Справа № 396/741/15-к
Провадження № 1-кп/396/78/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.06.2015 рокуНовоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , не працюючого, освіта неповна-загальна середня, не одруженого, інвалідом не являється, в силу ст.89 КК України, такий що немає судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185КК України,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне правопорушення,-
Обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Кримінальне правопорушення було вчинене при наступних обставинах.
Судом визнано встановленим та доведеним, що в січні 2015 року ОСОБА_4 , близько 23.00 години, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна та реалізовуючи його, шляхом вільного доступу пройшов до території домоволодіння в АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 та за допомогою сокири, яку він попередньо взяв із домоволодіння в якому він проживає, пошкодив дві завіси на металевій хвіртці, яка розташована на території домоволодіння з боку присадибної ділянки та викрав зазначену хвіртку, розміри якої складали 175 см. х 100 см., яка виготовлена із листу металу та відніс викрадену річ до берегу річки в с. Рівне, де сховав її у кущові насадження.
Наступного дня ОСОБА_4 , запевнивши свою матір ОСОБА_7 , що хвіртку він знайшов, попросив її допомогти донести хвіртку до незаконного пункту прийому металобрухту, де вони отримали грошові кошти, які витратили на продукти харчування та алкогольні напої. Цього ж дня, продовжуючи свій злочинний умисел на вчинення крадіжки чужого майна, а саме металевих стовпців в кількості чотири штуки, близько 15.00 год., будучи вже в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 повернувся до території домоволодіння ОСОБА_6 , звідки здійснив крадіжку металевих стовпців в кількості чотири штуки, довжиною по два метри кожен, які здав до незаконного пункту прийому металобрухту та отримав за них грошові кошти, які витратив на власний розсуд.
Своїми навмисними та протиправними діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 1704 гривень 90 коп.
Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 74 від 17.03.2015 року, станом на січень місяць 2015 року, ринкова (дійсна) вартість однієї металевої хвіртки розміром 175 см. х 100 см., яка виготовлена із металу, по краям якого були кутники, а в середині лист металу, складає 1027,02 грн., ринкова (дійсна) вартість одного металевого стовпчика, висотою 2 метри, діаметром 8 см., який слугував опорою для дерев`яного паркану складає 136,84 грн., ринкова (дійсна) вартість одного металевого стовпчика, висотою 2 метри, діаметром 12 см., який слугував опорою для металевої хвіртки складає 267,36 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні у повному обсязі, пояснивши всі обставини, які викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. В скоєному щиро розкаюється та просить суворо не карати.
За згодою учасників розгляду справи, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого ОСОБА_4 , згоди учасників судового провадження, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись показами обвинуваченого та доказами, які характеризують особу обвинуваченого та доказами на підтвердження вчинення злочину.
При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_4 , змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності його позиції, а також судом було роз`яснено учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З врахуванням вище зазначеного, суд дослідив та перевірив представлені по справі докази у зазначеному вище порядку, надав їм належну оцінку в їх сукупності та приходить до висновку про винність ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 185 КК України, оскільки ним вчинено крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив невеликої тяжкості злочин.
Обставиною, що обтяжує відповідальність обвинуваченого при призначенні покарання, судом встановлено вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обставиною, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у вчиненому.
За місцем проживання ОСОБА_4 , характеризується негативно, що підтверджується відповідною характеристикою від 07.02.2015 року виданою Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.39).
Згідно довідки Новоукраїнської ЦРЛ за №73 від 18.03.2015 року ОСОБА_4 , на «Д» обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався (а.с.41).
Згідно довідки Новоукраїнської ЦРЛ за №65 від 17.03.2015 року ОСОБА_4 , на «Д» обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за психіатричною допомогою не звертався (а.с.42).
Відповідно до довідки ОІТ за №39/1122 від 06.03.2015 року ОСОБА_4 , раніше судимий 26.10.1999 року вирком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області за ч.3 ст.81 КК України із застосуванням ст.44 КК України до двох років позбавлення волі, без конфіскації майна, із застосуванням ст.43 КК України остаточно призначене покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі у виховно-трудовій колонії загального режиму, без конфіскації мані. Судимість у встановленому законом знята та погашена, що підтверджується вимогою про судимість та копією вироку (а.с.43-44).
З урахуванням всіх обставин у провадженні, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, оскільки особа покаявся, раніше судимий, але в силу ст.89 КК України, такий що немає судимості, а тому перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства за умови здійснення контролю за його поведінкою органами кримінально-виконавчої інспекції шляхом застосування ст.ст.75, 76 КК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , не обирався.
Керуючись ст. 368, 370-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, у відповідності до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області, а обвинуваченим, які перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їм копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Головуючий: ОСОБА_1