У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючий суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:
Заявник звернувся до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що в 2003 році вона обвинувачувалась в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. В ході досудового слідства прокуратурою м. Біла Церква їй були вибрана міра запобіжного заходу підписка про невиїзд та 20 серпня 2003 року була винесена постанова про накладення арешту на її майно. Дана кримінальна справа була направлена до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Під час розгляду даної кримінальної справи 27 грудня 2003 року була винесена постанова про закриття відносно неї кримінальної справи на підставі Закону України «Про амністію» від 11.07.2003 року ст. 1 п.є. та п. 4 ст. 6 КПК України. В даній постанові була скасована вибрана відносно неї міра запобіжного заходу підписка про невиїзд, а про інші обмеження відносно її майна не було нічого сказано. На даний час вона є тяжкохворою людиною і за життя хотіла розпорядитися своїм майном в тому числі і квартирою, але звернувшись до нотаріальної контори їй повідомили що на її квартиру накладеним арешт постановою прокуратури м. Біла Церква.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав та просить її задовольнити.

Сторони кримінального провадження в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили. Заяв про відкладання чи розгляд справи без їх участі до суду не надходило.

Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали кримінальної справи № 1-95/2003 рік, вважає заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що постановою старшого слідчого прокуратури м. Біла Церква від 20 серпня 2003 року накладено арешт на майно обвинуваченої ОСОБА_3 , де б воно не знаходилось. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2003 року справу за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 366 ч. 1 КК України закрито. Міру запобіжного заходу скасувати. Вказана постанова набрала законної сили та не оскаржувалася.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зняти арешт з майна, належного на праві власності ОСОБА_3 , накладений постановою старшого слідчого прокуратури м. Біла Церква ОСОБА_5 від 20 серпня 2003 року про накладення арешту на майно.

Відповідно до ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 174, 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з майна, задовольнити.

Зняти арешт з майна ОСОБА_3 , накладений постановою старшого слідчого прокуратури м. Біла Церква ОСОБА_5 від 20 серпня 2003 року про накладення арешту на майно, оскільки постановою Білоцерківським міським судом від 27 грудня 2003 р. кримінальна справа відносно обвинуваченої ОСОБА_3 за ст. 366 ч.1 КК України закрита на підставі ст. 1 п. «є» закону України «Про амністію від 11.07.2003 р., ст. 6 п.4 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області