АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1504/15 Справа № 204/3198/15-к Д Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - ОСОБА_1

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю:

прокурора ОСОБА_5
особи, щодо якої

застосовані примусові

заходи медичного

характеру ОСОБА_6
представників медичного

закладу: ОСОБА_7
ОСОБА_8
розглянувши 01 жовтня 2015 року в м. Дніпропетровську матеріали подання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2015 року,
встановила:
Цією ухвалою продовжено застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом, відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Суд першої інстанції своє рішення вмотивував тим, що хворий ОСОБА_6 за своїм психічним станом продовжує становити небезпеку для нього та оточуючих.
ОСОБА_6 не погоджуючись з рішенням суду подав апеляційну скаргу на ухвалу Красногвардійського районного суду, яку він вважає незаконною, оскільки вбивство свого батька він не скоював, скарг на психічне здоров`я не має та дотримується режиму утримання.
Заслухавши доповідь судді, особу щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін, думку представників лікарні, які вважали, що висновки, викладені в акті комісії лікарів-психіатрів відносно ОСОБА_6 , обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а тому рішення суду є законним, проаналізувавши наявні матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга має бути залишена без задоволення з наступних підстав.
Доводи апеляції ОСОБА_6 фактично зводяться до його непричетності у вчиненні вбивства свого батька, при цьому вказує, що скарг на психічне здоров`я він не має.
За правилами розгляду справ даної категорії, як видно з журналу засідання, судом належно досліджувались відповідні матеріали, документи щодо стану хворого на період перебування на експертизі і за час перебування в психіатричній лікарні, дані особової справи ОСОБА_6 , до якої була долучена і медична документація. Також в судовому засідання був присутній лікар-психіатр, котрий надає психіатричну допомогу хворому, та який надав суду змістовну інформацію про психічний стан в якому перебуває хворий ОСОБА_6 , обґрунтував необхідність задоволення подання про продовження лікування хворого саме у вказаній лікарні.
Висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи, було визнано, що ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання - шизофренію, Враховуючи клінічну картину захворювання, соціально небезпечні тенденції, експертами було рекомендовано застосування до нього примусових заходів медичного характеру, в умовах психіатричної лікарні саме з суворим наглядом.
Колегія суддів вважає доводи апеляції такими, що не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_6 був раніше госпіталізований в ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» на підставі ухвали суду, у зв`язку із застосуванням до нього примусових заходів медичного характеру, враховуючи особисті психічні характеристики хворого, тяжкість скоєного ним злочину, а саме те, що він скоїв вбивство власного батька, що підтвердили в судовому засіданні представники лікувального закладу.
Відповідно вимог ч. 2 ст. 514 КПК України зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Проте вказаних змін відповідно до висновку лікарів не виявлено.
Таким чином, у колегії судів не має підстав вважати, що суд першої інстанції неналежно дослідив наявні матеріали.
Тому колегія суддів вважає, що районний суд вірно прийшов до висновку, що саме продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом є необхідним та обґрунтованим для виправлення та одужування хворого ОСОБА_6 ..

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2015 року, якою продовжено застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Антрацитівського районного суду Луганської області від 23 грудня 2013 року відносно ОСОБА_6 , залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а ОСОБА_6 , відносно якого розглядається подання, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: