Провадження №11-кп/772/817/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретареві ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

розглянув 22 вересня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою зі змінами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , та за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду від 29.05.2015р., яким

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз

23.12.2011 року Ямпільським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;

визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді десяти років позбавлення волі; за ч.2 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 357 КК України у виді трьох років обмеження волі. На підставі ст. 70, 72 КК України, призначено ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді десяти років позбавлення волі.

На підставі ст. 71, 72 КК України, визначено ОСОБА_9 покарання за сукупністю вироків у виді десяти років позбавлення волі зі сплатою штрафу в сумі 850,00 гривень, призначеного вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.12.2011 року, який виконувати самостійно.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 1523, 34 гривень.

ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого

08.01.2014 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1020 гривень

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 396 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 396 КК України у виді двох років шести місяців років позбавлення волі.

Вирішено питання з речовими доказами.

в с т а н о в и в :

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 02 червня 2014 року близько 03:30 год., перебуваючи в кухні квартири АДРЕСА_3 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_12 спільно розпивали алкогольні напої. У цей час між ними на побутовому ґрунті виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв із кухонного столу в праву руку розкладний ніж та діючи умисно, маючи умисел на вбивство, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи та бажаючи цього, наніс ОСОБА_12 один удар ножем в ліву частину грудної клітини. Побачивши, що клинок ножа не проник в середину грудної клітини, ОСОБА_9 , продовжуючи свій злочинний умисел, наніс удар ножем у шию потерпілого, заподіявши різану рану. Бажаючи завершити свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , тримаючи у правій руці ніж, приклавши значну фізичну силу, наніс потерпілому ще один удар в ділянку шиї, заподіявши колото-різану рану з ушкодженням сонної артерії, від якої ОСОБА_12 помер на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 № 421 від 23.06.2014 року у нього виявлено прижиттєві ушкодження: колото-різана рана шиї зліва з ушкодженням сонної артерії, різана рана шиї, колото-різана рана грудей зліва, що не проникає у грудну порожнину, садно правої гомілки. Колото-різана рана шиї з ушкодженням сонної артерії у ОСОБА_12 мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя у момент заподіяння і стоїть у причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_12 настала від колото-різаного поранення шиї з ушкодженням лівої сонної артерії, яке ускладнилось гострою масивною крововтратою. Смерть ОСОБА_12 настала безпосередньо після спричинення йому колото-різаного поранення шиї з ушкодженням лівої сонної артерії.

В подальшому, ОСОБА_9 близько 03 години 35 хвилин, перебуваючи в кухні квартири АДРЕСА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, відразу ж після вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 , побачив на його шиї золотий ланцюжок із золотою ладанкою. В цей час в ОСОБА_9 виник умисел на вчинення крадіжки. Реалізуючи який ОСОБА_13 діючи умисно та керуючись корисливими мотивами, зняв із шиї трупа ОСОБА_12 золотий ланцюжок та ладанку, належні ОСОБА_11 , вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи № 537 від 21.07.2014 складала 3892,31 гривні. В подальшому ОСОБА_9 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме заклав викрадене майно в ломбарді «Соломон» за адресою м. Вінниця по вул. Келецька, 66 та отримав кошти сумі 3575 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.

Крім того, в цей же час ОСОБА_9 близько 03 години 40 хвилин, перебуваючи в кухні квартири АДРЕСА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, відразу ж після вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 та викрадення золотого ланцюжка з ладанкою, обшукав одяг потерпілого та виявив у задній кишені джинсових штанів останнього паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після чого у ОСОБА_9 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння ним. Реалізуючи даний умисел, ОСОБА_9 викрав паспорт ОСОБА_12 та перевіз його у будинок АДРЕСА_4 , де сховав під килим в житловій кімнаті.

