Провадження 1-кс/127/7815/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Вінницької області юриста 1 класу ОСОБА_4 про встановлення стороні захисту строків для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Вінницької області юрист 1 класу ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Вінницької області про встановлення стороні захисту строків для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Клопотання мотивовано тим, що розпорядженням голови Вінницької обласної ради від 05.05.2014 № 61 ОСОБА_7 звільнено з посади головного лікаря Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні у зв`язку із закінченням строку дії контракту.

При цьому згідно з п. 20 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», такі рішення приймаються виключно на пленарному засіданні обласної ради.

У зв`язку з цим ОСОБА_7 , вважаючи, що вищевказаним розпорядженням порушуються її права, подала 05.06.2014 до Вінницького міського суду Вінницької області подано цивільний позов про визнання протиправним та скасування розпорядження голови обласної ради від 05.05.2014 № 61 про звільнення її 05.05.2014 з посади головного лікаря Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні у зв`язку із закінченням строку дії контракту, а також поновлення на роботі на посаді головного лікаря Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні з 06.05.2014 та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За вказаним позовом у Вінницькому міському суді Вінницької області зареєстровано цивільну справу № 127/11519/14-ц. Цього ж дня автоматизованою системою документообігу розгляд справи визначено за суддею ОСОБА_5 .

У ході розгляду цивільної справи 10.06.2014 ОСОБА_7 подала заяву про забезпечення позову на ім`я судді Вінницького міського суду ОСОБА_5 у цивільній справі № 127/11519/14-ц, у якій просила: забезпечити позов; зупинити дію та виконання розпорядження голови Вінницької обласної ради від 05.05.2014 № 61 про звільнення ОСОБА_8 з посади головного лікаря Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні; заборонити Вінницькій обласній раді приймати рішення про призначення іншої особи на посаду головного лікаря Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні та заборонити голові Вінницької обласної ради приймати розпорядження про призначення іншої особи на посаду головного лікаря Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні та укладати з ним контракт до закінчення розгляду справи.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_7 про забезпечення позову, ОСОБА_5 10.06.2014 ухвалив рішення про її задоволення.

Відповідно до вимог ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Проте всупереч зазначеним вимогам законодавства суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_5 , вивчивши матеріали цивільної справи, маючи на меті отримати неправомірну вигоду від ОСОБА_7 , у період з 10.06.2014 по 18.06.2014, перебуваючи на території Вінницької області, під час особистого спілкування повідомив про свій злочинний намір ОСОБА_9 та довів йому спільний план дій з реалізації злочинного умислу, який полягав у тому, що ОСОБА_9 повинен провести перемовини з ОСОБА_7 та довести до неї вимогу ОСОБА_5 про необхідність передачі йому за посередництва ОСОБА_9 незаконної винагороди та організувати одержання грошових коштів від неї, а ОСОБА_5 у свою чергу за умови досягнення домовленості з ОСОБА_7 має не скасовувати свою ухвалу про забезпечення позову ОСОБА_7 від 10.06.2014 та в подальшому винести судове рішення на користь ОСОБА_7 про задоволення позовних вимог останньої.

Надалі ОСОБА_9 , реалізовуючи спільний із ОСОБА_5 умисел на отримання неправомірної вигоди, зателефонував ОСОБА_7 та призначив їй зустріч 18.06.2014 о 21 год. 00 хв. у приміщенні кафе «Теггаmаге» в м. Вінниці по вул. Зодчих, 34. Під час особистого спілкування ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_7 , що може організувати їй зустріч з суддею ОСОБА_5 , у провадженні якого перебуває цивільна справа за її позовом для обговорення умов передачі судді неправомірної вигоди у сумі 75 000 доларів США за ухвалення рішення про задоволення позовних вимог.

Таким чином, ОСОБА_9 , діючи умисно та реалізуючи спільний із ОСОБА_5 злочинний умисел, висунув перед ОСОБА_7 попередню незаконну вимогу про необхідність надати судді ОСОБА_5 неправомірну вигоду в розмірі 75 000 доларів США за прийняття рішення про задоволення вищевказаного позову. ОСОБА_7 погодилася на висунуті ОСОБА_9 вимоги за умови надання гарантій особисто суддею ОСОБА_5 про прийняття позитивного рішення за її позовом після передачі неправомірної вигоди.

Усвідомлюючи злочинність дій ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , ОСОБА_7 19.06.2014 звернулася із завою про вчинення ними злочину до СУ УМВС України у Вінницькій області.

ОСОБА_9 24.06.2014 о 21 год. 39 хв. зателефонував до ОСОБА_7 та призначив їй зустріч на автотрасі Львів-Кіровоград-Знам`янка, на ділянці окружного шосе у м. Вінниці.

Прибувши цього ж дня на місце зустрічі, ОСОБА_7 сіла в автомобіль «Mitsubishi Galant», номерний знак НОМЕР_1 , у якому вже перебували ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . Під час спілкування ОСОБА_5 та ОСОБА_9 змінили раніше висунуту вимогу в частині розміру неправомірної вигоди та повідомили ОСОБА_7 про те, що для залишення в законній силі ухвали судді про забезпечення позову ОСОБА_7 від 10.06.2014, затягування строку розгляду цивільної справи та надалі прийняття суддею рішення про задоволення її позовних вимог вона має передати неправомірну вигоду в сумі 100 000 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 24.06.2014 становило 1 189 206,3 грн. Це у 1 952,7 раза перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до примітки 1 статті 368 КК України є неправомірною вигодою в особливо великому розмірі.

Водночас вони висунули вимогу про передачу ОСОБА_7 25.06.2014 першої частини неправомірної вигоди судді ОСОБА_5 у розмірі 25 000 доларів США.

Сприймаючи вимогу ОСОБА_5 та ОСОБА_9 про надання неправомірної вигоди як реальну, ОСОБА_7 усвідомлювала, що в разі її невиконання суддею ОСОБА_5 буде скасовано ухвалу про забезпечення позову від 10.06.2014 та відмовлено в його задоволенні, що заподіє шкоду її правам та законним інтересам, а тому вимушено погодилася на їх вимогу.

Таким чином, усупереч вимогам ст. ст. 6, 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» суддя ОСОБА_5 використав свої службові повноваження з метою одержання неправомірної вигоди та порушив обов`язок уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів.

ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , не бажаючи особисто отримувати кошти від ОСОБА_7 , 24-25.06.2014, перебуваючи на території Вінницької області, вирішили залучити до співучасті у вчиненні злочину пособників.

Відповідно до досягнутої з ОСОБА_5 домовленості ОСОБА_9 у телефонній розмові повідомив своєму знайомому ОСОБА_10 про спільний з ОСОБА_5 план дій з реалізації злочинного умислу та доручив підшукати особу, яка зустрінеться цього ж дня з ОСОБА_7 та отримає від неї грошові кошти у сумі 25 000 доларів США для подальшої їх передачі судді ОСОБА_5 і зустрічатиметься з ОСОБА_7 надалі для отримання обумовленої суми неправомірної вигоди - 100 000 доларів США.

25.06.2014 ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_9 залучити для отримання коштів від ОСОБА_7 , тобто до співучасті у вчиненні злочину як пособника, ОСОБА_11 за грошову винагороду в розмірі 500 гривень.

Отримавши згоду ОСОБА_9 на залучення ОСОБА_11 як пособника у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 368 КК України, ОСОБА_10 у свою чергу запропонував ОСОБА_11 стати співучасником у вчиненні вказаного злочину, на що останній погодився.

Цього ж дня о 12 год. 27 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні кафе «Академія», що розташоване по вул. 600-річчя, буд. 17 у м. Вінниці, зустрівся з ОСОБА_11 та надав йому вказівку про зустріч із ОСОБА_7 25.06.2014 та одержання від неї першої частини грошових коштів у сумі 25 000 доларів США, а надалі решту обумовленої суми неправомірної вигоди, яку він має передати ОСОБА_9 для подальшої передачі судді ОСОБА_5 .

При цьому ОСОБА_9 доручив ОСОБА_10 контролювати подальші дії ОСОБА_11 під час виконання зазначеного злочинного плану.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_9 о 12 год. 53 хв. зателефонував до ОСОБА_7 та повідомив, що направляє до неї людину, якій вона має передати першу частину неправомірної вигоди.

25.06.2014 приблизно о 13 год. 10 хв. ОСОБА_11 прибув до службового кабінету ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та повідомив останній про те, що він прийшов до неї за вказівкою ОСОБА_9 і саме йому вона має передати сьогодні грошові кошти. Після цього ОСОБА_7 з метою пересвідчитися в особі ОСОБА_11 зателефонувала ОСОБА_9 , який підтвердив, що саме ОСОБА_11 необхідно передати грошові кошти.

