1-кп/381/271/15
381/4269/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2015 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000740 від 01 травня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастова Київської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; без реєстрації; раніше судимого: 13.05.2011 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою 1 рік; 28.02.2012 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч.3, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 21.02.2013 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст.198, ст.70 ч.4 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, з угодою про примирення -

встановив:
Будучи раніше судимим, звільнившись 06.08.2014 року з місць позбавлення волі, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин проти власності при наступних обставинах:

Так, 02.04.2015 року о 23 год. 00 хв. проходячи через подвір`я буд. АДРЕСА_2 , побачив автомобіль марки ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору, який належить ОСОБА_5 , після чого, діючи повторно, умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу підійшов до даного автомобіля, де за допомогою металевого предмету пошкодив замок в дверцятах водія, після чого проник всередину автомобіля, звідки таємно викрав автомагнітолу марки «SONY» вартістю 600 грн. та автомагнітолу марки «PIONER» вартістю 400 грн., після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1000 грн.
Органом досудового розслідування, вказані умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
30 вересня 2015 року під час досудового розслідування між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно з якої, ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 призначається покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення , встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Прокурор, обвинувачений та потерпілий в підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про примирення.

Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 та потерпілому ОСОБА_5 наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та повністю підтвердив обставини його вчинення. У вчиненому щиро розкаявся та погоджується на призначення узгодженого покарання.

У відповідності до вимог ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

В даному випадку, судом роз`яснено обвинуваченому та потерпілому правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення ОСОБА_4 узгодженого покарання.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судові витрати слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 468, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 30 вересня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000740 від 01 травня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Судові витрати по справі в розмірі 491 (чотириста дев`яносто одна) грн. 04 коп. за проведення експертизи стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України :

-обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.5-7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.6 чи 7 ст. 474 КПК України;

-прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7