Після вбивства ОСОБА_12 до кухні квартири АДРЕСА_3 , зайшов знайомий ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , який перебував в сусідній кімнаті даної квартири та до цього вживав спиртні напої разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_12 . Зайшовши до кухні, ОСОБА_10 побачив труп ОСОБА_12 поряд з яким знаходився ОСОБА_9 з ножем у руці. ОСОБА_10 усвідомлюючи, що ОСОБА_9 вчинив вбивство, з метою приховання вчинення ОСОБА_9 злочину, ОСОБА_10 допоміг ОСОБА_9 завернути труп ОСОБА_12 в ковдру та перенести до комори даної квартири. Продовжуючи дії направлені на приховування особливо тяжкого злочину вчиненого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 відвіз його в село Кузьмінці Барського району Вінницької області, де поселив в будинку своєї матері ОСОБА_14 по АДРЕСА_4 та переховував ОСОБА_9 до 07.06.2014 року.

У змінах до апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 ставить питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2015р. та призначення ОСОБА_10 , покарання відповідно до ст.75 Кримінального кодексу України з іспитовим строком 1 (один) рік, та звільнити його з-під варти у залу суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_10 у виді двох років шести місяців позбавлення волі не врахував того, що він повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, дав всі необхідні покази, як на досудовому слідстві так і в суді, щодо обставин скоєного. Враховуючи зазначене, захисник вважає, що призначене ОСОБА_10 покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі є занадто суворим та не відповідає тяжкості кримінального правопорушення і його особі.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_9 ставиться питання про призначення більш м`якого покарання із застосуванням ст. 65 КК України у межах санкції ст. 115 ч.1 КК України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що злочин він скоїв на ґрунті раптово виниклої образи з боку потерпілого, він ОСОБА_15 , повністю визнавав свою вину, щиро розкаявся у скоєному.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, не заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, не заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, обвинуваченого ОСОБА_10 , який підтримав апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , просив її задовольнити, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 , просив її задовольнити, не заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_11 , яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, оскільки вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинувачених, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга із змінами адвоката ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності винуватості вини ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 ґрунтується на сукупності доказів, які досліджені в судовому засіданні і є правильними.

Ці висновки ґрунтуються на обставинах подій, які ніким не заперечуються а тому зазначені обставини перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Судом першої інстанції вірно кваліфіковано дії обвинувачених ОСОБА_9 за ч.1 ст. 115 КК України, як вчинення вбивства , тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій особі, за ч.2 ст.185 КК України, як вчинення крадіжки таємного викрадення чужого майна , вчиненої повторно, за ч. 3 ст. 357 КК України як незаконне заволодіння будь яким способом паспортом; ОСОБА_10 за ч.1 ст. 396 КК України як заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд призначив відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, в межах санкції статті Особливої частини, і підстав для його пом`якшення не вбачається.

При ухваленні вироку судом першої інстанції було враховано ОСОБА_9 обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та визнання вини .

Крім того, судом першої інстанції також було враховано те, що ОСОБА_9 раніше судимий, вчинив сукупність умисних злочинів, в тому числі і особливо тяжкий, в період невідбутого покарання за попереднім вироком, виявляє ознаки хронологічного алкоголізму, веде антисоціальний спосіб життя, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, думку потерпілої, яка просила суворо покарати обвинуваченого.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції при обранні покарання ОСОБА_10 не врахував, що він повністю визнав вину в інкримінованому йому злочині, щиро розкаявся, а також активно сприяв розкриттю злочину, надавши всі необхідні покази як на досудовому слідстві так і в суді першої інстанції, щодо обставин скоєного.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003р. « Про практику призначення судами кримінального покарання» суди, відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК України повинні призначати покарання в межах , установлених санкцією статті( санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості , обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину тощо.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вирок Вінницького міського суду від 29.05.2015р. підлягає зміні в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , і вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу із змінами адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Вінницького міського суду від 29.05.2015р., щодо ОСОБА_10 обвинуваченого за ч. 1 ст. 396 КК України змінити в частині призначеного йому покарання.

Визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 396 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання строк утримання ОСОБА_10 під вартою з 07.06.2014 року по 10.06.2014 року, з 27.01.2015 року по 30.01.2015 року, та з 29.05.2015року по 22.09.2015року, з розрахунку одного дня тримання під вартою до двох днів обмеження волі, а всього 8 (вісім) місяців 9 (дев`ять) днів обмеження волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_10 тримання під вартою скасувати, звільнивши його з під варти у залі суду.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

З оригіналом вірно: