Справа № 457/80/16-к
провадження №1-кп/457/40/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року м.Трускавець
Трускавецький міський суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінального провадження № 0000054 про обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Борислава, Львівської області, українки, громадянки України, освіта середня-спеціальна, одруженої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 18.06.2013 року Трускавецьким міським судом Львівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 850 грн., у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 згідно вироку Трускавецького міського суду Львівської області від 18.06.2013 року, визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу на користь держави в сумі 850 гривень, який остання зобов`язана була сплатити у місячний строк з дня набрання вироком суду законної сили. Незважаючи на це, ОСОБА_4 маючи матеріальну можливість, умисно ухилилася від сплати призначеного судом покарання.
В судовому засіданні обвинувачена винною себе не визнала, по суті пред`явленого обвинувачення пояснила, що вона дійсно була засуджена вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 18.06.2013 року до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. У 2013 році вона перебувала на обліку в Бориславському центрі зайнятості і отримувала кошти, які витрачала на лікування, оскільки її здоров`я для неї важніше. Крім того, протягом двох останніх років, вона час від часу продає на ринку в м. Дрогобичі гриби та овочі. Виручені кошти вона витрачає на проживання. Наслідки несплати штрафу за вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 18.06.2013 року їй були відомі, оскільки нею було отримано повідомлення Трускавецького міського суду Львівської області з вимогою сплати штрафу в розмірі 850 грн., де зазначено наслідки в разі несплати такого.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою, її вина доведена письмовими доказами, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження, а саме:
- вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 18.06.2013 року відповідно до якого ОСОБА_4 була засуджена до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;
- листом Бориславського центру зайнятості № 1651/03 від 11.12.2015 року про те, що ОСОБА_4 перебувала на обліку як безробітна з 08.05.2013 року по 14.10.2013 року;
- довідкою Бориславського центру зайнятості № 4356 від 11.12.2015 року про те, що ОСОБА_4 з травня 2013 року по жовтень 2013 року отримала дохід в розмірі 10441,73 грн.;
- листом Бориславського відділення Дрогобицької ОДПІ № 4488/9/13-08-11 від 11.12.2015 року, згдно якого ОСОБА_4 перебувала на обліку, як фізична особа, яка отримує доходи від підприємницької діяльності, але державна реєстрація припинена 26.09.2014 року;
- копіями меморіальних ордерів від 30.12.2013 року та 27.01.2014 року про сплату 200 грн.по виконанню вироку Трускавецького міського суду Львівської області від 18.06.2013 року.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої у вчиненому повністю доведена, а її неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 389 КК України, оскільки вона ухилилася від сплати штрафу, маючи можливість його оплатити, про що свідчать письмові докази зазначені вище.
Обставини, які обтяжують обвинуваченій покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Обставини, які пом`якшують обвинуваченій покарання відповідно до ст. 66 КК України не встановлено.
При обранні міри покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину.
При обранні виду і розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд приймає до уваги те, що обвинувачена на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, за місцем проживання характеризується позитивно, те що нею сплачено штраф згідно вироку Трускавецького міського суду Львівської області від 18.06.2013 року, про що свідчать довідка з банку "Ощадбанк" за № 52 від 27.01.2016 року і квитанція № 4 від 28.01.2016 року, однак раніше судима, тому суд приходить до висновку, що обвинуваченій слід обрати покарання в межі санкції частини статті, за якою вона притягується до кримінальної відповідальності, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, ч. 1 ст. 389 КК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України і призначити їй покарання за ч. 1 ст. 389 КК України у виді обмеженням волі на строк два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, якщо вона протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання;
періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: ОСОБА_1