Справа № 206/1042/16-к
1-кс/206/81/16
УХВАЛА
22 лютого 2016 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську клопотання слідчого Самарського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз у 02.08.2013 році Самарським районним судом м. Дніпропетровська за скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 186 ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. 19.08.2015 року на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно - досрочно, невідбутий строк 9 місяців 20 днів.
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, Кримінального кодексу України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
22 лютого 2016 року слідчий звернувся до суду з зазначеним клопотанням.
Вимоги клопотання слідчим обґрунтовані тим, що у провадженні слідчого відділу Самарського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000141 від 01.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, перебуваючи на умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.
Так, 29.01.2016 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись біля сараю, який належить потерпілій ОСОБА_6 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , та заздалегідь знаючи, що там знаходиться металобрухт, вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, та він залишається непоміченим для оточуючих, 29.01.2016 року, приблизно о 16 годині 02 хвилин ОСОБА_4 , зняв навісний замок з дверей сараю, розташованого по АДРЕСА_2 , після чого проник та викрав два металевих радіатора білого кольору по вісім секцій кожний, які належать потерпілій ОСОБА_6 .
Після чого ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд.
Умисними злочинними діями ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку судово-товарознавчої експертиз: № 70/34-421 року, спричинено матеріальну шкоду у розмірі 349 гривень 99 копійки.
Дії ОСОБА_4 слідчий кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло.
Просить суд обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора, або суду щодобово в період з 20 години 00 хвилин по 09 годин 00 хвилин;
Клопотання слідчого погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 в Дніпропетровській області, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчий в судовому засіданні підтримав вимоги свого клопотання та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.
Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.
Прокурор в судовому засіданні підтримав слідчого щодо мотивів обрання до підозрюваної такого виду запобіжного заходу як домашній арешт.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого і підозрюваного, думку прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Слідчим суддею встановлено, що 01.02.2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
18 лютого 2016р. ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 276-279 Кримінального процесуального кодексу України було письмово повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.
Копію клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із доданими матеріалами було вручено ОСОБА_4 19.02.2016 року о 15 год. 00 хв.
У відповідності до ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України , домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Врахувавши встановлені обставини справи, суд бере до уваги доводи слідчого про те, що до підозрюваного слід застосувати такий вид запобіжного заходу як домашній арешт.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-177, 181, 193-194, 196, 309, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.
Обрати стосовно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці.
Заборонити ОСОБА_4 в період з 20 год. 00 хв. по 09 годин 00 хвилин наступної доби залишати квартиру АДРЕСА_4 .
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
1) прибувати до слідчого відділення Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1, Самарського районного суду м. Дніпропетровська за викликом для проведення процесуальних дій;
2) не відлучатися із м. Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Зазначені обов`язки діють два місяці, по 22 квітня 2016 року включно.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням умов домашнього арешту покласти на слідчого Самарського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1