Справа № 455/228/15-к
Провадження №
У Х В А Л А
08 жовтня 2015 року м. Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора прокуратури Старосамбірського району ОСОБА_3 ,

з участю: потерпілого, він же і цивільний позивач ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника потерпілого ОСОБА_4 - - адвоката ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_8 в кримінальному провадженні № 0000461 про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
03.08.2015 року в канцелярію суду від представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 поступила заява про відвід судді ОСОБА_8 під час судового провадження після початку судового розгляду, в якій він посилається на те, що в діях судді ОСОБА_8 , яка здійснює розгляд вказаного кримінального провадження, є наявні обставини, що викликають сумнів у її неупередженості, а відтак є підставою для її відводу.

Так, зокрема, в судовому засіданні, що відбулось 30.07.2015 року суддя ОСОБА_8 публічно, в присутності учасників провадження, заявила про спроби сторони потерпілого вплинути на хід розгляду справи, звинувативши при цьому останніх, на її думку, в тиску на суд для задля прийняття того чи іншого рішення. Також наголосила, що «сторона потерпілого посилає до неї якихось, дослівно, «ходаків», які намагаються чинити на неї тиск». При цьому демонстративно наголосила на тому, що у випадку недовіри, їй може бути заявлено відвід відповідно до вимог КПК України. Вказані висловлювання носили негативний контекст у відношенні до сторони кримінального провадження, а саме потерпілого, оскільки виражали особистісне відношення судді до такого учасника кримінального судочинства. Вважають, що такий факт є неприпустимим, адже носить характер, в певній мірі, безпідставних звинувачень сторони потерпілого у протиправних діях, здійснений в позапроцесуальний та інший, передбачений законом, порядок. Такі висловлювання не відповідають суб`єктивному критерію безсторонності та неупередженості в контексті ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

В даному випадку слід навести приклад, в якому ЄСПЛ зробив висновок про невідповідність суду критерію неупередженості за наявності суб`єктивних ознак. Так в справі «Бушемі проти Італії»(рішення від 16.09.1999 року)було визнано порушення суб`єктивного критерію неупередженості суддів, адже голова суду, в якому мала розглядатися справа, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі. З огляду на це ЄСПЛ наголосив на тому, що судді при виконанні ними службових обов`язків мають бути стриманими, щоб гарантувати репутацію безстороннього судочиства. Отже, заяви голови суду об`єктивно могли виправдати побоювання заявника стосовно упередженості останнього . суд підкреслює, що представники судової влади мають виявляти щонайбільшу стриманість при виконанні ними службових обов`язків для того, щоб гарантувати репутацію безстороннього судочинства. Почуття стриманості має підказати їм не робити заяв у пресі навіть у відповідь на провокації. Цього вимагають вищі інтереси юстиції і престиж суддівської професії.

Крім цього, на неодноразові клопотання сторони потерпілого про застосування додаткових обов`язків для обвинуваченого щодо заборони виїзду останнього за кордон, суддя ОСОБА_8 відмовляла, аргументуючи це тим, що обвинуваченому необхідно їздити за кордон, щоб заробляти кошти для відшкодування заподіяної матеріальної шкоди відповідно до заявленого цивільного позову. Однак, при цьому суддею не тільки не встановлювались, а не було намагання встановити тих причин, що свідчать про працевлаштування обвинуваченого за кордоном та отримання ним відповідних доходів. Така безпідставність відмов у вказаних клопотаннях є свідченням надання неправомірних переваг одній стороні кримінального провадження перед іншою, яка виражена у відповідних ухвалах суду про обрання запобіжного заходу, так і відмові у зміні такого від 06.05.2015 року, 26.06.2015 року та 30.07.2015 року.

Крім цього, 09.06.2015 року суддя ОСОБА_8 розпочала судове засідання із запізненням на 2 години, яке було призначено на 10.00 годину, з підстав, буцім-то, почекати коли прибуде в судове засідання обвинувачений. В 12 годині обвинувачений в судове засдання так і не прибув, а відтак таке було відкладено. Це свідчить про створення неправомірних переваг для одного учасника кримінального провадження перед іншим, про порушення принципу розумного строку розгляду справи та безперервності судового розгляду.

Вважає, що викладені факти та обставини виправдовують побоювання сторони потерпілого в упередженості судді та є підставами для відводу.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав заяву свого представника ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_8 , просив її задовільнити.

Особа, якій заявлено відвід, - суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_8 повідомлена належним чином про час та місце розгляду заяви, пояснень щодо заяви не надала.

Обвинувачений та її захисник заперечили проти заявленої заяви представника потерпілого, просили відмовити у заяві про відвід судді ОСОБА_8 .. Захисник надала пояснення, аналогічні, викладені в запереченні на заяву про відвід судді. Крім цього, додатково пояснила, що потерпілого чекали дві години в тому числі і за згодою потерпілого та його представника, також підкреслила, що не з їх сторони, а зі сторони потерпілого чинився тиск на суддю, чого не слід було робити- не посилати «ходаків», і цей факт не заперечується потерпілим та його представником.

Прокурор ОСОБА_3 проти заяви заперечив, пославшись на її безпідставність, просив відмовити у її задоволенні.

Розглянувши заяву про відвід, заслухавши думку учасників розгляду, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.3,4,5 ст.80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише в випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Положення ст.ст.75, 76 КПК України визначено підстави відводу щодо судді.

Зокрема, згідно до ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Також згідно до ст. 76 цього Кодексу не допускається повторна участь судді в кримінальному провадженні.

Наведений перелік підстав для відводу судді є вичерпним.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

На думку суду, висловлювання судді ОСОБА_8 , а саме, що сторона потерпілого посилає до неї якихось, дослівно, «ходаків», які намагаються чинити на неї тиск, без звернення нею з цього приводу у правоохоронні органи, не може розцінюватися як тиск на неї, оскільки, очевидно, не сприймається нею реально. А повідомлення суддею ОСОБА_8 в судовому засіданні про факт зовнішнього втручання з боку потерпілого - про подію, що, по її словах, мала місце, і звернення до учасників процесу про неприпустимість чинення тиску на суд, не виходить за межі кримінального процесу. Твердження представника потерпілого, що це повідомлення «носило негативний контекст у відношенні до потерпілого», ці висловлювання «не відповідають суб`єктивному критерію безсторонності та неупередженості в контексті ч.1 ст. 6 ЄКПЛ», є лише суб`єктивною думкою потерпілого та його представника щодо негативного контексту у відношенні до потерпілого, а не встановленим фактом.

Також, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, а подана заява потерпілих фактично зводиться до незгоди заявників з процесуальними рішеннями, ухваленими суддею, у провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження, а також порядком ведення самого процесу головуючим (час початку засідання), що відповідно до вимог КПК України не є підставами для відводу судді.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. ст. 75, 76, 81, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні заяви представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 , про відвід судді ОСОБА_8 в кримінальному провадженні № 0000461 про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1