У подальшому ОСОБА_11 приблизно о 13 год. 15 хв. 25.06.2014, перебуваючи у службовому кабінеті ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи спільний з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочинний намір, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 25 400 доларів США для подальшої передачі вказаних грошових коштів через ОСОБА_9 судді ОСОБА_5 , після чого його затримано працівниками міліції.

Указане свідчить про те, що ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тобто вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 в особливо великому розмірі в сумі 100 000 доларів США, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368 КК України, тобто закінчений замах на одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди в особливо великому розмірі за виконання дій в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду, з використанням наданої їй влади, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. ст. 283, 290 КПК України 05.11.2014 підозрюваним ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 повідомлено про завершення досудового розслідування та повідомлено про право на доступ до матеріалів досудового розслідування.

Згідно із письмовим повідомленням про завершення досудового розслідування від 05.11.2014, підозрюваний ОСОБА_5 особисто ознайомився із вказаним повідомленням 05.11.2014.

Незважаючи на те, що письмове повідомлення про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000151 від 19.06.2014 оголошено підозрюваному ОСОБА_5 05.11.2014, станом на 10.11.2014 підозрюваний та його захисник не розпочали до виконання вимог ст. 290 КПК України, повідомивши при цьому, що ОСОБА_5 з 28.10.2014 перебуває на стаціонарному лікуванні у Міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги.

Згідно довідки Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги № 01-26/1676 від 07.11.2014 «з хворим ОСОБА_5 можливе проведення слідчих (процесуальних) дій в межах лікарні».

Строк досудового розслідування збігає 27.11.2014 (згідно постанови про продовження строку досудового розслідування), а тому, окрім надання доступу до матеріалів кримінального провадження, стороні обвинувачення у вказаний строк необхідно: виконати вимоги ст. 290 КПК України із іншими підозрюваними, зокрема ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , ознайомитися із матеріалами сторони захисту, у разі подачі стороною захисту клопотань, розглянути їх, підготувати та вручити обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

З огляду на це, дії підозрюваного ОСОБА_5 , слід розцінювати як зволікання при ознайомленні із матеріалами досудового розслідування. На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 дане клопотання підтримав за обставин, викладених в ньому.

Прокурор просив клопотання слідчого задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні заперечували з приводу встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, оскільки вважають, що підозрюваний ОСОБА_5 не ухилявся від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 107 ч.1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про встановлення стороні захисту строків для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, тому суд вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінальне провадження № 0000151, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2014 року заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 290 ч. 10 КПК України сторонам кримінального провадження, потерпілому надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких надано доступ. У разі зволікання при ознайомлення з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотаннями сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Судом встановлено, що 05.11.2014 року підозрюваним ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 повідомлено про завершення досудового розслідування та про право на доступ до матеріалів досудового розслідування про що свідчить особистий підпис підозрюваного ОСОБА_5 на повідомленні старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Вінницької області юриста 1 класу ОСОБА_4 від 05.11.2014 року.

Станом до 10.11.2014 підозрюваний та його захисник не розпочали до виконання вимог ст. 290 КПК України, повідомивши слідчого про те, що ОСОБА_5 з 28.10.2014 перебуває на стаціонарному лікуванні у Міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги.

Відповідно до ст. 138 ч. 1 п. 5 КПК України перебування ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні у Міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги є поважною причиною неприбуття особи на виклик.

Згідно довідки Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги № 01-26/1676 від 07.11.2014 «з хворим ОСОБА_5 можливе проведення слідчих (процесуальних) дій в межах лікарні».

Під час ознайомлення із матеріалами клопотання та матеріалами кримінального провадження судом встановлено, що органи досудового розслідування не надавали в межах Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги підозрюваному ОСОБА_5 матеріали кримінального провадження та не пропонували останньому ознайомитись з ними. Крім, того в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б підтверджували факт відмови підозрюваного ОСОБА_5 в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження в межах лікарні.

Наведене свідчить про те, що станом на день розгляду даного клопотання слідчим та прокурором не було доведено та не надано доказів того, що сторона захисту ухиляється від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 290 ч. 10 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Вінницької області юриста 1 класу ОСОБА_4 про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000151 відмовити .

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя