Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/576/15 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст.115 КК Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2015 року. м. Кіровоград
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000096 від 11.02.2013 року за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_12 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 березня 2015 року.

Цим вироком:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, українця, особи без громадянства, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, має неповнолітню дитину, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , з квітня 2007 року по 09.10.2007 року фактично проживав в АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості
визнано винуватим та призначено покарання:

-за ч.2 ст.15 п.п.6,9 ч.2 ст.115 КК України на11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;
-за ч.2 ст.187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;
-за ст.348 КК України на 9 років позбавлення волі;
-за ч.2 ст.263 КК України на 2 роки позбавлення волі;
-за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі;
-за ч.1 ст.121 КК України на 6 років позбавлення волі;
-за ч.2 ст.289 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_11 остаточно призначено покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
За ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК України ОСОБА_11 виправдано у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного кримінального правопорушення.
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Мирний Архангельської області, Російської Федерації, росіянина, громадянина Російської Федерації, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , з вересня 2007 року по 09.10.2007 року проживав в АДРЕСА_4 , такого, що не має судимості,
визнано винуватим та призначено покарання:

- за ч.2 ст.187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;
- за ст. 348 КК України на 9 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.289 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;
- за ч.1 ст.263 КК України на 2 роки позбавлення волі;
- за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_12 остаточно призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Ватутіне Черкаської області, українця, громадянина України, із незакінченою вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_5 , не судимого,
визнано винуватим та призначено покарання за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на 7 років 6 місяців позбавлення волі
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Олександрівка Петрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_6 , такого, що не має судимості,
визнано винуватим та призначено покарання за ч.2 ст.187 КК України у виді 7 років позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на користь потерпілого ОСОБА_15 солідарно 2100 грн. матеріальної шкоди та моральну шкоду: з ОСОБА_11 - 30000 грн., з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 - по 10000 грн.;
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_16 1617 грн. 60 коп. матеріальної шкоди та 40000 грн. моральної шкоди.
Стягнуто ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_17 925 грн. матеріальної шкоди та 3000 грн. моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави 11 грн. 03 коп. витрат за залучення експертів.
Стягнуто з ОСОБА_12 на користь держави 405 грн. 64 п. витрат за залучення експерти.
Долю речових доказів вирішено відповідно ст. 100 КПК України.
ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 визнано винуватими у вчинені нападу за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Крім того, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб;
Крім того, ОСОБА_12 вчинив незаконне носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Крім того, ОСОБА_11 вчинив замах на умисне вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, з метою приховати інший злочин, незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Кримінальні правопорушення вчинено за таких обставин.
03.10.2007 року, близько 03 год. 00 хв., поблизу будинку № 98 по просп. Леніна у м. Олександрії, ОСОБА_11 , за попередньою змовою з ОСОБА_12 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, нанесли ОСОБА_18 , який йшов по вулиці, удари руками і ногами по різних частинах тіла, від яких потерпілий впав на землю, а ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відкрито заволоділи його майном, а саме: мобільним телефоном «Нокіа 6233» вартістю 1093 грн. 73 коп. і шкіряною чоловічою курткою вартістю 651 грн. Згідно судово-медичної експертизи ОСОБА_18 були завдані тілесні ушкодження у вигляді: ран і гематом обличчя, синців обличчя і шиї, правого стегна, зазначені тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після вчинення злочину ОСОБА_11 і ОСОБА_12 зникли з місця вчинення злочину, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.
Крім того, 05.10.2007 року, близько 17 год. 00 хв., поблизу магазину «Оріон» по просп. Леніна, 100 у м. Олександрії, на ґрунті раптово виниклих, особистих неприязних відносин ОСОБА_11 з метою умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, реалізуючи свій злочинний намір, умисно наніс удар кухонним ножем в область черевної порожнини ОСОБА_17 , чим умисно заподіяв останньому тілесне ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи № 12 від 18.01.2008 року, у вигляді проникаючого ножового поранення (одного) черевної порожнини з пошкодженням тонкого кишечника, брижі і сальника, яке могло утворитися від однократного травмуючого впливу предмета з характеристиками гострого і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Після вчинення злочину ОСОБА_11 зник з місця події, чим вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України.
Крім того, у цей же день, 05.10.2007 року, близько 17 год. 20 хв., ОСОБА_11 , знаходячись поблизу будинку № 98 по просп. Леніна у м. Олександрії, незаконно заволодів автомобілем марки «Great Well Deer», державний номер НОМЕР_1 , належного на праві приватної власності ОСОБА_19 , повторно (після вчинення грабежу ОСОБА_18 ). Після заволодіння автомобілем ОСОБА_11 з місця пригоди зник. У ході незаконного використання автомобіля ОСОБА_11 заподіяв автомобілю «Great Well Deer», державний номер НОМЕР_1 , пошкодження, для усунення яких згідно розрахунку розміру страхового відшкодування № 128 необхідна сума 10 625 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_19 матеріальний збиток на зазначену суму, чим вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України.
Крім того, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , за попередньою змовою, маючи намір на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_15 , 09.10.2007 року, отримавши по мобільному телефону повідомлення ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_15 покинув територію ринку і попрямував додому, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 прибули до першого під`їзду будинку АДРЕСА_7 , де проживав ОСОБА_15 . Увійшовши в під`їзд будинку, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , зайняли місце на площадці між 2 і 3 поверхами, звідки спостерігали, коли до будинку під`їде ОСОБА_15 . Близько 13 год. 15 хв., коли ОСОБА_15 зайшов на сходовий майданчик першого поверху, ОСОБА_12 , спустившись зі сходів на перший поверх, наніс удар кулаком ОСОБА_15 в область обличчя, після чого, схопивши його рукою за шию почав душити, заволодівши при цьому майном останнього, а саме: сумкою вартістю 96 грн. та грошима - 67849 грн., 700 євро, 8500 рублів, 865 доларів США, а всього 78949 грн., які в ній знаходились, а також барсеткою вартістю 42 грн. та документами, які в ній знаходились, а саме: водійським посвідченням на ім`я ОСОБА_15 , технічним паспортом на автомобіль «Опель-Омега», державний номер НОМЕР_2 , талоном до посвідчення водія, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 79087 грн. Після цього ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 почали втікати. У цей час ОСОБА_11 , з метою уникнути відповідальності за вчинення розбійного нападу, його приховування, діючи самостійно, без відома і згоди на те співучасників нападу, спустившись на майданчику сходів першого поверху першого під`їзду будинку АДРЕСА_7 , усвідомлюючи небезпеку своїх дій для життя потерпілого, завдав йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, а саме: два удари ножем в область грудної клітки і живота, пошкодивши тим самим життєво важливі органи: тонкий кишечник і брижу з наявністю внутрішньочеревної кровотечі, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент заподіяння, бажаючи таким чином заподіяти смерть потерпілому. Незважаючи на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, у вигляді ножових поранень в області тулуба, потерпілий, завдяки наданій вчасно медичній допомозі, не був позбавлений життя, тобто, ОСОБА_11 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Після скоєння злочину ОСОБА_11 , приєднавшись до ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , з місця вчинення злочину зникли, чим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України, а ОСОБА_11 , крім того, злочин, передбачений ч.2 ст.15,п.п.6,9 ч.2 ст. 115 КК України.
В цей же день, 09.10.2007 року, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 прибули в район автовокзалу в м. Олександрія. Близько 13 год. 45 хв., на законні вимоги до них працівників правоохоронного органу - оперуповноважених Олександрійського ВБОЗ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_16 і ОСОБА_20 «Стояти, міліція!», ОСОБА_11 , достовірно знаючи, що вказані особи являються працівниками міліції з метою уникнення затримання за вчинений безпосередньо перед цим розбійний напад за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 і особисто ним замах на умисне вбивство ОСОБА_15 , чинив їм опір. При цьому ОСОБА_11 , реалізуючи свій намір, спрямований на позбавлення життя працівника правоохоронного органу, при виконанні ним службових обов`язків по затриманню злочинців, які вчинили розбійний напад на ОСОБА_15 , завдав ОСОБА_16 удар ножем в область грудної клітини з ушкодженням життєво важливих органів: перелому 3-го ребра з правої сторони, проникаючого поранення грудної клітки з правої сторони, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Зважаючи на своєчасно надану медичну допомогу ОСОБА_16 не був позбавлений життя. При цьому ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на позбавлення життя працівника правоохоронного органу, при виконанні ним службових обов`язків по затриманню злочинців, які вчинили напад на ОСОБА_15 , здійснив множинні постріли з пістолета ПГШ-790, 9 мм, «SСМЕISSЕR» НОМЕР_3 в ОСОБА_20 , однак не влучив, чим не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з незалежних від його волі причин. Після вчинення злочину ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 , втекли з місця події, а ОСОБА_13 був затриманий працівниками міліції. При цьому ОСОБА_12 , залишаючи місце події, проник у службовий автомобіль ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_4 , що належить Олександрійському ВБОЗ, на якому співробітники ОСОБА_16 та ОСОБА_20 , виконуючи службові обов`язки, прибули в район автовокзалу м. Олександрії, зник на ньому з місця події. У подальшому ОСОБА_12 залишив автомобіль біля домоволодіння № 6 по пров. Семена Апостола у м. Олександрії. Вказаними протиправними діями ОСОБА_11 , маючи умисел на позбавлення життя ОСОБА_16 , заподіявши вказані тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх заподіяння, тобто, виконавши всі протиправні дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не отримавши бажаного результату з причин, що не залежали від його волі та ОСОБА_12 , здійснивши постріли з пістолета ПГШ-790, 9 мм, «SСМЕISSЕR» НОМЕР_3 в ОСОБА_20 вчинили замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто злочин, передбачений ст. 348 КК України.
Застосувавши, 09.10.2007 року за вищевказаних обставин наявний у нього ніж, як знаряддя замаху на вбивство ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , який згідно висновку експертизи № 27/25 від 03.02.2008 є холодною клинковою зброєю колючо-ріжучої дії і який ОСОБА_11 носив при собі без відповідного дозволу органу внутрішніх справ, ОСОБА_11 , тим самим, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України.
ОСОБА_12 , заволодівши за вищевказаних обставин автомобілем ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_4 , вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно (після вчинення грабежу ОСОБА_18 та вчинення розбою відносно ОСОБА_15 ), тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, а застосувавши 09.10.2007 року за вищевказаних обставин наявний у нього пістолет ПГШ-790, 9мм, «SСМЕISSЕR» НОМЕР_3 , який є короткоствольною вогнепальною зброєю, придатною для здійснення пострілів способом роздільного спорядження, при використанні газових або шумових патронів калібру 9 мм і картечі діаметром 7 мм володіє достатньою пробивною силою для ураження людини - вчинив носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто злочин передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

По епізоду стосовно ОСОБА_16 суд виправдав ОСОБА_11 за ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК України, у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного кримінального правопорушення. Виправдовуючи останнього суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що інкриміновані останньому дії, замах на вбивство працівника правоохоронного органу, повністю охоплюється ст. 348 КК України і додаткової кваліфікації не потребують.
В апеляції прокурор у кримінальному провадженні просив вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, відповідно до якого:

ОСОБА_11 визнати винним та призначити покарання: за ч.2 ст.15 п.п.6, 9 ч.2 ст.115 КК України у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; за ч.4 ст. 187 КК України - 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; за ст.348 КК України - 9 років позбавлення волі; за ч.2 ст.263 КК України - 3 роки позбавлення волі; за ч.2 ст. 186 КК України - 4 роки позбавлення волі; за ч.1 ст. 121 КК України - 6 років позбавлення волі; за ч.2 ст.289 КК України - 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; за ч.2 ст. 15 п. 13 ч.2 ст. 115 КК України - 10 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_11 покарання - 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_12 визнати винним та призначити покарання: за ч.4 ст. 187 КК України - 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; за ст.348 КК України - 9 років позбавлення волі; за ч.2 ст.289 КК України - 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; за ч. 1 ст.263 КК України - 2 роки позбавлення волі; за ч.2 ст. 186 КК України - 6 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_12 покарання - 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_13 визнати винним та призначити покарання за ч.4 ст.187 КК України - 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_14 визнати винним та призначити покарання за ч.4 ст.187 КК України 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. В іншій частині вирок залишити без зміни. Посилаючись на те, що суд першої інстанції помилково кваліфікував дії ОСОБА_11 як заподіяння ОСОБА_16 тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння, що не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України. Посилання суду на спеціальну норму (ст.348 КК України), як підставу для виправдання ОСОБА_11 ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, є необґрунтованим, оскільки дії останнього відносно ОСОБА_16 органом досудового розслідування кваліфіковано правильно - як замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою яка раніше вчинила умисне вбивство. Крім того, ОСОБА_11 , будучи жителем м. Мирний Архангельської області Російської Федерації, тимчасово проживаючи у квартирі АДРЕСА_8 , не працюючи і не бажаючи займатися суспільно-корисною працею, з метою незаконного збагачення за рахунок здійснення насильницьких корисливих злочинів, на початку жовтня 2007 року організував з цією метою злочинну групу у складі ніде не працюючих: ОСОБА_12 , жителя м. Мирний Архангельської області Російської Федерації, тимчасово проживаючого у квартирі АДРЕСА_8 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , жителів міста Олександрії Кіровоградської області. Зорганізувавшись для спільної злочинної діяльності, обравши засобом досягнення своєї мети насильницький шлях заволодіння чужим майном - розбійні напади, члени злочинної групи попередньо підготувалися до їх вчинення, розробивши при цьому план спільних, узгоджених, протиправних дій. Взявши на себе функції організатора і керівника групи, ОСОБА_11 розподілив між її учасниками злочинні обов`язки кожного, як під час підготовки, так і при безпосередньому вчиненні злочинів. Так, відповідно до розподілу ролей у групі, ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , як місцеві жителі, зобов`язані були встановлювати серед жителів м. Олександрії заможних громадян, які мають гроші, ювелірні вироби, інші цінності, для використання їх в подальшому членами групи, як об`єктів посягань. Крім того, ОСОБА_13 був зобов`язаний забезпечувати безпеку членів групи під час розбійних нападів, створювати умови для подальшого безперешкодного зникнення з місця події з викраденим майном. З цією метою, ОСОБА_13 , під час злочинів повинен знаходитися неподалік від місць їх вчинення, спостерігати за навколишньою місцевістю, будучи готовим попередити співучасників про можливі перешкоди та небезпеки бути викритими. У свою чергу ОСОБА_14 , згідно покладених на нього злочинних функцій, був зобов`язаний, також, встановлювати місця проживання, роботи, відстежувати способи і маршрути осіб, обраних і схвалених членами групи, як предметів посягань. Використовуючи, при цьому, мобільний телефон, повідомляти, про результати своїх спостережень керівнику групи ОСОБА_11 для координації останнім подальших злочинних дій учасників групи. Взявши на себе, крім керівництва, також і функції виконавця, ОСОБА_11 поклав на ОСОБА_12 і ОСОБА_13 обов`язки поряд з ним безпосередньо брати участь у здійсненні розбійних нападів із застосуванням фізичної сили, виявляв при цьому зухвалість і жорстокість. Таким чином, створена ОСОБА_11 , у жовтні 2007 року в м. Олександрії злочинна група у складі його самого, як організатора, керівника і виконавця, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , як безпосередніх виконавців нападів, ОСОБА_14 , як виконавця була організованою оскільки у підготовці до вчинення розбоїв брали участь 4 особи (більше 3-х), які для досягнення єдиного злочинного результату - заволодіння насильницьким шляхом чужим майном, відомого всім учасникам групи, попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання на основі розробленого і схваленого ними плану з розподілом функцій кожного всередині групи, виступаючи разом з тим, в реалізації злочинних намірів, як колективні виконавці; група була створена для здійснення систематичних цілеспрямованих дій - насильницького заволодіння чужим майном протягом тривалого часу, а здобуте злочинним шляхом майно планувалося використовувати в якості основного і єдиного джерела існування її членів; група мала організатора, в особі ОСОБА_11 , який керував діями учасників групи, брав безпосередню участь у вчиненні ними злочинів. Реалізовуючи злочинний план в частині вчинення систематичних розбійних нападів, обравши в якості першого об`єкта посягання жителя м. Олександрії приватного підприємця ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , як керівник групи, в процесі підготовки нападу розподілив ролі кожного з учасників групи: ОСОБА_13 повинен був спостерігати за обстановкою, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 безпосередньо повинні були із застосуванням фізичної сили заволодіти майном ОСОБА_15 , а саме - його грошовими коштами, що фактично і зробили. Для здійснення розбійного нападу на ОСОБА_15 був задіяний ОСОБА_14 , який повинен був наглядати за пересуванням ОСОБА_15 та повідомляти про це ОСОБА_11 за допомогою мобільного телефону, що фактично і зробив. Таким чином, вчинення кримінального правопорушення організованою групою підтверджується як зібраними доказами у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, так і дослідженими доказами в судових засіданнях, а судом безпідставно виключено вказану кваліфікуючу ознаку злочинних дій усіх обвинувачених, чим допущено невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. За результатами розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_15 , обвинувачені заволоділи його майном, грошовими коштами на загальну суму 78949 грн. Судом першої інстанції вказано, що з урахуванням соціальної пільги, вказана сума не є великим розміром.

Проте, податкова соціальна пільга у 2007 році становила 200 грн., а злочин, вважався вчиненим у великих розмірах, у тому числі за ст.187 КК України, на суму понад 50000 грн. З огляду на викладене, судом безпідставно виключено з дій усіх обвинувачених кваліфікуючу ознаку ч.4 ст.187 КК України - заволодіння майном у великих розмірах та як наслідок - перекваліфікацію дій усіх обвинувачених з ч.4 ст.187 на ч.2 ст.187 КК України, чим допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, і зокрема, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_12 вказав, що вирок суду першої інстанції є незаконним у зв`язку з невідповідністю фактичним обставинам справи, викладеним у вироку, фальсифікацією справи співробітниками УБОЗУ та катуванням та просив вирок суду першої інстанції скасувати, виправдати його за ст. 348 КК України, звільнити його з під варти з залу суду для подальшого лікування травм, отриманих під час його затримання. Притягнути до відповідальності ОСОБА_20 та інших, стягнути з них солідарно кошти на лікування ноги. Також, вказав, що співробітники УБОЗУ протягом чотирьох місяців застосовували відносно нього недозволені методи слідства, не викликали до нього лікарів, щоб уникнути фіксування лікарями нанесених йому тілесних ушкоджень. Зазначив, що на співробітників міліції він не нападав, а лише захищав себе від невідомих осіб, намагаючись їх залякати. Потерпілий ОСОБА_20 був не у формі співробітника міліції, на автомобілі пізнавальних знаків не було. Пістолет валютчика ОСОБА_15 був заряджений резиновими кулями, тобто не призначений для нанесення тяжких ушкоджень. Вздовж ринку було дуже багато людей, які все бачили, однак працівники міліції їх не опитували.

Провівши під час апеляційного розгляду судове слідство в обсязі дослідження характеризуючи даних на обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_12 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляцію обвинуваченого та просили відмовити в апеляції прокурора, прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу та просив відмовити в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_13 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляцію обвинуваченого ОСОБА_12 та заперечили проти апеляції прокурора, обвинуваченого ОСОБА_11 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_14 та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_9 , які заперечили проти апеляції прокурора та підтримали апеляцію обвинуваченого ОСОБА_12 дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_12 та апеляція прокурора підлягають задоволенню частково, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового вироку, з таких підстав.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.4 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в апеляційній інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, в межах поданих апеляцій, колегія суддів вважає, що досудове та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_11 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.п.6,9 ч.2 ст.115, ст.348, ч.2 ст.263, ч.2 ст.186, ч.1 ст.121, ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_12 передбачених ст. 348, ч.2 ст.289, ч.1 ст.263, ч.2 ст.186 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи згідно вимог кримінального процесуального закону та взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи,

Разом із тим, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи, припустився помилки та безпідставно перекваліфікував дії обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 по епізоду розбійного нападу 09.10.2007 року на ОСОБА_15 із ч.4 ст.187 КК України на ч.2 ст.187 КК України.

При цьому вказав, що викрадені у ОСОБА_15 кошти, а саме: 67849 грн., 700 євро, 865 доларів, 8500 російських рублів, що у перерахунку за курсом валют НБУ разом становить 78 949 грн. та з урахуванням соціальної пільги не є великим розміром, оскільки відповідно до п.6.1.1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб, чинному у 2007 році, податкова соціальна пільга встановлювалася у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам однієї мінімальної заробітної плати, у розрахунку на місяць, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року.

Проте, статтею 76 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» встановлено що з 1 січня 2007 року розмір мінімальної заробітної плати 400 грн. на місяць. Відповідно до п.3 примітки до ст.185 КК України, у статтях 185-191, 194 цього Кодексу у великих розмірах визнається злочин, вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян (податкову соціальну пільгу) на момент вчинення злочину. Отже податкова пільга у 2007 році становила 200 грн., а злочин вважався вчиненим у великих розмірах у тому числі за ст.187 КК України на суму понад 50 000 грн. Так, за фактичними обставинами справи кошти, викрадені у ОСОБА_15 перебували у сумці. Обвинувачені після нападу на ОСОБА_15 , зокрема, ОСОБА_21 , у якого була сумка з коштами, весь час переслідувались працівниками міліції аж до моменту затримання, в ході якого ОСОБА_21 назвав місце, де залишив сумку з коштами, а саме, горище будинку, у якому його було затримано. Вказане дає підстави вважати, що усі викрадені у ОСОБА_15 кошти, знаходились у сумці аж до її вилучення та в ході досудового розслідування повернуті ОСОБА_15 , а саме 67849 грн., 700 євро, 865 доларів, 8500 російських рублів, що у перерахунку за курсом валют НБУ разом становить 78 949 грн. та з урахуванням соціальної пільги є великим розміром.

З огляду на викладене судом безпідставно виключено з об`єктивної сторони злочину обвинувачення усіх обвинувачених по вказаному епізоду заволодіння майном у великих розмірах та як наслідок безпідставно перекваліфіковано дії усіх обвинувачених.

Разом із тим, на переконання колегії суддів, по вказаному епізоду розбійного нападу на ОСОБА_15 не знайшло свого підтвердження вчинення злочину організованою групою, оскільки в судовому засіданні не встановлено доказів створення ОСОБА_11 стійкої злочинної організованої групи, розподілу ролей між її учасниками, як під час підготовки, так і при безпосередньому вчиненні злочинів, обізнаності інших її учасників про участь у такій групі, надання згоди інших учасників на участь у такому об`єднанні та усвідомленні факту існування організованої групи, про плани групи та роль кожного з них, тому суд першої інстанції правильно виключив із обвинувачення по вказаному епізоду кваліфікуючу ознаку вчинення розбійного нападу організованою групою.

Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, дії ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 по епізоду стосовно ОСОБА_15 слід кваліфікувати за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для життя в момент заподіяння особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах (розбій).

Допитаний в судовому засіданні судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав частково та показав, що у травні 2007 року приїхав на територію України разом із сином, якому не підходив клімат в Росії. Влітку 2007 року відпочивав з сином в Алушті. Йому зателефонував раніше знайомий з дитинства ОСОБА_12 та повідомив, що теж перебуває на території України. Вони зустрілись в Криму, десь посиділи, разом випили чаю, поспілкувались та розійшлись. Він, ОСОБА_11 , повідомив ОСОБА_22 , що проживає в м. Олександрія. З ОСОБА_23 познайомився в кафе в 2007 році на ґрунті спорту. Десь у вересні йому, ОСОБА_11 , зателефонував ОСОБА_21 , заїхав у гості, де в ході розмови повідомив, що у нього проблеми вдома, на що він, ОСОБА_11 , запропонував залишитись у нього в АДРЕСА_4 , де знімав квартиру. ОСОБА_21 мав намір повертатись до Росії, але не було коштів. Вони намагались зняти кошти з його банківської картки, але нічого не вийшло. У зв`язку з цим він, ОСОБА_11 , запропонував ОСОБА_22 здати під залог золото, яке мав він, ОСОБА_11 . В цей момент з ними відпочивав і ОСОБА_24 , який запропонував здати золото його знайомому. ОСОБА_24 сказав, що знає, де проживає знайомий. Золото хотів залишити під залог, або продати. 09.10.2007 року близько 12 год. він, ОСОБА_21 та ОСОБА_25 , на таксі від місця його проживання на АДРЕСА_4 , поїхали до місця, де проживає валютчик. Коли під`їхали, то побачили, що автомобіля останнього немає, на вулиці накрапав дощ, тому зайшли до під`їзду та чекали, дивлячись у вікно між поверхами на прибудинкову територію. ОСОБА_21 , побачивши, що до будинку під`їхав сірий «Опель» пішов донизу, а він, ОСОБА_11 , пішов за ним. Коли він, ОСОБА_11 , наблизився, то йому здалось, що ОСОБА_21 притиснутий до стіни, не рухається та здалось, що потерпілий ОСОБА_15 йде з ножем на нього. Оскільки у нього, ОСОБА_11 з собою був ніж, то він вдарив ОСОБА_15 ножем у бік, потім вдарив ножем ще раз в область живота. Удари наніс з метою самооборони, бо здалось, що ОСОБА_15 нападає на нього. Крім того, він, ОСОБА_11 , бачив, що у руці ОСОБА_15 щось блищало. Зрозумівши, що наніс поранення, сказав ОСОБА_15 зняти куртку, щоб подивитись що під курткою, на що останній відмовився. Пропонував ОСОБА_15 викликати швидку допомогу на, що останній вказав, що викличе сам. Наміру скоювати вбивства у нього, ОСОБА_11 , не було, у нього з собою був звичайний кухонний ніж, який брав з собою з метою порізати продукти та перекусити, у потерпілого ОСОБА_15 нічого не брав. Вийшовши з під`їзду став наздоганяти інших ОСОБА_12 та ОСОБА_26 . Коли наздогнав, то подивились, що у сумці, яку ніс ОСОБА_21 - з неї вивалився пістолет, грошові кошти, коштів була повна сумка. Потім вони втрьох пішли вздовж залізниці та звернули вліво, по дорозі нічого не обговорювали, бо ніхто не очікував, що так все вийде. На його, ОСОБА_11 , запитання ОСОБА_21 відповів: «так получилось». Він, ОСОБА_11 , хотів сісти в таксі, але таксі не було. Хтось ззаду крикнув «біжи» і він побіг. В цей час ззаду до потилиці приставили пістолет зі словами: «стой, стрелять буду», на, що він, ОСОБА_11 , дістав ніж, вдарив цього чоловіка, але ніж зламався. В подальшому йому стало відомо, що він вдарив ОСОБА_27 , але про те, що це працівник міліції не знав. Вважав, що це бандит, оскільки той був у цивільному, у шкіряній куртці, з короткою стрижкою, із товстим ланцюжком на шиї. Після цього він, ОСОБА_11 , пішов додому, звідки зателефонував ОСОБА_22 , який повідомив, що перебуває недалеко від його місця проживання. Запросив ОСОБА_12 зайти, щоб поговорити, але останній не прийшов, бо був затриманий. Кошти, викрадені у ОСОБА_15 , не витрачали, вони знаходились у сумці, яку забрали у ОСОБА_12 . З приводу створення злочинної групи пояснив, що будь-яких груп він не створював, ніяких планів не розробляли, усі разом ніколи не збирались, він ролі не розподіляв, а ті злочинні дії, які вчинив, мали спонтанний характер, про участь ОСОБА_28 у інкримінованих йому діях дізнався лише у КПЗ, номера телефону його не мав і будь-яких повідомлень не отримував. ОСОБА_28 знав, як мешканця м.Олександрії, спілкувався дуже мало, він був товаришем ОСОБА_26 .

