Справа № 11-1211 Головуючий у І інстанції Мостовий
Категорія 34 17.11.2011
УХВАЛА

Іменем України

17 листопада 2011 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді Бех М.О.

суддів Орла А.І., Дриги А.М.

з участю прокурора Стаховської Н.О,

захисника ОСОБА_2 М,В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора який затвердив обвинувальний висновок на вирок Обухівського районного суду Київської області від 12.09.2011 року, яким :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, з вищою освітою працюючого заступником начальника Обухівського районного відділу ДП ДЗК, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до 5-ти років позбавлення волі з позбавленням права керувати автотранспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим терміном 3 роки і покладенням на нього обов'язків відповідно до ст. 76 КК України. Стягнуто з ОСОБА_3 витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_4, та ОСОБА_5 в сумі 10422 гривень 90 коп. на користь Київської міської лікарні № 12.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів по справі.

Колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суд ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину ;при наступних обставинах.

22.07.2008 року близько 02 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, ОСОБА_3, порушивши п.п. 1.3, 1.5, 2.9 "а". 12.2. 12.3 Правид.дорожнього руху, керуючи Автомобілем "Форд Мондео" д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Київ - Знам'янка, на 31 км вказаної дороги не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості, проявив неуважність, в результаті чого допустив зіткнення з мотоциклом НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП водій мотоцикла ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а пасажир - середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В апеляції прокурор не оспорюючи доведеності вини засудженого у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильність юридичної кваліфікації, просить вирок суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у звязку з порушенням вимог кримінально-процесуального закону та невідповідністю призначеного судом покарання особі засудженого та тяжкості вчиненого ним злочину внаслідок м'якості В обґрунтуванні апеляції прокурор зазначає, що сул у мотивувальній частин, вироку не навів покази потерпілих та свідка ОСОБА_6, дані ними в судовому засіданні, що на думку апелянта є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, Крім того, прокурор зазначає, що суд безпідставно застосував до засудженого ст. 75 КК України та звільнив його від відбування основного покарання. На думку апелянта суд не врахував в повній мірі конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого, внаслідок цього призначив покарання, яке не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого. Також прокурор зазначає, що суд належним чином не мотивував свого рішення про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. На думку прокурора покарання засудженому призначено без належного дотримання вимог ст. 65 КК України.

В запереченнях захисник ОСОБА_2 просить апеляцію залишити без задоволення, а вирок суду без змін. При цьому захисник зазначає, що апеляція прокурора не містить обгрунтування порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які на його думку допущені судом при постановленні вироку. Вважає вирок суду законним та обгрунтованим.

Заслухавши прокурора, який підтримав апеляцію і просить вирок суду скасувати, а справу направити на повий судовий розгляд, засудженого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2, які вважають вирок суду законним та обгрунтованим, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає.

Однією з підстав для скасування вироку прокурор зазначає істотне порушення вимог кримінально-процесуального законодавства, яке на його думку виразилося в не наведенні в мотивувальній частині вироку показів потерпілих та свідка ОСОБА_6. Колегія суддів з даним твердженням прокурора не погодується. Як вбачається з протоколу судового засідання, судом, у відповідності до ч. 3 ст. 299 КПК України, дослідження доказів по справі обмежено дослідженням обставин, що характеризують особу підсудного, в зв'язку з тим, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорюються. В зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що не викладення в мотивувальній частині вироку показів потерпілих та свідка ОСОБА_6

не є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, поскільки суд на

них у вироку не посилався.

Не погоджується колегія суддів і з твердженням прокурора про те, що судом при призначенні покарання ОСОБА_3 належним чином не враховані вимоги ст. 65 КК України та призначено занадто м'яке покарання. Як вбачається з матеріалів кримінальної справи та вироку суду, судом при призначенні покарання ОСОБА_3 враховано тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Зокрема, як обставинами, що обтяжують покарання у вироку зазначено - вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння. Обставинами, що пом'якшують покарання судом враховано -щире каяття, добровільне відшкодування завданої потерпілим шкоди, те що він вперше притягується до кримінальної відповідальності. Також при призначенні покарання судом враховано позитивна характеристика засудженого, думка потерпілих, які просили не позбавляти, його волі. Належним чином врахувавши всі викладені вище обставини, суд обґрунтовано прийшов до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства. Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляції щодо безпідставного застосування судом ст. 75 КК України, поскільки ці твердження в апеляції належним чином не обґрунтовані. Висновок же суду першої інстанції про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства є належним чином обгрунтованим.

Колегія суддів вважає, що покарання ОСОБА_3 призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України і воно на думку колегії суддів в даному випадку є необхідним й достатнім для його виправлення та перевиховання.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції і знаходить за необхідне апеляцію залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст, 365. 366 КПК України, колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора, який затвердив обвинувальний висновок залишити без задоволення, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 12 вересня 2011 року щодо ОСОБА_3, без змін.

СУДДІ