Копія
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2015 року Справа №542/878/14-к
Провадження № 1-кп/542/37/15

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження № 0004188 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області, жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, заміжньої, не працюючої, раніше не судимої,
у скоєнні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В
06 жовтня 2013 року близько 00.30 год. на подвір`ї господарства ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків виникла словесна сварка.

В ході словесної сварки, яка переросла в побиття, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, підійшла до ОСОБА_5 і пальцями правої кисті нанесла удар в область правого ока останньої.

Згідно висновку судово-медичної експертизи (додаткової) № 10 від 20.02.2014 року ОСОБА_4 нанесла ОСОБА_5 тілесні ушкодження, у вигляді: рвана рана нижньої повіки з розривом сльозових шляхів правого ока, гемофтальм правого ока, синець в області нижньої повіки правого ока, які у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм довготривалого розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування кваліфіковані як нанесення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ч.1 ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала частково і пояснила, що дійсно 06.10.2013 року вона і потерпіла перебували у господарстві матері ОСОБА_6 в с. Нехвороща . Між нею і ОСОБА_5 виникла сварка в ході якої вона штовхнула ОСОБА_5 і остання впала на тумбочку, від чого отримала ушкодження правого ока. Цивільний позов прокурора визнала.
Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченою своєї провини, та її захисну версію, суд критично ставиться до показань обвинуваченої, оскільки вони спростовуються сукупністю інших , досліджених судом доказів.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила , що близько 00 год 30 хв 06.10.2013 р. в господарстві ОСОБА_6 в селі Нехвороща між нею і ОСОБА_4 виникла сварка в ході якої обвинувачена пальцями руки вдарила в область правого ока, і вона лікувалась в офтальмологічному відділенні. На суворій мірі покарання не наполягає.
Показання потерпілої узгоджуються з висновком експерта.
Так відповідно висновку експерта ОСОБА_5 мала наступні ушкодження : рвана рана нижньої повіки з розривом сльозових шляхів правого ока, гемофтальм правого ока, синець в області нижньої повіки правого ока, які у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм довготривалого розладу здоров`я.

Локалізація таких ушкоджень узгоджується з показаннями потерпілої та спростовують пояснення обвинуваченої.

Враховуючи показання обвинуваченої, потерпілої та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 , винна у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, оскільки вона своїми діями, які виразились в нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, спричинила тривалий розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_5 .

Призначаючи покарання підсудній суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно ст.12 КК України злочин, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, відноситься до злочину середньої тяжкості.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлені.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 , їй має бути призначене необхідне й достатнє покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за скоєне та приходить до переконання про можливість її виправлення без відбування покарання, з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, з урахуванням того, що ОСОБА_4 судиться вперше, має малолітню дитину, позитивно характеризується.

Вирішуючи заявлений прокуратурою Новосанжарського району Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.Ф. Скліфосовського цивільний позов про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої в розмірі 1799 грн. 40 коп. суд виходив з наступного:
Відповідно до частини 1 статті 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно довідки виданої Полтавською обласною клінічною лікарнею ім. М.Ф. Скліфосовського вартість всього лікування ОСОБА_5 складає 1799 грн. 40 коп. (а.с. 11).

Таким чином, цивільний позов заявлений прокуратурою Новосанжарського району Полтавської області за формою та змістом відповідає статті 128 КПК України є обґрунтованим та таким, що підтягає задоволенню в повному обсязі.

Процесуальні витрати відсутні, речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити їй покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, поклавши відповідно до ст.76 КК України, обов`язки періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно засудженої не обирати.

Цивільний позов прокуратури Новосанжарського району Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.Ф. Скліфосовського до ОСОБА_4 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.Ф. Скліфосовського витрати на стаціонарне лікування потерпілої в розмірі 1799 грн. 40 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_7