінює, як недостовірні, оскільки ці показання суперечать матеріалам справи в частині напрямку руху велосипедиста.

За клопотанням прокурора та сторони захисту судом була допитана свідок ОСОБА_17 , яка повідомила, що вона працює в слідчому управлінні УМВС України в Полтавській області. По суті події свідок повідомила, що в серпні 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода з потерпілим. На місце події виїжджав слідчий ОСОБА_18 та було встановлено, що водій автобуса на Полтавському проспекті збив чоловіка велосипедиста. Після того, як було встановлено, що потерпілий помер, на місце події був викликаний експерт автотехнік та огляд проводився за участю експерта. Прибувши на місце події, свідок також бачила сліди юзу автобуса на зустрічній смузі руху. Водій ОСОБА_4 також був на місці події, був у тверезому стані та пояснював, що велосипедист виїхав з правого узбіччя та поводився неадекватно на дорозі, а саме - питляючи почав змінювати напрямок свого руху з права на ліво. Водій намагався уникнути зіткнення, шляхом повороту ліворуч, однак зіткнення все таки відбулося. На автобусі була пошкоджена права сторона. Під час розслідування слідчим проводився слідчий експеримент і свідок ОСОБА_17 була присутня на місці події у якості водія службового автомобіля.

Згідно висновку № 754/755 від 05.11.2014 року комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, технічна можливість уникнути пригоди з боку водія велосипеда ОСОБА_7 в даних дорожніх умовах визначалася виконанням ним п.п. 10.1, 16.11 «Правил дорожнього руху України», для чого у нього не було перешкод технічного характеру.

В умовах місця пригоди дії водія велосипеда ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 16.11 «Правил дорожнього руху України» і, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з пригодою. ( а.с. 111-136).

Таким чином, заслухавши справу на засадах змагальності і диспозитивності в межах пред`явленого обвинувачення, оцінивши сукупність досліджених доказів керуючись законом та за своїм внутрішнім переконанням, суд приходть до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього рух, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, форму вини, всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість наслідків, що наступили від злочину, дані про особу обвинуваченого, який є особою раніше не судимою, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно. Враховується також вік та стан здоров`я обвинуваченого.

Суд вважає, що наявність в діях потерпілого ОСОБА_7 порушень вимог Правил дорожнього руху, які знаходилися в причинному зв`язку з пригодою, є обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Також, суд вважає, що невизнання ОСОБА_4 своєї вини не є обставиною, яка повинна впливати на вид, розмір або інші обставини призначення покарання, оскільки кожен хто обвинувачується має право на захист. Право на захист є основним і невід`ємним правом кожної людини, а тому ніхто не зобов`язаний визнавати свою вину або доводити свою невинуватість.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд вважає добровільне відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_10 ( а.с. 158), наявність в діях потерпілого порушень Правил дорожнього руху, які перебували у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою (а.с. 111-136).

Обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив неумисний злочин, наявність кількох пом`якшуючих вину обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості злочину, характеристики особи обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується виключно позитивно, як допитаними в суді учасниками процесу, так і за місцем роботи та проживання, суд призначаючи ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі дійшов висновку про можливість його виправлення без реального відбуття покарання в місцях позбавлення волі а тому, вважає за можливе на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши обвинуваченого від покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.

Суд також не знаходить підстав для призначення додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин з необережності, не перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та потерпіла не наполягала на призначенні такої міри покарання.

Судові витрати на проведення експертиз складають 3 075 грн. та підлягають стягненню з обвинуваченого.

Відповідно до ст. 100 КПК України, транспортні засоби необхідно залишити у власності законних володільців, а диск з файлами фотографування і відеозапису з місця пригоди залишити при матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи.

Речові докази: автобус «Богдан-А 09202» д.н.з. НОМЕР_1 залишити законному володільцю ОСОБА_19 ( а.с. 51), велосипед «Україна» передати потерпілій ОСОБА_10 ( а.с. 92), диск з файлами фотографування та відеозапису місця події ( а.с. 93) залишити в матеріалах справи.

Процесуальні витрати на проведення комплексної судовоих автотехнічних експертизи, що складають 3075 грн., стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Полтавського відділення при Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. заслуженого професора М.С. Бокаріуса. (а.с. 112, 137).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя