У Х В А Л А

с у д о в о г о з а с і д а н н я

25.02.2016 року Городоцький районний суд Львівської обл. в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської обл. угоду про визнання винуватості від 25.02.2016р. прокурора Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України у кримінальному провадженні № 0000816 від 22.10.2015р.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Артищів, Городоцького р-ну Львівської обл., українця, гр-на України, безпартійного, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судженого 22.05.2015р. Городоцьким районним судом Львівської обл. по ч. 3 ст. 263 КК України, проживаючого на АДРЕСА_1 , суд
в с т а н о в и в :
02.11.2015р. кримінальне провадження на ОСОБА_5 по ч. 2 ст. 389 КК України з обвинувальним актом направлено в суд.

06.11.2015р. ухвалою судді у кримінальному провадженні на ОСОБА_5 призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської обл. від 12.11.2015р. кримінальне провадження на ОСОБА_5 по ч. 2 ст. 389 КК України призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні 25.02.2016р. захисник ОСОБА_4 подав та просить про затвердження угоди про визнання винуватості, за умовами якої:

ОСОБА_6 22.05.2015р. засуджений Городоцьким районним судом Львівської обл. по ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді сто п`ятдесят годин громадських робіт;

03.08.2015р. працівниками Городоцького РВ КВІ УДПтСУ у Львівській обл. Кордика ознайомлено з порядком відбування призначеного йому за вищеозначеним вироком покарання, його попереджено про кримінальну відповідальність, у разі ухилення від відбування покарання, а також йому видано направлення № 10/КВІ/4-11/688 від 03.08.2015р. для відбування призначеного покарання у Вишнянській сільській раді з 04.08.2015р.;

ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного вироком Городоцького районного суду Львівської обл. від 22.05.2015р. по ч. 2 ст. 263 КК України покарання у виді сто п`ятдесят годин громадських робіт, в період з 04.08.2015р. по 19.10.2015р., без поважних причин, не вийшов на роботу: у серпні, вересні, жовтні 2015р. відповідно 15, 17 і 12 разів, що згідно із ч. 3 ст. 40 КВК України є ухиленням від відбування покарання;

що ОСОБА_6 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та погоджується на призначення йому покарання по ч. 2 ст. 389, ст.ст. 71, 72, 75 КК України на два роки чотири дні обмеження волі, з випробуванням на два роки.

В суді обвинувачений ОСОБА_6 , покликаючись на беззастережне визнання ним вини і згоду на призначення йому обумовленого в угоді покарання покарання, просить затвердити угоду.

На необхідність затвердження угоди від 25.02.2016р. про визнання винуватості між прокурором Городоцької місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_7 , в суді висловився прокурор.

Заслухавши обвинуваченого, захисника, думку прокурора, вивчивши угоду про визнання винуватості від 25.02.2016р., матеріали кримінального провадження № 0000816, суд відмовляє в затвердженні вищеозначеної угоди.

За положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди про визнання винуватості, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Статтею 472 КПК України закріплено вичерпний перелік обставин, що мають міститись в угоді про визнання винуватості.

Зі змісту цієї статті випливає, що за угодою про визнання винуватості на підозрюваного чи обвинуваченого можуть покладатися наступні обов`язки: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення; відбути узгоджене покарання; пройти визначене законом випробування у разі узгодженого звільнення від відбування покарання з випробуванням; співпрацювати у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, якщо відповідну домовленість було узгоджено в процесі досягнення угоди про визнання винуватості.

Між тим, при розгляді даного кримінального провадження ОСОБА_6 фактично заперечував беззастережне визнання ним винуватості у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, за обставин, зазначених в угоді від 25.02.2016р.

Ця угода, окрім зобов`язання ОСОБА_6 беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні, не містить жодних інших зобов`язань, а отже за метою укладення не відповідає інтересам суспільства, спрямована виключно на задоволення приватного інтересу обвинуваченого.

Угодою узгоджено про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, при тому, що він притягується до відповідальності за ухилення від відбування покарання, що суперечить соціальній та юридичній сутності кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. 474 КПК України, суд -

у х в а л и в :

відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості від 25.02.2016р. укладеної між прокурором Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_8 Українець