Справа № 464/2245/15-к
пр.№ 1-в/464/80/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.03.2015 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за поданням Львівської виправної колонії №48 про умовно-дострокове звільнення від покарання ОСОБА_4 ,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 24.05.2012 року за ст.185 ч.3, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Адміністрація ЛВК №48 спільно із спостережною комісією Сихівської районної адміністрації м. Львова звернулись до суду з поданням, в якому просять звільнити засудженого умовно-достроково.

Заслухавши пояснення засудженого, висновок прокурора, який просить відмовити в поданні та представника адміністрації ЛВК №48 в підтримку подання, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_4 раніше тричі притягувався до кримінальної відповідальності, по даній справі засуджений за умисний злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, відбув 3/4 строку призначеного покарання, а саме на день розгляду справи відбув 3 роки 1 місяць 11 днів, до закінчення строку покарання залишилось 1 місяць 19 днів.

Судом встановлено, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 , перебуваючи в установі допустив порушення вимог режиму утримання, за що на нього накладалось одне стягнення, двічі заохочувався адміністрацією установи (а.с.5).

З характеристики на засудженого ОСОБА_4 , затвердженої 19.02.2015р. начальником Львівської ВК-48, вбачається, що останній вину у вчиненому злочині визнав. До праці на виробництві установи не залучався у зв`язку з скороченням обсягів робіт на виробництві. До жовтня 2014 року був працевлаштований на посаді днювального відділення. Навчався в Львівському навчальному центрі №48, де здобув професію «Муляр штукатур». 03.10.2013 року комісією установи відмовлено в застосуванні пільг за ст.100, 101 КВК України. 17.04.2014 року комісією установи відмовлено в застосуванні пільг за ст.82 КК України. 07.08.2014 року комісією установи відмовлено в застосуванні пільг за ст.81 КК України. (а.с.4).

Як вбачається з ч.2 ст. 107 КК України, постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбуття покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Враховуючи те, що засуджений ОСОБА_4 раніше тричі притягувався до кримінальної відповідальності, двічі був звільнений умовно-достроково, на виробництві установи не працевлаштований, суд приходить до переконання, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, переконливих доказів виправлення засудженого судом не здобуто, а відтак не заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення, сам факт відбуття засудженим 3/4 строку покарання та наявність 2 заохочень, не є для цього достатньою підставою.

На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
В умовно-достроковому звільненні ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1