По епізоду викрадення автомобіля ОСОБА_19 показав, що він, ОСОБА_11 , знаходився в гостях у ОСОБА_26 . В цей момент ОСОБА_29 зателефонувала його дружина та повідомила, що її образили. ОСОБА_24 звернувся із проханням, щоб він та ОСОБА_21 під`їхали до магазину поговорити. Коли під`їхали, то він бачив там три автомобіля, багато людей, які зухвало розмовляли. Коли стали з`ясовувати, що відбувається, то деякі пішли до автомобіля, деякі стали розмовляти на підвищених тонах, виникла потасовка. ОСОБА_30 вів себе неадекватно, і розмови не вийшло. Домовились зустрітись наступного дня та поговорити. Як гарантію майбутньої розмови ОСОБА_30 сам надав йому автомобіль «Джип» марки «Great Well Deer» до ранку, він, ОСОБА_11 , автомобіль ОСОБА_31 не викрадав. Про те, що комусь в цій потасовці завдано тілесного ушкодження, а саме, ОСОБА_17 дізнався лише згодом, він нікому не завдавав ушкоджень. По епізоду відкритого викрадення майна, належного ОСОБА_32 , вину не визнав і показав, що цей злочин не вчиняв.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково та показав, що приїхав на територію України у перших числах липня 2007 року до тітки в Черкаси, потім в Івано-Франківськ, звідти у кінці серпня поїхав з батьком, молодшим братом, двома сестрами, тіткою та дядьком на море на двох машинах. Не пам`ятає у якому місті зустрів ОСОБА_11 , з яким був давно знайомий. З ним був ОСОБА_33 . Вони ввечері поспілкувались, обмінялись телефонами. ОСОБА_24 розповідав, що у Москві виконав норматив майстра спорту. Після моря повернувся на ОСОБА_34 . Всередині вересня 2007 року зібрались з батьком повертатись в Росію. У зв`язку з тим, що посварився із батьком, то вийшов у Черкасах, зателефонував ОСОБА_35 з проханням пожити у нього, на що той не заперечував. У вересні вирішив повертатись до Росії, але пенсію, яку отримував як учасник бойових дій, з картки зняти не зміг, у зв`язку з чим коштів на дорогу не було. ОСОБА_36 сказав, що у нього є золоті вироби, які можна закласти у ломбард. В цей же день ОСОБА_24 зателефонував ОСОБА_35 і сказав, що нападають на його дружину і погрожують. Напали на магазин. ОСОБА_36 , ОСОБА_24 і він приїхали до магазину. Бачив як на тротуар заїхав автомобіль чорного кольору, на алею заїхав автомобіль «лексус» білого кольору. На ОСОБА_37 пішла група людей, вони втрьох почали відбиватись. ОСОБА_24 побачив ніж та сказав охороннику, щоб заніс його до магазину. ОСОБА_30 був у неадекватному стані, у нього неможливо було з`ясувати, що сталось, тому лише обмінялись телефонами з ним. У зв`язку із цим конфліктом ОСОБА_24 посварився з дружиною, взяв дома речі і приїхав до ОСОБА_11 через декілька днів. Разом сиділи на кухні, пили чай, потім поїхали на таксі десь перекусити, бо вдома не було харчів. Приїхали до кафе на вул. Садовій. У кафе він, ОСОБА_12 , ОСОБА_29 говорив, що потрібні кошти на дорогу до Росії, а їх немає, на що останній повідомив що у нього є знайомий, який займається купівлею-продажем валюти. Вирішили піти до нього додому. Підійшовши до його будинку, ОСОБА_24 сказав, що валютчика немає вдома, оскільки біля будинку не стояв автомобіль. Йшов дощ, тому зайшли до під`їзду. На першому поверсі було темно, вони, найшовши вікно, з якого було би видно, коли під`їде автомобіль, стояли між другим та третім поверхами. ОСОБА_24 побачив, що під`їхав автомобіль і сказав про це. Поки збирались йти, він, ОСОБА_12 , сам спустився донизу. Хотів вийти на вулицю, щоб там поговорити з валютчиком ОСОБА_15 , але коли йшов, то почув, що хтось стоїть біля ліфту, повернувся і в цей момент потерпілий ОСОБА_15 став махати сумкою, щось заблищало. Зараз він розуміє, що то був замок від сумки. Він, ОСОБА_12 вдарив рукою по сумці і вибив її, ще один удар наніс і область грудної клітини. Потерпілий ОСОБА_15 випустив з рук все, що в нього було, а він забрав. Коли повернувся, то бачив, що спускається ОСОБА_23 , який вийшов на вулицю після нього. Під час того, як йшли, то озирались і бачили, що позаду йде ОСОБА_38 . Коли йшли з ОСОБА_39 , то останній говорив, що не зрозумів, що сталось. Коли ОСОБА_36 їх наздогнав, то обурювався його, ОСОБА_12 , діями. Він, ОСОБА_12 відкрив сумку, там були кошти і пістолет, подивився, що у ньому резинові пулі і поклав у сумку. В обоймі було два патрони, третій він доклав з обойми. У барсетці були ключі, документи. Барсетку викинули. Дійшовши до автовокзалу, побачили таксиста. Він, ОСОБА_12 сів на переднє пасажирське сидіння. В цей час побачив, що на них рухається автомобіль ВАЗ дев`ятої моделі на немаленькій швидкості, різко загальмував, відчинились дверцята і вибігли бритоголові чоловіки, з ланцюжками на шиї, у одного з них бачив за пазухою зброю с барабаном. Не сказавши жодного слова, саме він став розпахувати куртку з метою дістати зброю, у зв`язку з чим він, ОСОБА_21 , з метою налякати чоловіка дістав з сумки пістолет ОСОБА_15 , і направив його в сторону цього чоловіка, він не вистрелив, чоловік відбіг у сторону, а він, ОСОБА_12 почав тікати. Після цього цей чоловік став бігти за ним та стріляти в його сторону. Він, ОСОБА_12 , змушений був відстрілюватись та зробив декілька пострілів. При цьому не прицілювався. Добігши до ларька, оббіг навкруги нього та почав бігти у зворотному напрямку. Побачивши, що автомобіль ВАЗ 2109 зеленого кольору відчинений і у ньому нікого немає, він, ОСОБА_12 , сів до автомобіля, та на ньому залишив місце пригоди. Поїхавши у невідомому йому напрямку, заїхав у тупік, вийшов з автомобіля, закрив його та залишив там. Звідти пішов у невідомому напрямку, потім зорієнтувався на місцевості і пішов у напрямку того будинку, де проживав ОСОБА_38 .. ОСОБА_11 вдома не було, він став йому телефонувати, той не відповідав, на що він подумав, що ОСОБА_36 образився. Після цього сидів у парку, де викинув ключі. Перебуваючи у парку, додзвонився до ОСОБА_11 , той сказав підходити до під`їзду. Коли був між першим та другим поверхом, то почув, що хтось забіг у під`їзд, неодноразово клацнули затвори, у зв`язку з чим побіг наверх, хтось з мешканців відкрив двері на останньому поверсі, він, ОСОБА_12 попросився до квартири, його пустили. Там побіг на балкон, стрибнув з балкону поверхом нижче, потім ще нижче, потім на другий поверх. Звідти побачив працівника міліції та залишився на другому поверсі, чекаючи коли останній підійде. Останній був з пістолетом і підійшовши сказав: «залишайся там». Він, ОСОБА_12 , викинув на балконі телефон і пістолет. З квартири сказали «стоять, міліція». Його поклали на підлогу, стали наносили удари, він виключався, його обливали водою. Бачив там ОСОБА_40 , якому пояснив, де залишив автомобіль. Працівникам міліції показав де сумка з коштами. Усі кошти, які викрали, знаходились у сумці, про місце перебування якої відразу сказав працівникам міліції. По епізоду відкритого викрадення майна, належного ОСОБА_32 , показав, що цей злочин не вчиняв. З приводу створення злочинної групи пояснив, що ніколи не був учасником будь-якої групи, ніяких планів не розробляли, жодного разу не обговорювали питання вчинення злочинів, ОСОБА_28 взагалі не знав.

Допитаний у судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_13 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, вказав, що не погоджується з кваліфікацією вчиненого ним та повністю визнає своє вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Показав, що влітку 2007 року познайомився з ОСОБА_41 . Приблизно через місяць після знайомства ОСОБА_36 запросив його в гості з дружиною на вул. Шевченка. Відпочиваючи, випили вина, розмовляли про загальні питання. В цей час займався тренерською діяльністю і ОСОБА_36 іноді приводив сина на тренування. В серпні з товаришем зібрався їхати в Коблєво та запропонував поїхати і ОСОБА_42 . Коли були там, то ОСОБА_36 дізнався, що в Одесі відпочиває його знайомий ОСОБА_43 . Зв`язались по телефону і ОСОБА_21 приїздив у Коблєво, де пробув приблизно 3 год. 5 жовтня 2007 року йому зателефонувала його дружина, яка працювала в магазині «Євросеть» і попросила приїхати до магазину, оскільки невідомий чоловік їй погрожував. Він, ОСОБА_13 , попросив ОСОБА_11 та ОСОБА_12 поїхати з ним. Коли приїхали, то намагались з`ясувати, що сталось, проте нічого з`ясувати не вдалось, почалась потасовка, після якої знайшов ніж та віддав його охороннику магазину. Хто і коли наніс удар ножем потерпілому він, ОСОБА_13 , не бачив і не від кого не чув про це. Йому відомо, що ОСОБА_30 сам віддав автомобіль ОСОБА_35 в якості залога, проте він цієї розмови не чув і звідки йому це відомо, не пам`ятає. Після цього посварився з дружиною та 08.10.2007 року захотів вжити спиртні напої і запропонував це ОСОБА_42 , на, що останній запропонував приїхати до нього. До них приєднався і ОСОБА_21 , який жив у ОСОБА_44 . Він заночував у них, зранку ОСОБА_36 звернувся з проханням дати коштів для того, щоб ОСОБА_45 повернувся до Росії. Оскільки коштів не було, то ОСОБА_36 запитав чи можна комусь здати золоті вироби під залог. Він, ОСОБА_13 , знав, що на Центральному ринку є валютчики, які можуть дати кошти під залог золотих виробів. Оскільки був обідній час і на ринку могло їх вже не бути, то запропонував поїхати до одного з них додому. Під`їхавши до будинку, зайшли в під`їзд, бо йшов дощ. Стояли між другим та третім поверхами, курили, дивились у вікно, чекали, коли під`їде валютчик. Коли валютчик ОСОБА_15 під`їхав, він, ОСОБА_13 , сказав про це іншим. ОСОБА_21 без будь-яких слів першим пішов униз. Було чути якийсь хлопок, після чого спустився ОСОБА_36 , а потім вже він. Коли йшов по першому поверху, то чув, що ОСОБА_15 щось говорив, але йому було не до того. ОСОБА_15 при цьому стояв на ногах, ушкоджень не бачив. Бачив, що ОСОБА_15 скинув сумку з плеча і ОСОБА_21 її забрав. Вони разом з ОСОБА_46 вийшли з будинку і пішли. ОСОБА_36 залишався у під`їзді. Не знаючи, що робити, запропонував ОСОБА_22 йти в напрямку залізниці. Метрів через 15 їх наздогнав ОСОБА_36 , і разом зайшли у тупік, потім вийшли до парку «Строителей». По дорозі ОСОБА_21 дістав з сумки пістолет і патрони. Коли відкривав сумку, випали кошти, їх підняли. Він та ОСОБА_21 вийшли біля автовокзалу, ОСОБА_36 в цей момент десь зник. Біля кафе побачили автомобіль «таксі», хтось з них запитав « ОСОБА_47 ?», водій погодився. Куди збирались їхати, не пам`ятає. Поки таксист пив каву та курив, він сів на заднє сидіння, ОСОБА_21 на переднє. В цей час звідкись вискочило два чоловіки одягнені в цивільному одязі, зі зброєю, почали лаятись нецензурною лайкою. Він, ОСОБА_13 , злякався, подумав, що це «криша» валютчика ОСОБА_15 та став тікати в напрямку ринку, де побачив працівників міліції і підбіг до них. З приводу участі в організованій групі пояснив, що з ОСОБА_48 та ОСОБА_46 ніколи не вели мову про вчинення злочинів, не брав участі у злочинних групах, ніколи не розробляли ніяких планів, ніколи не збирались усі разом, про участь ОСОБА_28 йому відомо не було, а сам мав намір лише допомогти ОСОБА_22 здати належне ОСОБА_35 золото під залог. Не бачив як ОСОБА_36 брав із собою ніж, а ОСОБА_21 пістолет.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_14 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав і показав, що 11.10.2007 року знаходився вдома з дитиною, прийшов якийсь чоловік і сказав, що з ним бажає розмовляти начальник Олександрійського УБОЗу. Через деякий час підійшло ще декілька працівників УБОЗу і його забрали у приміщення УБОЗу. Там його було піддано психологічному та психічному насильству, його звинуватили у нападі на ОСОБА_15 , погрожували сім`єю. У зв`язку із цим підписав все, що йому давали, не читаючи. Знайомий з ОСОБА_39 , з ОСОБА_48 бачився пару разів, ніколи не розмовляв з ним про злочинну діяльність, їх познайомив ОСОБА_49 ОСОБА_46 познайомився у СІЗО. При затриманні при ньому був телефон, який забрали. Телефонну з карткою оператора «Билайн» він не мав ніколи. ОСОБА_15 знав, знав його сина. У день нападу перебував вдома з дитиною. Роботою займався у телефонному режимі, працював по збуту червоної риби, у нього були торгові точки, але не на ринку. Ні з ОСОБА_50 , ні з ОСОБА_23 ніколи не вели мову про ОСОБА_51 . ОСОБА_24 тренував дітей у клубі «Еней». Коли він, ОСОБА_14 , ходив привітати ОСОБА_37 з днем народження, то там був ОСОБА_36 , після цього ще пару разів бачились. У нього, ОСОБА_14 , в телефоні номер ОСОБА_11 був записаний, з якою метою він його записував, не пам`ятає. Про будь-які злочинні змови, злочинні плани, злочинні групи ніколи не чув, ніяких розмов, зброї у ОСОБА_37 чи ОСОБА_52 не бачив. 11.10.2007 року його, ОСОБА_14 , затримали за сварку з якоюсь жінкою, коли був адмінарештованим, то утримувався в УБОЗі, де говорили, що якщо попідписує документи, то буде свідком. Насправді нікому нічого не повідомляв про пересування ОСОБА_53 .

Крім часткового визнання вини обвинуваченими ОСОБА_54 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_14 вина обвинувачених, у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, повністю доведена, і на це правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, які зібрані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та належно оціненими судом першої інстанції і, зокрема:

- показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_15 , який пояснив, що 09.10.2007 року близько 13 год., повертався з ринку додому на автомобілі «Опель-Омега» сріблястого кольору. Під`їхавши до будинку, автомобіль залишив поблизу будинку, а сам зайшов до під`їзду, викликав ліфт та очікував. В цей час зверху спустився невідомий йому чоловік, підійшов до нього, вдарив в область обличчя та став душити. Він, ОСОБА_15 , на деякий час втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то біля себе побачив іншого чоловіка з ножем, який наніс йому удар в живіт, після чого він, ОСОБА_15 , став спускатись на підлогу, а цей чоловік втік. В подальшому йому стало відомо, що удар наніс обвинувачений ОСОБА_11 , а першим до нього підійшов ОСОБА_12 . Після цього він по телефону повідомив дружину про напад, а його син завіз його до лікарні. По дорозі в лікарню повідомив про напад органи міліції. Нападники забрали його барсетку та сумку, у яких були кошти гривні, євро, долари, російські рублі, всього у перерахунку на гривні 117000 грн., частина яких повернута в ході досудового розслідування та документи, які повернуто;

- показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_55 , який пояснив, що 09.10.2007 року разом з оперативним уповноваженим УБОЗу ОСОБА_56 на службовому автомобілі марки ВАЗ 2109 біля 13 год. 30 хв. рухались по м. Олександрія Під час руху отримали повідомлення про скоєння розбійного нападу на вул. Садовій, в ході якого потерпілому ОСОБА_15 нанесені тілесні ушкодження та викрадено сумку з коштами. Прийняли рішення об`їхати прилеглі до вул. Садової вулиці з метою розшукати нападників. Проїжджаючи по вул. Садовій повз автовокзалу їх увагу привернули двоє молодих людей, в руках у яких була сумка та які намагались сісти в автомобіль. З метою перевірки цих осіб на причетність до вчинення злочину ОСОБА_57 направив автомобіль напереріз автомобілю «таксі». Як тільки зупинили автомобіль і вийшли, ОСОБА_57 зі сторони водія, а він, ОСОБА_58 зі сторони переднього пасажирського місця, двоє невідомих у момент, коли ОСОБА_57 кричав «Стояти, міліція», відбігли від автомобіля таксі та почали тікати. Невідомий, який перебував справа від автомобіля «Таврія», витягнув пістолет та навів на ОСОБА_59 . Інший став тікати в сторону автовокзалу він, ОСОБА_60 , в свою чергу, одразу побіг за ним. Переслідуючи невідомого, добіг до початку платформи автовокзалу. На платформі цей невідомий побіг на ще одного невідомого, який там стояв. В цей момент після того як останній крикнув «шухер, менти», той невідомий, що стояв на платформі, також побіг вздовж будівель автовокзалу. Він, ОСОБА_58 , став наздоганяти того невідомого, який опинився ближче до нього, а саме того, хто до цього стояв на платформі автовокзалу. Наздогнав його через дорогу зліва від автовокзалу та з криками «Стоять, міліція» став руками утримувати. Невідомий став чинити опір, вириватись та збивати його з ніг. В ході бійки обидва впали на землю, деякий час продовжували боротьбу, невідомий намагався наносити удари в різні частини тіла, щоб вирватись. Потім вирвався та побіг по дорозі, звернувши вліво. Він, ОСОБА_58 , піднявся та побіг за ним, а коли пробігав повз будівель автовокзалу, то хтось з сторонніх людей почав кричати, що у нього щось випало. Обернувшись, побачив на землі лезо ножа зі слідами крові. Не розуміючи, що цим лезом йому завдано удару, його підняв та побіг далі, але невідомого втратив з виду. Коли під`їхав оперативний уповноважений ОСОБА_61 , то повідомив, що його куртка в крові, у зв`язку з чим поїхали до лікарні, де йому надали медичну допомогу;

- показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_17 , який пояснив, що 05.10.2007 року близько 17 год., їхав на своєму автомобілі разом з ОСОБА_62 . Побачивши свою доньку, припаркувався біля магазину. Під час розмови з донькою ОСОБА_63 вийшов з автомобіля та пішов. В цей час на повороті до арки будинку АДРЕСА_9 зупинився автомобіль «Джип» чорного кольору, з якого вийшло двоє невідомих йому чоловіків. В подальшому автомобіль почав рухатись по тротуару в напрямку зупинки, а один з чоловіків схопився за водійські дверцята. Поблизу зупинки «Джип» зупинився і на цього чоловіка накинулись невідомі йому чоловіки, приблизно три особи, та почали наносити йому удари ногами і руками у різні частини тіла. Побачивши це, вийшов зі свого автомобіля, до нього підбіг один з нападників та наніс удар кулаком, одразу до нього приєднався невідомий, одягнутий у міліцейську форму та ще один чоловік. В ході нанесення ударів відчув гострий біль в області живота та зрозумів, що його вдарив ножем чоловік, оскільки бачив як той з ухмилкою витаскував ніж та кричав «На». Після цього чоловіки, які наносили удари, розбіглись, а він викликав швидку допомогу;

- показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_18 , який пояснив, що 03.10.2007 року близько трьох годин ночі повертався додому. Коли проходив по АДРЕСА_9 до нього ззаду підбіг молодий хлопець, схватив його за шию і почав душити. В цей момент підбіг ще один хлопець, який наніс йому удар кулаком в область лівого ока. Після чого впав і коли лежав, відчував, що з його кишені витягнули мобільний телефон. Став підійматись, при цьому штовхнувши одного з нападників, на, що останні почали наносити йому удари в різні частини тіла та зняли з нього шкіряну куртку. І куртку, і телефон йому повернуто;

- показаннями свідка ОСОБА_64 , який пояснив, що раніше його батько, ОСОБА_15 , займався обміном валюти на ринку. За декілька днів до нападу на нього бачив біля під`їзду двох невідомих йому чоловіків, а третій спускався по сходах. 09.10.2007 року близько 13 год., стояв на сходовій площадці і в цей момент йому зателефонувала матір та повідомила, що батька вдарили ножем. Спустився донизу та побачив батька, що стояв біля свого автомобіля, на його одежі була кров. Батько повідомив, що на нього напало троє невідомих, забрали сумку та барсетку, де були кошти та документи, після чого особи, що здійснили напад, побігли в напрямку будинку АДРЕСА_10 ;

- показаннями свідка ОСОБА_65 , який пояснив, що в 2007 році працював на посаді старшого оперативного уповноваженого ВКР Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області. 09.10.2007 року перебував на роботі. Приблизно о 13 год. 30 хв. отримав повідомлення про розбійний напад у під`їзді будинку на ОСОБА_15 в АДРЕСА_7 , в ході якого у потерпілого забрали сумку з грошима та завдали ножового поранення. Йому повідомили, що невідомі особи в кількості 2-3 чоловік вирушили в бік парку «Строителей». На службовому автомобілі поїхав у парк. Опитав декількох осіб, можливо бачили людей, які бігли або викликали підозру. Позитивної інформації не отримав. В цей же час зустрів двох співробітників Олександрійського УБОЗу ОСОБА_66 та ОСОБА_67 . Останні були на службовому автомобілі ВАЗ 2109 ВТ32-01ВА. Вирішили, що співробітники залишаються відпрацьовувати територію парку, а він, ОСОБА_68 поїде відпрацьовувати район дитячої лікарні. Спочатку заїхав на АЗС, щоб заправити автомобіль, район автостанції. Виїжджаючи з АЗС, побачив двох невідомих людей, які йшли з боку парку «Строителей». У них з собою була сумка чорного кольору, схожа на сумку потерпілого ОСОБА_15 . Зрозумів, що це ті особи, які могли скоїти напад. Йшли до зупинки біля автовокзалу і підійшли до таксі «Шансон», автомобіль марки Таврія, жовтого кольору. В цей час з боку вул. Садової виїхав автомобіль ОСОБА_66 з ОСОБА_69 . Він, ОСОБА_68 , показав їм на двох невідомих осіб біля таксі, маючи на увазі здійснення перевірки даних осіб на причетність до скоєння злочину. ОСОБА_70 та ОСОБА_71 машиною під`їхали біля таксі попереду, а він збоку водія, а потім вийшли з машини і підійшли до таксі. В цей час один невідомий, який вже сидів на передньому сидінні таксі, вискочив з автомобіля, достав пістолет, і почав стріляти в ОСОБА_59 . Другий вискочив із заднього сидіння і почав тікати в бік автовокзалу. За ним погнався ОСОБА_72 . Він, ОСОБА_68 , поїхав слідом за ними. Які дії були між ОСОБА_73 і тим невідомим не бачив. Другий невідомий, за яким біг ОСОБА_70 , забіг на платформу автовокзалу і побіг вздовж неї в бік приватного сектору. Він, ОСОБА_68 об`їхав на машині по платформі, щоб перерізати йому шлях. Невідомий весь час був в полі його зору, ОСОБА_70 не наздоганяв його. Яких-небудь бійок між ним і ОСОБА_74 не бачив, відстань між ними була приблизно метрів 20. В цей час побачив, що ОСОБА_70 різко змінив напрямок руху, побіг в напрямку, якого йому вже не було видно, більше його не бачив. Він, ОСОБА_68 , продовжував переслідувати другого невідомого, який продовжував бігти в бік центрального ринку. Зрозумів, що не наздоганяє. Зупинив машину, вискочив з неї і побачив збоку, куди біг другий невідомий, співробітника СБУ ОСОБА_75 і ще одного співробітника. Він, ОСОБА_68 , крикнув їм, щоб затримали невідомого, що вони і зробили. Невідомим виявився ОСОБА_33 . Потім попросив ОСОБА_75 поїхати за ОСОБА_74 і попросив допомогти затримати особу, яку переслідував. Виїхали з автовокзалу і під`їхали до двору приватного будинку по вул. Садовій, звідки вийшов ОСОБА_70 , в руках тримав лезо ножа з пятнами крові. Сказав, що його поранили цим ножем. Його було доставлено в лікарню, де надано медичну допомогу;

- показаннями свідка ОСОБА_76 , який пояснив, що у 2007 році працював на посаді оперативного уповноваженого ОСОБА_77 09.10.2007 року близько 13 год., по телефону отримав інформацію про те, що в м. Олександрії по вул. Садовій біля 12 год., у під`їзді одного з будинків невідомими особами було скоєно напад на ОСОБА_15 , в ході якого викрадено сумку з коштами та нанесено ножові поранення. Згідно інформації напад було здійснено 2-3 невідомими чоловіками. В цей час він, ОСОБА_57 , разом з оперативним уповноваженим ОСОБА_74 проїжджав неподалік від місця скоєння нападу та по ходу руху стали оглядати територію. Неподалік автовокзалу побачили невідомих осіб, які сідали в автомобіль «таксі» марки «Таврія», що знаходився на узбіччі дороги по вул. Садовій. У одного з них на плечі була спортивна сумка. Їм здалось, що ці особи схожі на тих, про яких йшлось в орієнтуванні. Крім того, біля АЗС знаходився службовий автомобіль Олександрійського МВ, у якому перебував оперативний уповноважений ОСОБА_78 , який також їм показав рукою на цих осіб. Під`їжджаючи до автомобіля «таксі», він, ОСОБА_57 , повернув свій автомобіль напереріз, унеможлививши виїзд цьому автомобілю та разом з ОСОБА_74 вискочили з автомобіля зі словами «Стоять, міліція» з метою перевірити цих осіб. Все відбувалося дуже швидко, була екстремальна ситуація. ОСОБА_21 дістав з своєї сумки чорного кольору чи з-за поясу штанів, точно не пам`ятає, пістолет та направив зброю на нього. В свою чергу він, ОСОБА_57 , також дістав зброю пістолет «Пугач» (даний пістолет не відноситься ні до травматичної, ні до вогнепальної зброї) та намагався здійснити постріли у відповідь на реакцію ОСОБА_12 , але що у ОСОБА_12 , що у нього пістолет не відреагував і не вистрілив спочатку, відбулася осічка. Потім мабуть з третього разу відбувся вистріл з пістолету, але точно не пам`ятає в кого з них вистрілив пістолет. В цей же час ОСОБА_21 намагався втекти та продовжував стріляти в його сторону, але знаходився в полі зору. ОСОБА_70 побіг за ОСОБА_23 . ОСОБА_45 втікав в сторону ринку м. Олександрія, добігши до залізних павільйонів - торгових точок, він оббіг їх та повернувся знову до автовокзалу, продовжуючи стріляти. Все це відбувалося коли поряд знаходилося цивільне населення. Він, ОСОБА_57 , знову викрикнув «Стояти міліція». Коли ОСОБА_21 прибіг до автовокзалу, сів до його автомобіля «дев`ятка» (ключі від автомобіля знаходилися в замку запалення) та зник з поля його зору. Він, ОСОБА_57 , в свою чергу, намагався знайти автомобіль, щоб прослідувати за ОСОБА_46 , але громадяни лякались та відмовляли надати автомобіль, щоб переслідувати ОСОБА_12 , хоч він і повідомив, що є працівником міліції і автомобіль потрібний для переслідування злочинця. Потім зателефонував керівництву та повідомив, що саме відбувається і що йому потрібний автомобіль. В цей час помітив службовий автомобіль начальника Олександрійського міськвідділу ОСОБА_79 , той був зі своїм водієм та під`їхавши до нього запитали «що відбувається?». Доповів про обстановку, після чого начальник зателефонував до чергового, щоб організували перехват автомобіля. Одночасно повідомляться у всіх напрямках райвідділи, міськвідділи, офіційно вступає в дію «план перехват». Після цього сіли до автомобіля та виїхали на кременчуцьку трасу, в цей час начальнику міліції почали надходити дзвінки та повідомили, що одного працівника міліції підрізали та доправили до лікарні. Одразу поїхали до міськвідділу, куди вже почали з`їжджатися працівники СБУ та інші, так як справа набула резонансу. Коли приїхали, то дізнався, що одного з злочинців затримали. Затримання відбулося на центральному ринку, затриманим був ОСОБА_80 цей час отримали повідомлення, щоб весь особовий склад спрямувати на вул. Шевченка. Приїхавши на місце побачили, що двоє осіб намагаються втекти від працівників міліції. Один з них забіг до під`їзду будинку та зачинився у квартирі. Працівники міліції вибили двері та затримали ОСОБА_12 , який в цей час вже був на балконі. Він, ОСОБА_57 , відразу впізнав його як ту особу, що в нього стріляла. Після цього ОСОБА_12 доставили до міськвідділу, через деякий час до міськвідділу також був доставлений затриманий ОСОБА_38 . Останній намагався чинити опір працівникам міліції. До ОСОБА_11 не застосовували заходи фізичного впливу. Потім ОСОБА_36 під час допиту називав себе ОСОБА_81 . В результаті розслідування справи стало зрозуміло, що ОСОБА_36 приїхав до України за документами іншої особи, яка вже тоді померла. При проведені обшуку було виявлено паспорт на ім`я ОСОБА_11 ;

- показаннями свідка ОСОБА_82 , який пояснив, що в 2007 році знайшов у парку «Будівельників» «барсетку» та документи - техпаспорт на машину та якісь інші документи, які саме вже не пам`ятає. Після цього взяв ці документи та підійшов до «валютчиків», тому що раніше чув, що на одного з «валютчиків» було скоєно напад. Потім останні визвали міліцію та передали знайдене ним працівникам міліції;

- показаннями свідка ОСОБА_83 , який пояснив, що є приватним підприємцем і здійснює торгівлю по вул. Садовій поблизу підприємства «Олександрія-хліб». 09.10.2007 року, перебуваючи на своєму торговому місці приблизно біля 13год. 45хв. побачив, як повз нього пробіг незнайомий хлопець віком біля 30 років, одягнений у темний одяг, в що саме не пам`ятає. Слідом за ним біг другий чоловік, як зрозумів це був співробітник міліції і побачив як у нього випав обломок ножа (лезо). В цей час під`їхав автомобіль червоного кольору з співробітниками міліції і співробітник міліції, який переслідував хлопця, підійшов до них, з розмови зрозумів, що той поранений, так як інший співробітник міліції став викликати швидку допомогу. Хлопець, який тікав від співробітника міліції, зник у дворі одного з приватних будинків по вул. Садовій;

- показаннями свідка ОСОБА_84 , який пояснив, що 7 років тому працював таксистом. Восени 2007 року, зокрема, 09.10.2007 року, коли стояв біля зупинки у автостанції м. Олександрія по вул. Садовій на автовокзалі та пив каву, до автомобіля підійшло декілька осіб чоловічої статі та сказали, що потрібно їхати до Дніпропетровська. Всі сіли до автомобіля та майже почали рух. В однієї особи, що сиділа на передньому пасажирському місці, була сумка невеликих розмірів. В цей момент попереду його автомобіля зупинився автомобіль ВАЗ 2109, з нього вибігли невідомі йому чоловіки, почалась перестрілка. Чоловік, що сидів на передньому пасажирському сидінні, дістав зброю. Всі , хто був у його автомобілі, побігли у невідомому йому напрямку. Подробиць цієї події не пам`ятає за спливом часу.

- показаннями свідка ОСОБА_85 , який пояснив, що 29.11.2007 року був запрошений працівниками міліції в якості понятого при огляді місця події біля будинку №79 по вул. К.Лібкнехта, в ході якого був виявлений обломок ножа, а саме, рукоятка з дерев`яними накладками, яка була знайдена біля штахету. Вказаний обломок був опечатаний у пакет, всі учасники слідчої дії поставили свої підписи на бірці;

- показаннями свідка ОСОБА_86 , який пояснив, що в 2007 році разом зі своїм товаришем ОСОБА_87 їхав в автомобілі до його знайомої, яка працювала в магазині «Євросеть», розташованого в центрі міста Олександрія. Під`їхавши до магазину, вийшли з автомобіля, ОСОБА_30 зайшов до магазину , а він залишився чекати біля магазину. Коли ОСОБА_30 вийшов з магазину, до нього підійшли три невідомі особи. Вони розмовляли, але про що саме, не чув, так як відійшов до зупинки. Коли повернувся назад побачив, що незнайомі сваряться з ОСОБА_87 , потім між ними вчинилась бійка. Після бійки невідомі особи сіли до автомобіля й поїхали в невідомому напрямку. ОСОБА_31 при цьому звалили на землю. Коли він підбіг до ОСОБА_31 , то біля нього знаходився ОСОБА_88 , знайомий ОСОБА_31 , який повідомив, що його поранили. Свідок відразу викликав швидку допомогу. Хто наніс удар ОСОБА_89 та коли, не бачив;

- показаннями допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_90 , який пояснив, що в 2007 році працював охоронцем в магазині «Євросеть». Того дня, коли відбулись події, що є предметом розгляду, ОСОБА_30 прийшов до магазину для того, щоб прояснити ситуацію, в яких відносинах ОСОБА_91 з його дівчиною. Його дівчина на той час працювала в цьому ж магазині. Між ним та ОСОБА_87 відбулася сварка, в ході якої ОСОБА_30 почав погрожувати та спробував його вдарити. Все це відбувалося на порозі магазину. До того ж ОСОБА_30 приїздив в цей день до магазину декілька раз й при цьому завжди був не один. В магазині в цей час знаходилась ОСОБА_92 , яка працювала кредитним експертом. Погрози з боку ОСОБА_31 були і в сторону ОСОБА_93 . Остання почувши це, зателефонувала своєму чоловікові ОСОБА_94 . Розмову між ОСОБА_92 та ОСОБА_39 не чув, але пізніше ОСОБА_24 приїхав. Після чого розпочалася бійка, все це відбувалося близько 15 16 год. Разом з ОСОБА_87 було приблизно 12 осіб, з ОСОБА_39 було ще двоє осіб, їх не знав. Бійка відбувалася біля магазину «Євросеть». В ході бійки з кишені ОСОБА_31 випав пістолем, який саме не знає. Бійка тривала приблизно 10-15 хв. Все відбувалося дуже швидко. Деталі бійки між ОСОБА_39 та ОСОБА_87 не пам`ятає. Коли всі розбігались та роз`їжджались, ОСОБА_24 звернувся до нього з проханням забрати ніж. Забрав ніж та зайшов до магазину. З приводу завдання ножового поранення йому нічого невідомо, цього не бачив. Про ножове поранення дізнався вже після того, як до магазину зайшли працівники міліції і запитали про ніж, який на їх вимогу їм віддав. Хто саме викрав автомобіль ОСОБА_31 не бачив.

- показаннями свідка ОСОБА_95 , яка пояснила, що ОСОБА_11 це син її двоюрідної сестри. На початку березня 2007 року останній разом із сином приїздив до неї поздоровити з 8 березня. При цьому повідомив, що знаходиться на території України у зв`язку з тим, що лікарі порекомендували його сину ОСОБА_96 змінити клімат, так як дуже хворіє. ОСОБА_11 сказав, що йому сподобалось в м. Олександрія і хоче переїхати до цього міста, на що сказала, що буде знімати квартиру для доньки, але донька поки навчається і ОСОБА_11 може пожити в тій квартирі, а потім зможе собі зняти іншу квартиру, якщо сину підійде клімат в м. Олександрія. На початку квітня 2007 року ОСОБА_11 приїхав до м. Олександрія і розпочав проживати в тій квартирі, яку знімали для доньки. В подальшому сталась така ситуація, що донька поїхали працювати в інше місто і квартира їй не знадобилась. ОСОБА_11 залишився проживати в тій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Про своїх друзів ОСОБА_97 нічого не розповідав. ОСОБА_11 казав, що до нього повинен приїхати друг ОСОБА_98 , але хто він їй невідомо і вона його не бачила. Чим займався ОСОБА_11 в м. Олександрія та за які кошти проживав їй невідомо. ОСОБА_11 до вживання спиртних напоїв та наркотичних засобів не схильний. Також ніколи не помічала за ним ніякої агресії та жорстокості;

- показаннями допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_99 , який пояснив, що 2001-2004 роках працював на посаді інспектора дозвільної системи Олександрійського МВ УМВС і був в групі зі старшим інспектором охорони суспільного порядку Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області. Посади були взаємозамінними. Станом на 15.03.2002 року старшим інспектором охорони суспільного порядку Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області був ОСОБА_100 і вони разом працювали в одному кабінеті. За час його роботи на посаді всі дозволи на придбання газової і мисливської зброї видавались суворо у відповідності до Законів України і відомчих інструкцій та приказів МВС. Слідчим прокуратури надавалась йому ксерокопія дозволу № 244 від 15.03.2002 року на ім`я ОСОБА_101 на придбання газової зброї, виписаного почерком ОСОБА_100 , мабуть тому, що він, ОСОБА_99 , був вихідний, так як 15 березня день його народження. Чий підпис на дозволі, сказати точно не може тому, що пройшло багато часу. Хто міг підписати цей дозвіл, також не може сказати. Бланки дозволу на придбання зброї знаходься під суворою звітністю, тому велась книга видачі таких бланків. Перед наданням дозволу на придбання зброї дільничний перевіряє особу, яка має намір отримати дозвіл і вже тільки після цього дані заносяться до книги видачі дозволу та видається сам дозвіл. ОСОБА_101 він не пам`ятає, можливо візуально і згадав би, але за прізвищем згадати не може. ОСОБА_102 видачі вищевказаного дозволу не знає і не пам`ятає, так як пройшло багато часу;

- показаннями допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_103 , який пояснив, що в період з 1982 по 2004 роках працював на посаді старшого інспектора охорони суспільного порядку Олександрійського МВ УМВС, а також був в групі з інспектором дозвільної системи, посади були взаємозамінними. Приблизно в 2002 році виписав дозвіл на придбання газової та мисливської зброї. Дозвіл видавав на законних підставах, всі відповідні документи були пред`явленні, так як при видачі такого дозволу на кожну особу заводиться особова справа. Особа, що отримала дозвіл написала заяву на видачу довідки. Всі дані записуються до книги видачі дозволів. Ксерокопія дозволу йому була пред`явлена слідчим прокуратури. Виписувався дозвіл ним, але хто саме його підписав, не може сказати, так як вже не пам`ятає. Дозвіл на придбання газової чи мисливської зброї завжди виписується в присутності тієї особи, що подала заяву. Того разу також виписувався в присутності особи. ОСОБА_101 не пам`ятає, можливо візуально і згадав би, але за прізвищем згадати не може. Подробиць видачі вищевказаного дозволу не знає і не пам`ятає, так як пройшло багато часу.

Крім того вина обвинувачених, підтверджується іншими зібраними по справі доказами оголошеними і дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції і, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 05.10.2007 року місцевості, прилеглої до будинку АДРЕСА_9 , ( т.3 а.с.9);

- протоколом огляду місця події від 09.10.2007 року, в ході якого в гаражі № НОМЕР_5 гаражного кооперативу НОМЕР_6 виявлено автомобіль «Джип» д/номер НОМЕР_7 , належного ОСОБА_19 ( т.3, а. с. 33);

- протоколом огляду місця події від 09.10.2007 року місцевості, прилеглої до домоволодіння АДРЕСА_11 , в ході якого виявлено автомобіль ВАЗ 2109 державний номер НОМЕР_4 ( т.1, а.с.9);

- протоколом огляду місця події від 09.10.2007 року, в ході якого оглянуто місцевість парку ім. Шевченка в м. Олександрії, в ході якого виявлено зв`язку ключів та брелок від автомобільної сигналізації ( т.1 а.с.13);

- протоколом огляду місця події від 09.10.2007 року, в ході якого оглянуто під`їзд будинку АДРЕСА_7 , де вчинено напад на ОСОБА_104 , в ході якого виявлено сліди бурого кольору, схожі на кров ( т.1, а.с.30-31);

- протоколом огляду місця події від 09.10.2007 року, в ході якого оглянуто квартиру АДРЕСА_12 , де було затримано ОСОБА_12 , в ході якого виявлено пістолет ПГШ-790 9 мм «SCMEISSER» НОМЕР_8 ( т.1, а.с.33);

- протоколом огляду місця події від 09.10.2007 року, в ході якого оглянуто квартиру АДРЕСА_8 , в ході якого виявлено брюки джинсові синього кольору з п`ятками бурого кольору, а також простирадло з п`ятьом бурого кольору ( т.1, а.с.37-41);

- протоколом огляду місяця події від 09.10.2007 року на горищі будинку АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено сумку чорного кольору з коштами ( т.1 а.с.54);

- протоколом огляду предметів від 22.10.2007 року, в ході якого оглянуто грошові купюри, які виявлено у ОСОБА_11 ( т.4 а.с.25);

- протоколом огляду предметів від 24.10.2007 року, в ході якого оглянуто сумку, барсетку, блокнот, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_15 , технічний паспорт на автомобіль «Опель Омега» ( т.4, а.с.37);

- протоколом огляду предметів від 24.10.2007 року, в ході якого оглянуто брюки джинсові синього кольору з пятнами бурого кольору та простирадло з п`ятками бурового кольору; ( т.4 а.с.41);

- протоколом огляду предмета від 29.11.2007 року, в ході якого оглянуто клинок та рукоятку ножа ( т.4, а.с.68);

- протоколом огляду предметів від 03.12.2007 року, в ході якого оглянуто пістолет ПГШ-790 9 мм «SCMEISSER» НОМЕР_8 ( т.4, а.с.70);

- протоколом впізнання від 12.10.2007 року по фотознімках, в ході якого ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_11 як особу, яка завдало йому ножового поранення ( т.1 а.с.70);

- протоколом впізнання від 16.10.2007 року по фотознімках, в ході якого ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_11 як особу, яка завдала йому ножового поранення 09.10.2007 року ( т.1, а. с. 170);

- протоколом впізнання від 16.10.2007 року по фотознімках, в ході якого потерпілий ОСОБА_18 впізнав ОСОБА_12 та ОСОБА_11 як осіб, які відкрито викрали належне йому майно 03.10.2007 року ( т.3, а. с. 106,108);

- протоколом пред`явлення предметів для впізнання від 25.10.2007 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_18 впізнав належний йому телефон «Nokia 6233» та куртку, які викрадені у нього 03.10.2007 року( т.3, а. с. 91-92);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.10.2007 року, в ході якого ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_11 як особу, яка 05.10.2007 року спричинила йому тілесне ушкодження у виді ножового поранення брюшної полості (т.3 а. с. 69);

- протоколом відтворення обстановки і обставин події від 22.10.2007 року за участі обвинуваченого ОСОБА_11 , та переглянутим в судовому засіданні відеозаписом вказаної слідчої дії, в ході якого обвинувачений ОСОБА_11 пояснив та показав на місці в під`їзді будинку АДРЕСА_7 як він разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вчинили напад на ОСОБА_15 , після чого він особисто наніс йому удар ножем в живіт ( т.4, а. с.28-30);

- висновком додаткової судово-медичної експертизи від 28.03.2008 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_15 тілесні ушкодження могли утворитись при обставинах, на які вказував ОСОБА_11 при відтворення обстановки і обставин події від 22.10.2007 року ( т.2, а.с.254-255);

- протоколом відтворення обстановки і обставин події від 11.10.2007 року за участі обвинуваченого ОСОБА_12 та переглянутим в судовому засіданні відеозаписом вказаної слідчої дії, в ході якого обвинувачений ОСОБА_12 пояснив та показав на місці у під`їзді будинку АДРЕСА_7 як він разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 здійснили напад на ОСОБА_15 ( т.1, а. с. 115-117);

- висновком судово-балістичної експертизи №262 від 21.11.2007 року, згідно якого пістолет ПГШ-790 9 мм «SCMEISSER» НОМЕР_8 є короткоствольною вогнепальною зброєю, придатною для здійснення пострілів способом роздільного спорядження, при використанні газових або шумових патронів калібру 9 мм і картечі діаметром 7 мм ( т.2, а. с. 192-195);

- висновком комплексної судово-трасологічної експертизи №27/25 від 03.02.2008 року, згідно з яким ніж, яким ОСОБА_11 , спричинив тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , до пошкодження мав ознаки і міг бути холодною клинковою зброєю колюче-ріжучої дії ( т.2, а.с.291-295);

- висновком судово-медичної експертизи №2454 від 21.03.2008 року, відповідно до якого в одному з пятен крові на джинсових брюках, виявлених у ОСОБА_11 , групова належність крові співпадає з груповою належністю крові потерпілого ОСОБА_15 ( т.23, а. с. 323-324);

- висновком судово-медичної експертизи №252 від 24.12.2007 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_16 мається тілесне ушкодження у вигляді перелому третього з правої сторони ребра, проникаючого поранення грудної клітини з правої сторони, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечне для життя в момент його спричинення і у клінічному прояві ( т.2, а.с.78-81);

- висновком судово-медичної експертизи №253 від 24.12.2007 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_15 маються тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкого кишечника і брижи, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент спричинення і у клінічному прояві ( т.2, а. с. 91-95);

- висновком судово-медичної експертизи №235 від 15.11.2007 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_18 мали місце пошкодження: рани, гематоми обличчя, ссадна обличчя, шиї, правого стегна. Вказані пошкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень ( т.2, а.с.205-206);

- висновком судово-медичної експертизи №12 від 18.01.2008 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_17 маються тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкого кишечника, брижі і сальника, які могли утворитись від однократного травмуючого впливу предмета з характеристиками гострого, і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент спричинення ( т.2, а.с.216-218);

- висновком судово-медичної експертизи №244 від 06.12.2007 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_19 маються тілесні ушкодження у виді: крововиливів в області голови і тулуба і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень ( т.2, а.с.ю228-229);

- висновком товарознавчої експертизи №1 від 20.11.2007 року, згідно якого вартість автомобіля «Great Well Deer» д/номер НОМЕР_1 складає 88445 грн.

Аналізуючи зібрані докази в сукупності, які на переконання колегії суддів є належними, допустимими та зібраними у передбаченому кримінально процесуальному закону порядку, судова колегія приходить до висновку, що дії ОСОБА_11 та ОСОБА_12 правильно кваліфіковано судом першої інстанції за ст. 348 КК України як вчинення замаху на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно ( ОСОБА_11 ) - після вчиненого раніше грабежу відносно ОСОБА_105 , а ОСОБА_46 - після вчинених раніше грабежу відносно ОСОБА_105 та розбою відносно ОСОБА_15 ) та за ч.2 ст.186 КК України по епізоду стосовно ОСОБА_106 , як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб;

Крім того, дії ОСОБА_12 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України як незаконне носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

При цьому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про виключення з об`єктивної сторони злочину, інкримінованого ОСОБА_107 за ч.1 ст.263 КК України придбання вогнепальної зброї, оскільки придбання вогнепальної зброї у невстановленої слідством особи, що інкриміновано ОСОБА_12 органом досудового слідства, не підтверджується будь-якими доказами. Так, сам ОСОБА_12 пояснив, що знайшов пістолет у сумці, яка належала потерпілому ОСОБА_15 та скористався ним. Проведеною в ході досудового розслідування перевіркою виготовлення та реалізації пістолета ПГШ-790, 9мм, «SCMEISSER» НОМЕР_3 встановлено, що пістолет виготовлено ТОВ «УНСП «Шмайсер» 14.03.2002 року, був проданий 28.03.2002 року у м. Олександрія ОСОБА_108 відповідно дозволу №244 від 15.03.2002 року. Встановити ОСОБА_101 та умови вибуття з його володіння вказаного пістолету не представилось можливим. Крім того, будь-яких доказів придбання цього пістолету ОСОБА_12 ні слідством, ні судом не встановлено.

Дії ОСОБА_11 по епізоду стосовно ОСОБА_15 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.15 п.п.6,9 ч.2 ст.115 КК України як вчинення замаху на умисне вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, з метою приховати інший злочин, та за ч.2 ст.263 КК України як незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, по епізоду стосовно ОСОБА_17 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.121 КК України як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

При цьому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно виключено з об`єктивної частини злочину, інкримінованого ОСОБА_11 за ч.2 ст.263 КК України незаконне носіння кинжалів, фінських ножів без передбаченого законом дозволу, оскільки ОСОБА_11 не обвинувачувався у незаконному носінні кінжалів, фінських ножів без передбаченого законом дозволу.

Також колегія суддів вважає, що по епізоду замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою яка раніше вчинила умисне вбивство стосовно працівника правоохоронного органу ОСОБА_16 суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що інкриміновані ОСОБА_11 дії за ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК України охоплюються диспозицією ст. 348 КК України і додаткової кваліфікації не потребують, так як стаття 348 КК України є спеціальною нормою. Згідно із загальною теорією кваліфікації злочинів при конкуренції загальної та спеціальної норм перевага надається спеціальній нормі, отже замах на вбивство працівника правоохоронного органу повністю охоплюється ст.348 КК України і додаткової кваліфікації не потребує.

Проте, на переконання колегії суддів ОСОБА_11 за ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК України суду першої інстанції слід було не виправдовувати, а виключити вказану кваліфікацію із обвинувачення, як зайву.

Крім того, колегія суддів дійшла висновку, що по епізоду розбійного нападу на ОСОБА_15 дії обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 судом першої інстанції помилково перекваліфіковано з ч.4 ст.187 КК України та ч.2 ст.187 КК України, при цьому судом безпідставно виключено кваліфікуючу ознаку заволодіння майном у великих розмірах.

Таким чином, судом допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосування закону, який підлягає застосуванню, що відповідно до ч.1 ст.409 КК України є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

А тому, апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, вирок суду першої інстанції слід скасувати із ухваленням нового вироку.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_12 викладені в апеляції з приводу того, що він не скоював посягання на життя та здоров`я працівника правоохоронного органу, тобто не вчиняв кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України, є необґрунтованими і спростовуються показаннями потерпілого оперативного уповноваженого Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_55 та свідка ОСОБА_76 , які показали, що 09.10.2007 року близько 13 год. 30 хв., при затриманні після вчинення розбійного нападу на ОСОБА_15 , на їх законні вимоги «Стояти міліція», обвинувачений ОСОБА_12 , здійснив декілька пострілів із пістолета в ОСОБА_76 , однак не влучив, погрозу життю останній сприймав як реальну та показаннями свідків ОСОБА_65 , ОСОБА_83 ОСОБА_109 , висновком судово-балістичної експертизи №262 від 21.11.2007 року, 09.10.2007 року, та іншими зібраними доказами по кримінальному провадженню, які на переконання колегії суддів є достовірними, належними і допустимими, взаємоузгодженими між собою та повністю відповідають дійсним встановленим в судовому засіданні суду першої інстанції фактичним обставинам справи та прямо вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_12 , після вчинення розбійного нападу на ОСОБА_15 , після попередження «Стояти міліція» усвідомлюючи, що ОСОБА_58 та ОСОБА_57 є співробітниками правоохоронних органів, здійснив у останнього декілька пострілів із пістолета, чим вчинив замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Також, доводи обвинуваченого ОСОБА_12 з приводу того, що на стадії досудового розслідування співробітники ОБОЗУ, били його та нанесли тілесні ушкодження спростовуються матеріалами перевірки по факту застосування фізичної сили з боку співробітників ВБОЗ до ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за результатами якої винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 21 листопада 2008 року у відношенні співробітників Олександрійського УБОЗУ на підставі п.2 ст.6 КПК України, яка набрала законної сили. ( Т.6 а. с. 146-162).

При цьому колегія суддів бере до уваги те, що первинні показання обвинувачених, які вони надавали під тиском, що частково підтверджено матеріалами кримінального провадження, не брались судом першої інстанції до уваги. А тому, апеляція обвинуваченого задоволенню в цій частині не підлягає.

Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, у великих розмірах,за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Крім того, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб;
Крім того, ОСОБА_12 вчинив незаконне носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Крім того, ОСОБА_11 вчинив замах на умисне вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, з метою приховати інший злочин, незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Кримінальні правопорушення вчинено за таких обставин.
03.10.2007 року, близько 03 год. 00 хв., поблизу будинку № 98 по просп. Леніна у м. Олександрії, ОСОБА_11 , за попередньою змовою з ОСОБА_12 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, нанесли ОСОБА_18 , який йшов по вулиці, удари руками і ногами по різних частинах тіла, від яких потерпілий впав на землю, а ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відкрито заволоділи його майном, а саме: мобільним телефоном «Нокіа 6233» вартістю 1093 грн. 73 коп. і шкіряною чоловічою курткою вартістю 651 грн. Згідно судово-медичної експертизи у ОСОБА_18 були завдані тілесні ушкодження у вигляді ран і гематом обличчя, синців обличчя і шиї, правого стегна та зазначені ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після вчинення злочину ОСОБА_11 і ОСОБА_12 зникли з місця вчинення злочину, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.
Крім того, 05.10.2007 року, близько 17 год. 00 хв., поблизу магазину «Оріон» по просп. Леніна, 100 у м. Олександрії, на ґрунті раптово виниклих, особистих неприязних відносин ОСОБА_11 з метою умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, реалізуючи свій злочинний намір, умисно наніс удар кухонним ножем в область черевної порожнини ОСОБА_17 , чим навмисне заподіяв йому тілесне ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи № 12 від 18.01.2008 року, у вигляді проникаючого ножового поранення (одного) черевної порожнини з пошкодженням тонкого кишечника, брижі і сальника, яке могло утворитися від однократного травмуючого впливу предмета з характеристиками гострого і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Після вчинення злочину ОСОБА_11 зник з місця події, чим вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України.
Крім того, у цей же день, 05.10.2007 року, близько 17 год. 20 хв., ОСОБА_11 , знаходячись біля будинку № 98 по просп. Леніна у м. Олександрії, незаконно заволодів автомобілем марки «Great Well Deer», державний номер НОМЕР_1 , належного на праві приватної власності ОСОБА_19 , повторно (після вчинення грабежу ОСОБА_18 ). Після заволодіння автомобілем ОСОБА_11 з місця пригоди зник. У ході незаконного використання автомобіля ОСОБА_11 заподіяв автомобілю «Great Well Deer», державний номер НОМЕР_1 , пошкодження, для усунення яких згідно розрахунку розміру страхового відшкодування № 128 необхідна сума 10 625 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_19 матеріальний збиток на зазначену суму, чим вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України.
Крім того, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , за попередньою змовою, маючи намір на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_15 , 09.10.2007 року, отримавши по мобільному телефону повідомлення ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_15 покинув територію ринку і попрямував додому, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 прибули до першого під`їзду будинку АДРЕСА_7 , де проживав ОСОБА_15 . Увійшовши в під`їзд будинку, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , зайняли місце на площадці між 2 і 3 поверхами, звідки спостерігали, коли до будинку під`їде ОСОБА_15 . Близько 13 год. 15 хв., коли ОСОБА_15 зайшов на сходовий майданчик першого поверху, ОСОБА_12 , спустившись зі сходів на перший поверх, наніс удар кулаком ОСОБА_15 в область обличчя, після чого, схопивши його рукою за шию почав душити, заволодівши при цьому майном потерпілого: сумкою вартістю 96 грн. та грошима - 67849 грн., 700 євро, 8500 рублів, 865 доларів США, а всього 78949 грн., які в ній знаходились, а також барсеткою вартістю 42 грн. та документами, які в ній знаходились, а саме: водійським посвідченням на ім`я ОСОБА_15 , технічним паспортом на автомобіль «Опель-Омега», державний номер НОМЕР_2 , талоном до посвідчення водія, завдавши тим самим потерпілому матеріальної шкоди на суму 79087 грн. Після цього ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 почали втікати. У цей час ОСОБА_11 , з метою уникнути відповідальності за вчинення розбійного нападу, його приховування, діючи самостійно, без відома і згоди на те співучасників нападу, спустившись на майданчику сходів першого поверху першого під`їзду будинку АДРЕСА_7 , усвідомлюючи небезпеку своїх дій для життя потерпілого, завдав йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, а саме: два удари ножем в область грудної клітки і живота, пошкодивши тим самим життєво важливі органи: тонкий кишечник і брижу з наявністю внутрішньочеревної кровотечі, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент заподіяння, бажаючи таким чином заподіяти смерть потерпілому. Незважаючи на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, у вигляді ножових поранень в області тулуба, потерпілий, завдяки наданій вчасно медичній допомозі, не був позбавлений життя, тобто, ОСОБА_11 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Після скоєння злочину ОСОБА_11 , приєднавшись до ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , з місця вчинення злочину зникли, чим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вчинили злочин, передбачений ч.4 ст.187 КК України, а ОСОБА_11 , крім того, злочин, передбачений ч.2 ст.15,п.п.6,9 ч.2 ст. 115 КК України.
В цей же день, 09.10.2007 року, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 прибули в район автовокзалу в м. Олександрія. Близько 13 год. 45 хв., на законні вимоги до них працівників правоохоронного органу - оперуповноважених Олександрійського ВБОЗ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_16 і ОСОБА_20 «Стояти, міліція!», ОСОБА_11 , достовірно знаючи, що вказані особи являються працівниками міліції з метою уникнення затримання за вчинений безпосередньо перед цим розбійний напад за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 і особисто ним замах на умисне вбивство ОСОБА_15 , чинив їм опір. При цьому ОСОБА_11 , реалізуючи свій намір, спрямований на позбавлення життя працівника правоохоронного органу, при виконанні ним службових обов`язків по затриманню злочинців, які вчинили розбійний напад на ОСОБА_15 , завдав ОСОБА_16 удар ножем в область грудної клітини з ушкодженням життєво важливих органів: перелому 3-го ребра з правої сторони, проникаючого поранення грудної клітки з правої сторони, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Зважаючи на своєчасно надану медичну допомогу ОСОБА_16 не був позбавлений життя. При цьому ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на позбавлення життя працівника правоохоронного органу, при виконанні ним службових обов`язків по затриманню злочинців, які вчинили напад на ОСОБА_15 , здійснив множинні постріли з пістолета ПГШ-790, 9 мм, «SСМЕISSЕR» НОМЕР_3 в ОСОБА_20 , однак не влучив, чим не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з незалежних від його волі причин. Після вчинення злочину ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 , втекли з місця події, а ОСОБА_13 був затриманий працівниками міліції. При цьому ОСОБА_12 , залишаючи місце події, проник у службовий автомобіль ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_4 , що належить Олександрійському ВБОЗ, на якому співробітники ОСОБА_16 та ОСОБА_20 , виконуючи службові обов`язки, прибули в район автовокзалу м. Олександрії, зник на ньому з місця події. У подальшому ОСОБА_12 залишив автомобіль біля домоволодіння № 6 по пров. Семена Апостола у м. Олександрії. Вказаними протиправними діями ОСОБА_11 , маючи умисел на позбавлення життя ОСОБА_16 , заподіявши вказані тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх заподіяння, тобто, виконавши всі протиправні дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не отримавши бажаного результату з причин, що не залежали від його волі та ОСОБА_12 , здійснивши постріли з пістолета ПГШ-790, 9 мм, «SСМЕISSЕR» НОМЕР_3 в ОСОБА_20 вчинили замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто злочин, передбачений ст. 348 КК України.
Застосувавши, 09.10.2007 року за вищевказаних обставин наявний у нього ніж, як знаряддя замаху на вбивство ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , який згідно висновку експертизи № 27/25 від 03.02.2008 року є холодною клинковою зброєю колючо-ріжучої дії і який ОСОБА_11 носив при собі без відповідного дозволу органу внутрішніх справ, ОСОБА_11 , тим самим, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України. ОСОБА_12 , заволодівши за вищевказаних обставин автомобілем ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_4 , вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно (після вчинення грабежу ОСОБА_18 та вчинення розбою відносно ОСОБА_15 ), тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, а застосувавши 09.10.2007 року за вищевказаних обставин наявний у нього пістолет ПГШ-790, 9мм, «SСМЕISSЕR» НОМЕР_3 , який є короткоствольною вогнепальною зброєю, придатною для здійснення пострілів способом роздільного спорядження, при використанні газових або шумових патронів калібру 9 мм і картечі діаметром 7 мм володіє достатньою пробивною силою для ураження людини - вчинив носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто, злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.
Враховуючи викладене колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доведена зібраними по кримінальному провадженню доказами, дослідженими судом першої інстанції згідно вимог кримінального процесуального закону, які є належними і допустимими, узгоджуються між собою та повністю відповідають дійсним встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи.

Дії обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 по епізоду 09.10.2007 року стосовно ОСОБА_15 необхідно кваліфікувати за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для життя в момент заподіяння особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах (розбій).

При цьому колегія суддів враховує, що викрадені у потерпілого ОСОБА_15 кошти і, зокрема 67849 грн., 700 євро, 865 доларів, 8500 російських рублів, що у перерахунку за курсом валют НБУ разом становило 78 949 грн. з урахуванням соціальної пільги, станом на 2007 рік є великим розміром, Відповідно до п.3 примітки до ст.185 КК України, у статях 185-191, 194 цього Кодексу у великих розмірах визнається злочин, вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян (податкову соціальну пільгу) на момент вчинення злочину. Отже податкова пільга у 2007 році становила 200 грн. , а злочин вважався вчинене ним у великих розмірах у тому числі за ст.187 КК України на суму понад 50000 грн.

Проте, на переконання колегії суддів по вказаному епізоду розбійного нападу на ОСОБА_15 не знайшло свого підтвердження вчинення злочину організованою групою, оскільки в судовому засіданні не встановлено доказів створення ОСОБА_11 стійкої злочинної групи, розподілу ролей між її учасниками, як під час підготовки, так і при безпосередньому вчиненні злочинів, обізнаності інших її учасників про участь у такій групі, надання згоди інших учасників на участь у такому об`єднанні та усвідомленні факту існування організованої групи, про плани групи та роль кожного з них. Тому кваліфікуючу ознаку - вчинення розбійного нападу організованою групою слід виключити із обвинувачення.

Дії обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 по епізоду 09.10.2007 року, стосовно ОСОБА_16 та ОСОБА_20 , необхідно кваліфікувати за ст. 348 КК України, як вчинення замаху на вбивство працівника правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

По епізоду 05.10.2007 року, відносно ОСОБА_19 , їх дії необхідно кваліфікувати, за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно ( ОСОБА_11 ) - після вчиненого раніше грабежу відносно ОСОБА_105 , а ОСОБА_46 - після вчинених раніше грабежу відносно ОСОБА_105 та розбою відносно ОСОБА_15 ).

По епізоду 03.10.2007 року стосовно ОСОБА_18 їх дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_12 слід кваліфікувати за ч.1 ст.263 КК України як незаконне носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу. Разом з тим, слід виключити з об`єктивної сторони злочину, інкримінованого ОСОБА_12 за ч.1 ст.263 КК України придбання вогнепальної зброї, оскільки придбання вогнепальної зброї у невстановленої слідством особи, що інкриміновано ОСОБА_12 органом досудового слідства, не підтверджується будь-якими доказами. При цьому колегія суддів бере до уваги те, що ОСОБА_12 в судовому засіданні першої інстанції показав, що знайшов пістолет у сумці, яка належала потерпілому ОСОБА_15 та скористався ним. Проведеною в ході досудового розслідування перевіркою виготовлення та реалізації пістолета ПГШ-790, 9мм, «SCMEISSER» НОМЕР_3 встановлено, що пістолет виготовлено ТОВ «УНСП «Шмайсер» 14.03.2002 року, був проданий 28.03.2002 року у м. Олександрія ОСОБА_108 відповідно дозволу №244 від 15.03.2002 року. Встановити ОСОБА_101 та умови вибуття з його володіння вказаного пістолету не представилось можливим. Крім того, будь-яких доказів придбання цього пістолету ОСОБА_12 ні слідством, ні судом не встановлено.

Дії ОСОБА_11 , по епізоду 09.10.2007 року, стосовно потерпілого ОСОБА_15 , необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.15 п.п.6,9 ч.2 ст.115 КК України, як вчинення замаху на умисне вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, з метою приховати інший злочин, та за ч.2 ст.263 КК України як незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, по епізоду 05.10.2007 року стосовно ОСОБА_17 за ч. 1 ст.121 КК України як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Разом із тим, слід виключити з об`єктивної частини злочину, інкримінованого ОСОБА_11 за ч.2 ст.263 КК України незаконне носіння кінжалів, фінських ножів без передбаченого законом дозволу, оскільки ОСОБА_11 не обвинувачувався у незаконному носінні кінжалів, фінських ножів без передбаченого законом дозволу.

Проте, колегія суддів доходить висновку, що по епізоду стосовно потерпілого ОСОБА_16 09.10.2007 року, інкриміновані ОСОБА_11 дії за ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК України, замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою яка раніше вчинила умисне вбивство охоплюються диспозицією ст. 348 КК України і додаткової кваліфікації не потребують. Стаття 348 КК України є спеціальною нормою. Згідно із загальною теорією кваліфікації злочинів при конкуренції загальної та спеціальної норм перевага надається спеціальній нормі, отже замах на вбивство працівника правоохоронного органу повністю охоплюється ст.348 КК України і додаткової кваліфікації не потребує.

А тому, кваліфікацію за ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК України ОСОБА_11 із обвинувачення необхідно виключити, як зайву.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , колегія суддів відповідно вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого злочину, особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_11 вчинив особливо тяжкі, тяжкі злочини та злочини середньої тяжкості, заподіяну злочинами шкоду не відшкодував, характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має неповнолітню дитину. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_12 вчинив особливо тяжкий злочин та тяжкі злочини, заподіяну злочинами шкоду не відшкодував, за місцем служби характеризується позитивно, за місцем проживання посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, є ветераном бойових дій. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_13 вчинив особливо тяжкий злочин, до кримінальної відповідальності притягується вперше, заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду відшкодував частково, характеризується позитивно, має неповнолітню дитину. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_14 вчинив особливо тяжкий злочин, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, заподіяну злочином шкоду відшкодовано частково, характеризується посередньо, має двох неповнолітніх дітей. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_14 , судом не встановлено.

Згідно висновків судово-психіатричних експертиз усі обвинувачені на момент вчинення злочинів психічними розладами не страждали, могли віддавати звіт своїм діям і керувати ними. У відношенні до інкримінованих їм діянь ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 і ОСОБА_14 слід вважати осудними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребують.

Беручи до уваги вище викладене в сукупності, а також обставини справи, вік, особи та стан здоров`я обвинувачених, врахувавши обставини справи, тяжкість вчинених злочинів, дані про особи обвинувачених та їх відношення до вчиненого, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що за спрямованістю поведінки обвинувачені не бажають стати на шлях виправлення, представляють суспільну небезпеку для оточуючих, а тому їх виправлення та перевиховання, можливе виключно в умовах ізоляції їх від суспільства з призначенням реального покарання у виді позбавлення волі, у розмірі, із урахуванням ступеня участі і ролі кожного у вчинених злочинах, яке буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особам обвинувачених, є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ними самими, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеного у ст.50 КК України.

При цьому, колегія суддів враховує наступне.
З матеріалів кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_12 09.10.2007 року вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України, а ОСОБА_11 09.10.2007 року вчинив злочин передбачений ч.2 ст.263 КК України та за вчинення яких їх засуджено у березні 2015 року.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України відноситься до злочинів невеликої, а передбачений ч.2 ст.263 КК України середньої тяжкості.
Тобто на момент апеляційного розгляду справи сплили строки давності, передбачені ст.49 КК України. Згідно до ч.5 ст.74 КК України вироком суду ОСОБА_12 за ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_11 за ч.2 ст.263 КК України може бути звільнено від покарання на підставах, передбачених ст.49 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_15 про стягнення з усіх обвинувачених 32100 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Злочинними діями ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 потерпілому ОСОБА_15 заподіяно 2100 грн. шкоди у вигляді витрат на лікування, які підтверджені документально, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню. В частині стягнення 30000 грн. шкоди у вигляді різниці між викраденим та повернутим задоволенню не підлягає, оскільки колегія суддів дійшла висновку про повернення ОСОБА_15 усіх викрадених у нього коштів.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що внаслідок злочинних дій обвинувачених потерпілому ОСОБА_15 завдано моральних страждань, зокрема, він переніс хірургічне втручання, змушений був лікуватись, отримав нервовий стрес, проте з урахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості колегія суддів вважає за можливе стягнути на його користь у відшкодування заподіяної моральної шкоди 60000 грн., 30000 грн. з яких стягнути з ОСОБА_11 , решту - з інших обвинувачених.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_16 про стягнення з ОСОБА_11 1617 грн. 60 коп. матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди з в частині матеріальної шкоди на підставі ст.1166 ЦК України підлягає задоволенню повністю, оскільки витрати на його лікування документально підтверджено та на підставі ст.1167 ЦК України частковому задоволенню в частині моральної шкоди 40 000 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_19 про стягнення з ОСОБА_11 10625 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки потерпілий його не підтримує і в частині стягнення матеріальної шкоди є безпідставним.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_17 про стягнення з ОСОБА_11 925 грн. 52 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди на підставі ст. 1166 ЦК України підлягає задоволенню повністю в частині стягнення 925 грн. 52 коп. витрат на лікування, які підтверджені документально та на підставі ст.1167 ЦК України - частково в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_18 на суму 68 грн., які він витратив на проведення товарознавчої консультації та товарознавчої експертизи задоволенню не підлягає, оскільки понесення вказаних витрат саме ОСОБА_18 не підтверджено відповідними квитанціями.

Речові докази куртку чоловічу шкіряну чорного кольору, мобільний телефон «Нокия-6233», інструкція по експлуатації до мобільного телефону «Нокия -6233», передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_18 , підлягають залишенню останньому як йому належні, пістолет ПГШ-790 ««SCMEISSER» 9 мм НОМЕР_8 , переданий на відповідальне зберігання до Олександрійського МВ УМВС України в області, підлягає передачі до музею криміналістики при УМВС України в області, рукоятка та обломок ножа підлягає знищенню, кошти, барсетка, сумка, документи, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_15 в сумі 67849 грн., 700 євро, 865 доларів, 8500 російських рублів підлягають залишенню останньому як йому належні.

Судові витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинувачених у відповідності до вчинених кожного з них кримінальних правопорушень (висновок експерта №224 від 18.10.2007 року - 470 грн. 71 коп.; висновок експерта №116 від 29.10.2007 року 188 грн. 30 коп.; висновок експерта №78 від 26.10.2007 року 58 грн. 12 коп.; висновок експерта №262 від 21.11.2007 року 405грн. 64 коп., висновок експерта №248 від 27.11.2007 року 202 грн. 82 коп., висновок експерта №1144 від 06.12.2007 року - 4842 грн. 15 коп..) - з ОСОБА_11 7611 грн. 03 коп., з ОСОБА_12 , - 405 грн. 64 коп.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляцію обвинуваченого ОСОБА_12 та апеляцію прокурора слід задоволенню частково, вирок суду першої інстанції слід скасувати із ухваленням нового вироку.

Керуючись ст.ст.370, 374, 376, 404, 405, 407, 409, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляції обвинуваченого ОСОБА_12 та прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 березня 2015 року скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким:

ОСОБА_11 визнати винуватим та призначити покарання:

- за ч.2 ст.15, п.п.6,9 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на 11 років з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.4 ст.187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ст.348 КК України на 9 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
На підставі ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_11 від призначеного покарання за ч.2 ст.263 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
-за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

-за ч.1 ст.121 КК України на 6 років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.289 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарань більш суворим остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Кваліфікацію дій ОСОБА_11 по епізоду стосовно ОСОБА_16 за ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК України - виключити із обвинувачення, як зайву.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з 09.10.2007 року.

ОСОБА_12 визнати винуватим та призначити покарання:

- за ч.4 ст.187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ст. 348 КК України на 9 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.289 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.1 ст.263 КК України на 2 роки позбавлення волі;

На підставі ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_12 від призначеного покарання за ч.1 ст.263 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_12 остаточне покарання у виді позбавлення волі на 9 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з 09.10.2007 року.

ОСОБА_13 визнати винуватим та призначити покарання за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на 8 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з 04.03.2015 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк перебування під вартою з 09.10.2007 року по 10.04.2014 року.

ОСОБА_14 визнати винуватим та призначити покарання за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі 8 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_14 рахувати з 04.03.2015 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк перебування під вартою з 09.10.2007 року по 10.04.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на користь потерпілого ОСОБА_15 солідарно 2100 грн. матеріальної шкоди та моральну шкоду: з ОСОБА_11 - 30000 грн., з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 - по 10000 грн.;

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_16 1617 грн. 60 коп. матеріальної шкоди та 40000 грн. моральної шкоди.

Стягнути ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_17 925 грн. матеріальної шкоди та 3000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави

7611 грн. 03 коп. витрат за залучення експертів.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави 405 грн. 64 коп. витрат за залучення експерти.

Речові докази куртку чоловічу шкіряну чорного кольору, мобільний телефон «Нокия-6233», інструкцію по експлуатації до мобільного телефону «Нокия -6233», передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_18 , залишити останньому як йому належні, пістолет ПГШ-790 ««SCMEISSER» 9 мм НОМЕР_8 , переданий на відповідальне зберігання до Олександрійського МВ УМВС України в області, передати до музею криміналістики при УМВС України в області, рукоятку та обломок ножа знищити; кошти, барсетку, сумку, документи, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_15 в сумі 67849 грн., 700 євро, 865 доларів, 8500 російських рублів залишити останньому як йому належні.

Вирок може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженими які перебувають під вартою у той же строк, з дня вручення їм копії вироку.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4