СЛОВ`ЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 243/998/16-к 1-кп/243/233/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2016 року місто Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника- адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в місті Слов`янську кримінальне провадження № 0000013, яке зареєстровано 09 січня 2016 року на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості відносно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Карпівка Слов`янського

району Донецької області, громадянина України,

з середньою освітою, неодруженого, не працюючого,

який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , не судимого на

підставі ст. 89 КК України

за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 260 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Під час досудового розслідування 28 січня 2016 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора по цьому кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності його захисника було укладено угоду про визнання винуватості, яку з обвинувальним актом 09 лютого 2016 року було направлено до суду.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_4 у квітні місяці 2014 року увійшов в створену невстановленою органом досудового розслідування особою непередбаченого законом збройне формування так звану «Донецьку народну республіку» із метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, та у період з 20 квітня 2014 року до 04 липня 2014 року під керівництвом невстановленої досудовим слідством особи взяв активну участь у підготовці та здійсненні даною організацією низки злочинів.

07 квітня 2014 року, точний час в ході досудового слідства не встановлено, у місті Донецьку та в окремих районах та населених пунктах Донецької області створено стійке ієрархічне об`єднання - терористичну організацію, так звану Донецьку народну Республіку» (далі- «ДНР»), учасники якої на території України займаються вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, викраденням людей, захопленням адміністративних будівель органів державної влади, місцевого самоврядування, скоєння розбійних нападів на окремих осіб та заволодіння майном й грошима підприємств, установ, організацій, та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі. Основною метою діяльності вказаної терористичної організації є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України, шляхом створення незаконного псевдодержавного утворення « ДНР». Вказана терористична організація є стійкою, має чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, а також розподіл функцій між її учасниками на яких покладені відповідні обов`язки згідно з планом спільних злочинних дій.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій, із метою скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів, починаючи з 20 квітня 2014 року до 04 липня 2014 року становиться один із учасників «силового» блоку, а саме бійцем незаконного озброєного формування « Донецька народна Республіка», при цьому ніс чергування одітий в камуфляжну одежу та озброєний автоматом системи « Калашникова», а саме здійснював перепускний режим шляхом зупинки, огляду автомобілів та перевірки документів громадян на блок посту збудованого непередбаченого законом збройного формування « Донецька народна Республіка», який розташовувався на т-образному перехресті вулиці Колонтаївської та вулиці Сользаводської у м. Слов`янську Донецької області. При цьому ОСОБА_4 усвідомлював, що непередбачене законом збройне формування « ДНР», учасником якої він є, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель, органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною 2 статті 260 КК України, тобто участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у скоєнні цього кримінального правопорушення визнав себе винним частково та пояснив, що у квітні 2014 року він був зупинений на посту « ДНР» під час керування мотоциклом у стані алкогольного сп`яніння і у нього відібрали мотоцикл. Декілька днів він був вимушений працювати на цьому блокпосту та копати окопи. Після повернення мотоциклу, йому люди, які іменували себе « ОСОБА_6 », запропонували працювати у них, на що він дав згоду. Йому була видана камуфляжна форма, пістолет і він почав працювати старшим по кухні, яка розташовувалася у приміщенні «Укрпошти» у центрі міста Слов`янська. В його обов`язки входив контроль за приготуванням їжі, дотримання кухарями правил санітарії і при відсутності кухарів - він готував їжу, розвозив на автомобілі їжу на два блокпости. Лише одну добу за наказом він чергував на блокпосту, який розташований був на перехресті вулиці Колонтаєвської та вулиці Сользаводська у місті Слов`янську. Автомат «Калашникова» він отримав лише у липні 2014 року, вже після вибуття із міста Слов`янська.

Він розуміє незаконність своїх дій, але не згоден з наведеними в обвинувальному акті обставинами вчинення ним кримінального правопорушення,погоджується з кримінально - правовою кваліфікацією інкримінованого йому злочину за частиною другою статті 260 КК України. Усвідомлює небезпечність своєї злочинної поведінки. Під час досудового розслідування він розповів усі обставини скоєного ним кримінального правопорушення, щиро покаявся у скоєному, висловив своє бажання укласти з прокурором угоду. При ознайомленні з її текстом він бачив, що в угоді погоджена міра покарання відносно невідомої йому особі за прізвищем ОСОБА_7 за скоєння цією особою кримінального правопорушення за частиною 1 статті 256 КК України. Просив суд не затверджувати цю угоду, бо вона стосується іншої особи, а не нього, незважаючи на те, що він та його захисник цю угоду підписали.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Положеннями статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти затвердження угоди від 28 січня 2016 року, зазначивши, що обвинувачений фактично визнає себе винним частково і при складанні тексту угоди було допущено технічну помилку: зазначено інше прізвище підозрюваного при погодженні міри покарання та зроблено невірне посилання на склад кримінального правопорушення при призначенні такого покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечував проти затвердження угоди від 28 січня 2016 року.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши зміст угоди від 28 січня 2016 року про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України, суд приходить до висновку про те, що у затвердженні цієї угоди необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладання угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжується у загальному порядку.

Положеннями частини 1 статті 472 КПК України передбачено вимоги до змісту угоди про визнання винуватості, серед яких є необхідність зазначення сторін угоди, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.

Із тексту укладеної угоди від 28 січня 2016 року про визнання винуватості убачається, що підозрюваний ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 260 КК України, та зобов`язується (пункт 2) (далі - за текстом угоди): «а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; б) співпрацювати з правоохоронними органами в розкритті та розслідуванні злочину, викритті та кримінальному переслідуванні інших співучасників злочину, повідомити відомості не тільки про його власну участь у злочинній діяльності, а також й про інших співучасників злочину. 3. З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які відобразились у щирому каятті, повному визнанні вини у скоєнні злочину, активної допомоги органам досудового розслідування під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_7 за ст. 256 ч.1 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням. Із запропонованим видом та мірою покарання згодні: підозрюваний ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_5 .» Таким чином, умовами цієї угоди від 28 січня 2016 року між сторонами було погоджено міру покарання відносно іншої особи ( ОСОБА_7 ) і по іншому кримінальному провадженню (зазначено що це стосується кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 256 КК України), і ця угода від 28 січня 2016 року була підписана: прокурором ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_4 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 .

Зазначений недолік за своїм змістом є суттєвим, визначальним (не відображено домовленість саме сторін угоди по цьому кримінальному провадженні з питання узгодженої міри покарання), що виключає можливість уточнення цієї угоди або внесення відповідних змін до її змісту.

Крім того, обвинувачений у підготовчому судовому засіданні не погодився з обставинами скоєння ним кримінального правопорушення, як вони зазначені у обвинувальному акті.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень частини 7 статті 474 КПК України, судом встановлено невідповідність угоди про визнання винуватості від 28 січня 2016 року вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, що є підставою для відмови у затвердженні цієї угоди, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 з додатками до нього, Угодою про визнання винуватості від 28 січня 2016 року, з урахуванням відсутності клопотання прокурора про призначення судового розгляду, підлягає поверненню до прокуратури Донецької області для продовження досудового розслідування по кримінальному провадженні в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Підстав для скасування або зміни обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись пунктом 1 частини 3 статті 314, статтями 372, 474 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості від 28 січня 2016 року, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора по цьому кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності його захисника ОСОБА_5 , у рамках кримінального провадження № 0000013 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 260 КК України.

Обвинувальний акт з додатками до нього, угодою про визнання винуватості від 28 січня 2016 року, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у присутності його захисника ОСОБА_5 , у рамках кримінального провадження № 0000013 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 260 КК України, повернути до прокуратури Донецької області для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою у Артемівському СІЗО УДПтСУ в Донецькій області залишити без зміни.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1