Справа № 627/1617/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.12.2015 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000629 за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городнє Краснокутського району Харківської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 11.11.2008 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 29.08.2011 року

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с-ще Родакове Словяносербського району Луганської області, громадянина України, маючого вищу освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_3 , тимчасово проживаючого : АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 на початку листопада 2015 року близько 15 год разом з ОСОБА_5 проходили по вул. Радгоспній в с. Городнє Краснокутського району Харківської області, де проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_4 , побачили, що у вказаному домоволодінні ніхто не мешкає та у останніх раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна із зазначеного домоволодіння.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, маючи мету незаконного збагачення, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що в зазначеному домоволодінні нікого не було та за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , витягнувши шибку з вікна, перелізли через віконну раму і потрапили в будинок, звідки таємно викрали майно, що належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме : дві металеві дверки розмірами 30*20 см вартістю 334 грн, три металеві труби довжиною 1,5 м. та товщиною 3 мм вартістю 273,93 грн; металевий уголок довжиною 2 м товщиною 5 мм вартістю 68,76 грн.

Після цього, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 покинули територію домоволодіння та обернули викрадене майно на свою користь і розпорядились ним за своїм розсудом, чим завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №121 від 16.11.2015 року на загальну суму 676,69 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та в скоєному щиро розкаявся.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та в скоєному щиро розкаявся.

Покази ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що цивільний позов ним не заявлено.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме:

-таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину та особу обвинувачених, які не працюють, за місцем проживання характеризуються формально, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога Краснокутської ЦРЛ не перебувають.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, є вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинувачених, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин справи, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинувачених до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинувачених, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для їхнього виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

По справі цивільний позов не заявлений.

По справі судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В силу ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробувальним терміном 3 (три) роки.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В силу ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробувальним терміном 3 (три) роки.

Речові докази по справі три труби, металевий уголок та металеві дверцята, які були вилучені під час огляду місця події та знаходяться згідно зберігальної розписки у ОСОБА_6 , повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1