Провадження № 1-в/761/400/2015
У Х В А Л А
Іменем України
18 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання про зняття судимості засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який працює менеджером по роботі з клієнтами ТОВ Юридична фірма Інтерконсалтінг, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимий 14 лютого 2005 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю,

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 мотивоване тим, що останній засуджений 14 лютого 2005 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю. Постановою Богунського районного суду Житомирської області від 31 липня 2007 року на підставі ст. 82 КК України невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі було замінено більш м`яким покаранням у виді 2 років виправних робіт з відрахуванням 20 % заробітної плати в прибуток держави. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 01 березня 2010 року його було звільнено від призначеного покарання. З часу повного відбуття ним покарання минуло вже понад 5 років 6 місяців, що більше половини строку погашення судимості, а тому він просить зняти з нього судимість. При цьому зазначив, що він зробив відповідні висновки, щиро кається за вчинений ним злочин, став на шлях виправлення, працює.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав своє клопотання з мотивів наведених у ньому, просив його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення зазначеного клопотання.

Вислухавши думку осіб, перевіривши наявні в розпорядженні суду матеріали, суд дійшов наступного висновку.

На підставі ст. 538 КПК України після відбуття покарання у вигляді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Із досліджених матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2005 року за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 травня 2005 року вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2005 року щодо ОСОБА_4 змінено та виключено з обвинувачення за ч. 4 ст. 190 кваліфікуючу ознаку повторність, в решті вирок залишено без змін. Ухвалою Верховного суду України від 20 грудня 2005 року у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою Богунського районного суду Житомирської області від 31 липня 2007 року ОСОБА_4 замінено покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи строком на 2 роки за місцем роботи з відрахуванням із суми заробітку 20 % в прибуток держави.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 01 березня 2010 року ОСОБА_4 було звільнено від покарання призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2005 року.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України за який, в тому числі, був засуджений ОСОБА_4 та який є найтяжчим із злочинів, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Відповідно до ст. 91 КК України (в редакції закону, який діяв до змін внесених законом № 1698-VII від 14.10.14, який набрав чинності 25.01.15), якщо особа після відбуття покарання у виді позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків погашення судимості. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у ст. 89 КК України.

Строк погашення судимості засудженого ОСОБА_4 обчислюється з моменту його звільнення з 01 березня 2010 року і настає 01 березня 2018 року.

Тобто, на момент звернення з клопотанням до суду, з моменту звільнення засудженого від покарання минуло понад 5 років, що є більше половини строку погашення судимості.

За поясненнями ОСОБА_4 у судовому засіданні, він повністю усвідомив протиправність своїх злочинних дій та став на шлях виправлення.

Як вбачається з характеристики на ОСОБА_4 з ТОВ Юридична фірма Інтерконсалтінг з 11 серпня 2008 року останній працює на посаді менеджера по роботі з клієнтами. За місцем роботи характеризується як сумлінний та відповідальний працівник, не має порушень трудової дисципліни, має заохочення..

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується добре.

Крім того, у відповідності з листом Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення МВС України від 06 жовтня 2015 року ОСОБА_4 , крім його засудження 14 лютого 2005 року Шевченківським районним судом м. Києва за вказаними вище злочинами, в подальшому до кримінальної відповідальності не притягувався.

Також судом враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі.

Положеннями ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, оскільки ч. 2 ст. 91 КК України, яка набрала чинності з 25 січня 2015 року погіршує становище засудженого, адже унеможливлює дострокове зняття судимості, а право на дострокове зняття судимості у ОСОБА_4 виникло до набрання даною нормою права чинності, тому положення ч. 2 ст. 91 КК України по відношенню до ОСОБА_4 не має зворотної дії в часі.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення клопотання ОСОБА_4 про дострокове зняття судимості за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2005 року.

Керуючись ст. 89, 91 КК України (в редакції закону, який діяв до змін внесених законом № 1698-VII від 14.10.14, який набрав чинності 25.01.15), ст. 538 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про зняття судимості задовольнити.

Зняти з ОСОБА_4 судимість за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2005 року за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, до закінчення строків, зазначених у ст. 89 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя