АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11кп/796/167/2016 Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про вирішення питань про сумніви і суперечності в частині обчислення строку покарання під час виконання вироку Залізничного районного суду м. Сімферополя від 22.02.2001 року.
Суд мотивував своє рішення тим, що зі змісту подання засудженого вбачається, що останній відбуває покарання, призначене вироком Апеляційного суду АР Крим від 26.01.2004 року, а в клопотанні порушує питання про усунення суперечностей у вироку Залізничного районного суду м. Сімферополя від 22.02.2001 року, який фактично не виконується.

Крім того, зазначає, що з урахуванням поданого засудженим клопотання та вимог ст.537 КПК України, судом не може вирішуватись питання, яке пов`язане з вироком, який фактично не виконується.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03.09.2015 та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. При цьому зазначає, що суд не повідомив його про час та місце розгляду справи і розглянув клопотання за його відсутності. При цьому зазначив в ухвалі, що в судове засідання він не з`явився, та в режимі відеоконференцзв`язку Шевченківський районний суд м. Києва не вийшов на зв`язок, чим позбавив його права на захист та надання пояснень у справі. Крім того, суд першої інстанції невірно виклав в ухвалі обставини справи. Суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що при застосуванні вироку Залізничного районного суду м. Сімферополя від 22.02.2001, щодо нього було порушено норми КПК України, оскільки ним було поглинуто час та строк перебування його під вартою в якості «підозрюваного» по справі №8111 по якій 26.01.2004 Апеляційним судом АРК винесено вирок та призначено йому покарання у виді довічного позбавлення волі. Зазначає, що вирок Залізничного районного суду м. Сімферополя від 22.02.2001 суттєво погіршив його правовий стан та привів до юридичних помилок та порушень КПК України при призначенні покарання за вироком Апеляційного суду АРК від 26.01.2004. Окрім того, апелянт посилається, що суд не взяв до уваги, що вирок Залізничного районного суду м. Сімферополь від 22.02.2001 та вирок Апеляційного суду АРК від 26.01.2003, щодо нього, взаємопов`язані. При винесенні ухвали судом першої інстанції не розглянуті та не викладені зазначені ним докази, щодо сумнівів та протиріч під час виконання покарання, в питанні зарахування часу перебування під вартою та повного строку покарання в вироку Апеляційного суду АРК від 26.01.2004.

Від інших учасників апеляційних скарг не надходило.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу останнього в повному обсязі та просили її задовольнити з наведених в ній доводів та підстав, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 в частині доводів, щодо порушення судом права засудженого на захист, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням, зокрема, засудженого.

Відповідно до вимог ч.4 ст.539 КПК України, у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, прокурор.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не дотримані.

З матеріалів судового провадження вбачається, що до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про вирішення питання про сумніви і суперечності в частині обчислення строку покарання під час виконання вироку Залізничного районного суду м. Сімферополя від 02.02.2001 та вироку Апеляційного суду АРК від 26.01.2004.

На а.п. 21 наявне повідомлення суду, яке адресоване начальнику Замкової виправної колонії Управління ДПтС України у Хмельницькій області (№58), про розгляд суддею ОСОБА_1 03.09.2015, об 11.30 клопотання засудженого ОСОБА_6 про вирішення питань про сумніви і суперечності, в частині обчислення строку покарання під час виконання вироку Залізничного районного суду м. Сімферополя від 22.02.2001 року, та прохання, забезпечити, в порядку ст.336 КПК України, його розгляд в режимі відеоконференції із засудженим ОСОБА_6 .
Разом з тим, згідно журналу судового засідання від 03.09.2015, судовий розгляд по даному провадженню, в режимі відеоконференції, із засудженим ОСОБА_6 , проведений не був.
Відсутні в матеріалах провадження і належні дані, як про виклик у судове засідання засудженого, так і про причини неможливості проведення судового засідання в режимі відео конференції.
Таким чином, розгляд судом клопотання засудженого ОСОБА_6 за його відсутності та відсутності даних про належне повідомлення останнього про місце та час розгляд клопотання порушує його право на захист, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону і є підставою для скасування ухвали суду.

Окрім того, згідно судового рішення від 03 вересня 2015 року, відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про вирішення питань про сумніви і суперечності в частині обчислення строку покарання під час виконання вироку, послався, що останній відбуває покарання, призначене вироком Апеляційного суду АР Крим від 26.01.2004 року, а в клопотанні порушує питання про усунення суперечностей у вироку Залізничного районного суду м. Сімферополя від 22.02.2001 року, який фактично не виконується.

З таким висновком суду колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

З клопотання засудженого ОСОБА_6 вбачається, що він просить суд про вирішення питання про сумніви і суперечності в частині обчислення строку покарання під час виконання вироку Залізничного районного суду м. Сімферополя від 02.02.2001 та вироку Апеляційного суду АРК від 26.01.2004.
Разом з тим, суд на це уваги не звернув, доводи викладені в клопотанні засудженого ОСОБА_6 належним чином не перевірив та дійшов до передчасного висновку про відмову в задоволенні клопотання останньому.

З огляду на вищевикладене та враховуючи межі апеляційних вимог засудженого ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду і призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про вирішення питань про сумніви і суперечності в частині обчислення строку покарання під час виконання вироку Залізничного районного суду м. Сімферополя від 22.02.2001 року скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

____________ _____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4