Справа № 214/6876/15-к
1-кс/214/797/15
У Х В А Л А
іменем України
11 вересня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

осіб, що подали скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

їхнього представника адвоката ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілими,
ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулись до суду із зазначеною скаргою, в якій вказали, що 27 серпня 2015 року їм стало відомо, що в Саксаганському РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження стосовно відповідального зберігача арештованого майна ПрАТ «Кривбасшахтопроходка», в якому вони працювали, за рахунок реалізації якого їм би погасили заборгованість зазначеного Товариства по їхній заробітній платі, у зв`язку з чим вони подали заяву до слідчого СВ Саксаганського РВ ОСОБА_6 про визнання їх потерпілими, однак слідчим 28 серпня 2015 року було винесено постанову про відмову у визнанні їх потерпілими за тих підстав, що ними не було надано доказів, що вони працювали в зазначеному Товаристві та про заборгованість Товариства перед ними по їхній заробітній платі, при цьому слідчий їх не викликав та не опитував, тобто виніс постанову без наявних на те підстав, у зв`язку з чим вони просять суд скасувати зазначену постанову та зобов`язати слідчого задовольнити їхню заяву про залучення їх потерпілими у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні заявники та їхній представник скаргу підтримали.

Слідчий ОСОБА_6 проти її задоволення заперечував, пояснив судові, що виніс оскаржувану постанову у відповідності до вимог діючих процесуальних норм, оскільки кримінальне провадження було відкрито за ч. 1 ст. 388 КК України, яка стосується злочинів проти правосуддя і заявників не стосується.

Заслухавши зазначених осіб, вивчивши матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР під №0001221 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 388 КК України на підставі подання Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області щодо притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які вчинили незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, що призвело до розкрадання майна ПрАТ «Кривбасшахтопроходка», суд приходить до такого.

Як убачається з матеріалів скарги, оскаржувана постанова винесена слідчим за тих підстав, що заявникам зазначеними незаконними діями не було завдано шкоди, так як останніми не було надано доказів, що майно, на яке було накладено арешт та щодо якого було вчинено незаконні дії, належить їм на праві власності та що заявники працювали в Товаристві або у Товариства перед ними є заборгованість по заробітній платі.

При цьому слідчий дійшов таких висновків, не викликавши заявників та не опитавши їх.

У відповідності до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Як убачається з довідки про суму заборгованості із заробітної плати працівникам ПрАТ «Кривбасшахтопроходка» від 07.08.2015 року, у зазначеного Товариства перед заявниками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 існує заборгованість по заробітній платі в розмірі 75425 грн. 39 коп. та 99440 грн. 20 коп. відповідно.

Такі обставини вказують на те, що незаконними діями щодо майна ПрАТ «Кривбасшахтопроходка», на яке було накладено арешт, що призвело до його розкрадання, заявникам завдано матеріальної шкоди, оскільки за рахунок подальшої реалізації такого майна заявникам могла би бути погашена заборгованість Товариства по їхній заробітній платі.

Отже, суд приходить до висновку про те, що при винесенні оскаржуваної постанови слідчий діяв не у спосіб, передбачений вищезазначеною процесуальною нормою, а відтак скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 28.08.2015 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання їх потерпілими у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР під №0001221 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 388 КК України, зобов`язавши слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 задовольнити їхню заяву.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .