Справа № 624/462/15-к
Провадження № 1-кп/634/104/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.09.2015смт Сахновщина

Харківської області

Сахновщинський районний суд Харківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю законного представника: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сахновщина в приміщенні суду кримінальне провадження № 1-кп/634/104/15, що зареєстроване в ЄРДР 15.04.2015 року за № 0000254 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , не одруженого, студент Кегичівського ПТУ-60, раніше не засудженого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина України, уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , студента Кегичівського ПТУ-60, раніше не засудженого, у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09.04.2015 року, близько 23 год. неповнолітній ОСОБА_5 , попередньо вступивши в злочинний зговір з неповнолітнім гр.. ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно, протиправно, спільно з останнім, шляхом вільного доступу, викрали з подвір`я домоволодіння гр.. ОСОБА_9 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , 2 металеві рельси, загальною вагою 206 кг., загальна вартість яких, відповідно до висновку експерта №1652 від 21.04.2015 року, становить 453 грн. 20 коп., таким чином завдавши гр.. ОСОБА_9 збитки на вказану суму , після чого зникли з місця скоєння кримінального правопорушення та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину визнали повністю, у вчиненому розкаялися та ствердили ті обставини, які встановлені цим вироком.

Оскільки обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повністю визнали себе винними у скоєнні кримінального правопорушення, судом застосовано ч.3 ст.349 КПК України, так-як проти цього не заперечують учасники судового провадження, тому суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченим, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують відповідальність обвинувачених.

Скоєне кримінальне правопорушення обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відноситься до злочину середньої тяжкості.

До пом`якшуючих вину обставин обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд відносить повне визнання вини, щире каяття у скоєному, вчинення злочину неповнолітніми, відшкодування матеріальної шкоди потерпілій

Обтяжуючих вину обставин обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом не встановлено.

У судовому засіданні захисник неповнолітніх підсудних, адвокат ОСОБА_4 висловив думку, щодо доцільності звільнення обвинувачених від покарання та застосування до них заходу виховного характеру у вигляді передачі під нагляд законному представнику, з метою перевиховання обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Обвинувачені, їх захисник та законні представники, також просять звільнити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру.
Відповідно до ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння, подальшої бездоганної поведінки він, на момент постановлення вироку, не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 будучи неповнолітніми вчинили злочин середньої тяжкості, у вчиненому щиро розкаялися, раніше не судимі, характеризуються посередньо, матеріальну шкоду відшкодували , на даний час не потребують застосування покарання, тому суд приходить до висновку, що вони можуть бути звільнені від покарання із застосуванням до них примусових заходів виховного характеру.
Обираючи примусові заходи виховного характеру, суд враховує, що з метою перевиховання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та попередження вчинення ними нових злочинів, до них слід застосувати примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд законним представникам.
Керуючи ст.105 КК України, ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_5 від покарання на підставі ст.105 КК України із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру.
Передати неповнолітнього ОСОБА_5 під нагляд його матері ОСОБА_7 проживаючої за адресою: с.Шляхове Кегичівського району Харківської області строком на один рік.
Звільнити неповнолітнього ОСОБА_6 від покарання на підставі ст.105 КК України із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру.
Передати неповнолітнього ОСОБА_6 під нагляд його матері ОСОБА_8 проживаючої за адресою: с.Шляхове Кегичівського району Харківської області строком на один рік.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Харківської області через Сахновщинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити засудженому і прокурору.

Суддя