Справа № 1-430/10
Провадження № 1-430/10
ВИРОК

іменем України

24 грудня 2010 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Саса С. С. ,

при секретарі Юкша О.О.

з участю прокурора Дячука В.В.

та захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

з участю перекладача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрий справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, росіянина, громадянина України, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_4, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, згідно ст.89 КК України не судимого, - за ст.ст.186 ч.5, 187 ч.4, ст.ст.15 ч.2, 186 ч.5 КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_7, розлученого, згідно ст.89 КК України не судимого, - за ст.ст.186 ч.5, 187 ч.4, ст.ст.15 ч.2, 186 ч.5 КК України,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_9, 2-й мікрорайон, буд.51 кв.77, українця, громадянина України, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_7, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, згідно ст.9 КК України раніше судимого 17 березня 2000 року Заокським районним судом Тульської області ОСОБА_7 Федерації за ст.161 ч.2 п.п.а, г, д КК РФ на три роки позбавлення волі, на підставі ст.73 КК РФ звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком три роки, - за ст.ст.186 ч.5, 187 ч.4, ст.ст.15 ч.2, 186 ч.5 КК України,

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_11, жителя ІНФОРМАЦІЯ_12, українця, громадянина України, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не військовозобовязаного, раніше не судимого, - за ст.ст. 186 ч.5, 187 ч.4 КК України,

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_13, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_14, жителя ІНФОРМАЦІЯ_15, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_16, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, згідно ст.9 КК України раніше судимого 17 березня 2000 року Заокським районним судом Тульської області ОСОБА_7 Федерації за ст.161 ч.2 п.п. а, г, д КК РФ на три роки позбавлення волі, на підставі ст.73 КК РФ звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком три роки, - за ст.ст.15 ч.2, 186 ч.2, ст.186 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 та ОСОБА_8 обєднані спільною корисливою метою і єдині в усвідомленні застосування потиправних засобів її досягнення на початку грудня 2004 року зорганізувалися в стійку організовану злочинну групу, до якої у грудні 2004 року залучили ОСОБА_5, в січні 2005 року - ОСОБА_6

Для узгодження характеру спільних дій, визначення своєї поведінки під час вчинення злочинів названі учасники злочинної групи попередньо зустрічались в м.Бердянську Запорізької області, де проживав ОСОБА_4, разом відпочивали та розважались, що сприяло стійкості злочинного формування. На згуртованість, постійність та стабільність групи вплинуло і те, що ОСОБА_4 тривалий час був знайомий з ОСОБА_8 та ОСОБА_6, підтримував з ними дружні, довірливі стосунки, не зважаючи на те, що проживали вони в різних регіонах України.

Направивши спільні зусилля на реалізацію своїх злочинних намірів і досягнення таким чином вказаної мети, організована група в складі ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обрала місце вчинення злочинів плацкартні вагони №№ 15, 16, 17 міжнародного швидкого поїзду № 15 сполученням Москва Ужгород під час його слідування в нічний період доби на дільниці станцій Стрий - Мукачево Львівської залізниці. Названими особами було враховано те, що доступ в обраний ними час в перелічені плацкартні вагони з інших вагонів неможливий, оскільки такі відмежовані від останніх вагоном-рестораном, двері якого в нічний час з обох боків зачинені, що створювало для учасників групи певні гарантії безпеки, усувало можливість виявлення їх протиправних дій сторонніми особами.

Готуючись до вчинення злочинів у вказаному поїзді учасники організованої злочинної групи заготовили спеціальні вагонні ключі, необхідні для безперешкодного проникнення у вагони чи виходу з них через вхідні двері тамбурів. Щоб мати можливість попереджати один одного про загрозу їхній безпеці, яка могла виникнути під час вчинення злочинів, усунути непередбачені перешкоди їх діям та для оперативного зв'язку між собою, учасники злочинної групи використовували мобільні телефони.

Злочини, вчинені під час слідування в поїзді № 15 сполученням Москва Ужгород, детально планувались з чітким розподілом обовязків серед учасників групи, відповідно до яких:

- ОСОБА_4 та ОСОБА_8І виступаючи як організатори створеної ними злочинної групи, здійснювали загальне керівництво і координацію дій групи, розробляли план та визначали час (дні) вчинення злочинів; безпосередньо у вагоні або у неробочому тамбурі відкрито вилучали у пасажирів належне останнім майно - грошові кошти та мобільні телефони, яке після скоєння злочинів розподіляли між учасниками групи. ОСОБА_8 та ОСОБА_5 з метою попередження можливості викриття злочинної групи забезпечували її учасників проїзними документами на поїзд № 15, які були оформлені на надумані прізвища ;

- ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою протиправного заволодіння чужим майном підшукували в плацкартних вагонах пасажирів, які могли мати з собою значну суму грошей. Визначивши таких, зухвало піднімали їх із своїх місць та супроводжували в неробочий тамбур вагону, де інші співучасники злочинної групи насильно вилучали у тих майно та грошові кошти. Під час таких дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у вагоні неподалік входу в тамбур, чим унеможливлювали прохід в згаданий тамбур сторонніх осіб.

В окремих випадках кожен з учасників в залежності від свого місцезнаходження у вагоні, місцезнаходження інших співучасників, поведінки пасажирів, яких було встановлено, і майном яких група мала намір заволодіти, виконував функції, що не входили у визначені їм обовязки, але були направлені на досягнення єдиної спільної мети.

Після скоєння злочинів ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, не доїжджаючи до ст. Мукачево, виходили з поїзду по станціях Лавочне, Воловець і ділили між собою гроші та майно здобуті злочинним шляхом.

Діючи таким чином, вказана організована злочинна група в період з 6 грудня 2004 року по 12 лютого 2005 року скоїла ряд особливо тяжких злочинів щодо заволодіння чужим майном за наступних обставин.

Підсудний ОСОБА_4 в організованій групі з підсудними ОСОБА_8 та ОСОБА_5, слідуючи 6 грудня 2004 року близько 23 год. 00 хв. із ст. Стрий в поїзді № 15 сполученням Москва Ужгород, під час руху поїзду на перегоні станцій Стрий - Лавочне Львівської залізниці, пройшли у вагон № 16, насильно вивели пасажира з місця № 17 - потерпілого ОСОБА_10, який є громадянином ОСОБА_7 Федерації, у неробочий тамбур цього вагону, де, погрожуючи застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя і здоровя потерпілого, яке полягало в погрозах застосування фізичної розправи, примусили потерпілого повідомити їм про суму грошових коштів, яку він перевозить, та предявити їх. Останній, з метою уникнення застосування будь-якого насильства щодо себе, вимушений був виконати незаконні вимоги підсудніх ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 і повідомив їм про наявні в нього 10 000 доларів США. Після цього в супроводі ОСОБА_8 та ОСОБА_4 потерпілий повернувся у вагон до свого місця, дістав з сумки названу суму грошей, передав їх останньому і на його вимогу повернувся в неробочий тамбур. Впевнившись в тому, що ОСОБА_10 не має реальної змоги та наміру чинити опір, ОСОБА_4 за попередньою змовою в організованій групі з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 з вказаної суми відкрито заволоділи 7000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України на час вчинення злочину становило 37 143 грн. 40 коп. і є великим розміром викраденого. Після скоєння злочину підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 перейшли у вагон № 15, звідки на наступній зупинці ст.Лавочне вийшли з поїзда. Викрадені у ОСОБА_10 грошові кошти розділили між собою.

Крім того, підсудний ОСОБА_4 за попередньою змовою в організованій групі з підсудними ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в ніч з 28 на 29 січня 2005 року близько 23 год. 00 хв. з метою відкритого заволодіння чужим майном, слідуючи в поїзді № 15 сполученням Москва-Ужгород, під час руху поїзду на перегоні станцій Стрий Воловець Львівської залізниці пройшли у вагон № 16, де у пасажира з місця № 29 потерпілого ОСОБА_11, громадянина ОСОБА_7 Федерації, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, вимагали негайно віддати їм наявні в нього грошові кошти. Після того, як потерпілий ОСОБА_11 відмовився виконати їхню вимогу, підсудний ОСОБА_6 наніс йому декілька ударів в обличчя, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження, тобто скоїв насильство, яке не є небезпечним для життя і здоровя потерпілого. Оскільки потерпілий не чинив їм опору, ОСОБА_4 в організованій групі з ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6 повторно відкрито викрали у потерпілого ОСОБА_11 його майно, а саме: грошові кошти в сумі 5000 євро, 700 доларів США, розкладний ніж в чохлі вартістю 100 євро, мобільний телефон марки SIMENS С-60 з двома зарядними пристроями загальною вартістю 120 доларів США, три особисті картки для мобільного телефону (чіпи): італійську картку (чіп) вартістю 50 євро, угорську картку (чіп) вартістю 33 долари США, російську картку (чіп) ДЖИНС вартістю 30 доларів США, тобто всього майна на загальну суму 5150 євро та 883 долари США, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 40 264 грн. 73 коп. і є великим розміром викраденого.

Після скоєння злочину ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5 перейшли у вагон № 15, звідки по ст. Воловець вийшли з поїзда. Викрадені у потерпілого ОСОБА_11 грошові кошти та особисті речі розділили між собою.

Оскільки підсудний ОСОБА_12 в 10-х числах лютого місяця 2005 року з невстановлених причин не мав можливості прийняти участь в злочинних діях організованої групи, підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до вчинення окремого злочину залучили ОСОБА_9, якому не було відомо про діяльність групи і який не був її учасником.

Продовжуючи злочинну діяльність, підсудний ОСОБА_4 в організованій групі з пісудними ОСОБА_6, ОСОБА_5 та за попередньою змовою з ОСОБА_9, який не підозрював, що ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 діють в обєднаній злочинній групі, 12 лютого 2005 року близько 23 год. 00 хв., слідуючи в швидкому пасажирському поїзді №15 сполученням Москва-Ужгород на перегоні станцій Сколе-Лавочне Львівської залізниці з метою відкритого заволодіння чужим майном, повторно у неробочому тамбурі плацкартного вагону № 17, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя і здоровя потерпілого, відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_13 грошовими коштами в сумі 80 доларів США, що згідно курсу Національного банку України становить 423 грн. 98 коп., після чого були затримані співробітниками міліції.

Окрім наведеного підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються в тому, що 25 січня 2005 року близько 23 год. 00 хв. за попередньою змовою в організованій групі з метою відкритого заволодіння чужим майном, слідуючи зі ст. Стрий в поїзді № 15 сполученням Москва Ужгород, під час руху поїзду на перегоні станцій Стрий - Лавочне Львівської залізниці, насильно вивели в неробочий тамбур вагону № 17 потерпілого ОСОБА_14, який є громадянином ОСОБА_7 Федерації, де з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, повторно, відкрито викрали у останнього 100 доларів США та мобільний телефон марки Nokia 7250і, чим спричинили потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 6000 російських рублів, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 1135 грн. 98 коп., яка для потерпілого є значною.

Крім того, підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються в тому, що 25 січня 2005 року близько 23 год. 00 хв. за попередньою змовою в організованій групі з метою відкритого заволодіння чужим майном, слідуючи разом із ст. Стрий в поїзді № 15 сполученням Москва Ужгород, під час руху поїзда на перегоні станцій Стрий - Лавочне Львівської залізниці насильно вивели в неробочий тамбур вагону №16 потерпілого ОСОБА_15, який є громадянином ОСОБА_7 Федерації, де з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, повторно, відкрито викрали у нього 4000 словацьких крон, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 717 грн. 76 коп., а також мобільний телефон Nokia 7250і вартістю 10 230 російських рублів, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 1 936 грн. 85 коп., тобто заволоділи майном та коштами потерпіло на загальну суму 2654 грн. 61 коп., чим завдали потерпілому значної шкоди.

Крім того, підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються в тому, що 25 січня 2005 року близько 23 год. 00 хв. за попередньою змовою в організованій групі слідуючи в швидкому пасажирському поїзді №15 сполученням Москва-Ужгород, під час руху названого поїзду на перегоні станцій Стрий - Лавочне Львівської залізниці насильно вивели в неробочий тамбур вагону №16 потерпілого ОСОБА_16, який є громадянином ОСОБА_7 Федерації, де з метою заволодіння його майном здійснили на нього напад, поєднаний з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, яке виразилась в демонстрації зброї пістолету невстановленого взірця та повідомленні про намір викинути його на ходу з поїзда, і заволоділи майном потерпілого - грошовими коштами в сумі 300 євро, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 2078 грн. 98 коп.

Крім того, підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 обвинувачуються в тому, що 12 лютого 2005 року близько 23 год. 00 хв. в організованій групі, за попередньою змовою з підсудним ОСОБА_9, якому не було відомо, що ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зорганізувалися в стійке обєднання, слідуючи в швидкому пасажирському поїзді №15 сполученням Москва-Ужгород, під час руху поїзду на перегоні станцій Стрий - Лавочне Львівської залізниці повторно, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, що не є небезпечним для життя і здоровя потерпілого, намагалися заволодіти грошовими коштами потерпілого ОСОБА_17, який слідував у вагоні №17. ОСОБА_18, своїх злочинних намірів підсудні не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки у потерпілого грошей не виявилось.

Також, підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 обвинувачуються в тому, що 12 лютого 2005 року близько 23 год. 00 хв. в організованій групі за попередньою змовою з підсудним ОСОБА_9, якому не було відомо, що ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зорганізувалися в стійке обєднання, слідуючи в швидкому пасажирському поїзді №15 сполученням Москва-Ужгород, під час руху поїзду на перегоні станцій Стрий - Лавочне Львівської залізниці повторно, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, що не є небезпечним для життя і здоровя потерпілого, намагалися заволодіти грошовими коштами потерпілого ОСОБА_19, який слідував у вагоні №17. ОСОБА_18, своїх злочинних намірів підсудні не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки у потерпілого грошей не виявилось.

Також, підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 обвинувачуються в тому, що 12 лютого 2005 року близько 23 год. 00 хв. в організованій групі за попередньою змовою з підсудним ОСОБА_9, якому не було відомо, що ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зорганізувалися в стійке обєднання, слідуючи в швидкому пасажирському поїзді №15 сполученням Москва-Ужгород, під час руху поїзду на перегоні станцій Стрий - Лавочне Львівської залізниці повторно, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, що не є небезпечним для життя і здоровя потерпілого, намагалися заволодіти грошовими коштами потерпілого ОСОБА_20, який слідував у вагоні №17. ОСОБА_18, своїх злочинних намірів не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки у потерпілого грошей не виявилось.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 предявлене звинувачення не визнав та пояснив, що познайомився з ОСОБА_6 в м.Бердянську, коли саме не пригадує. В 2004 році під час відпочинку на морі познайомився з ОСОБА_8 і з того часу регулярно спілкувалися, їздили один до одного в гості. У 2005 році ОСОБА_8 хрестив його молодшого сина. З ОСОБА_21 познайомився в м.Мукачево, куди возив для реалізації рибу. ОСОБА_5 також зацікавився рибою, приїжджав в м.Бердянськ, де познайомився з дівчиною, в якої проживав і мав намір одружитися. В лютому 2005 року він поїхав в м.Мукачево за зразками плетених меблів. ОСОБА_5 поїхав разом з ним до батьків в м.Мукачево та щоб відсвяткувати свій день народження. Вони заїхали в м.Запоріжжя де зустріли ОСОБА_6 та ОСОБА_9. Їх ОСОБА_5 також запросив на день народження і всі разом поїхали у м.Львів. В м.Запоріжжя він придбав квиток по ксерокопії пасорту до м.Львова. Оскільки в м.Львові йому не вдалося придбати квиток по ксерокопії паспорту, вони всі разом попросили провідника поїзду, який впустив їх у вагон без квитків і взяв з кожного за проїзд по 25 грн. Оскільки у вагоні було тільки два вільних місця на нижніх полицях, їх зайняли ОСОБА_9 та ОСОБА_5. ОСОБА_22 та ОСОБА_6 пішли у вагон-ресторан. Коли повернулися, спробували домовитися з пасажирами про обмін місцями, оскільки хотіли всі разом їхати в одному купе. Але ніхто не хотів мінятися, тому вони зайшли в інший вагон, де розмовляли з пасажирами. Під час цього і були затримані працівниками міліції. У вагоні із задньої кишені працівники міліції витягнули портмоне, в якому знаходилася ксерокопія поспорту. Пізніше їх доставили в ЛВМ на ст.Мукачево. Затримали їх 12.02.2005 року, а 13.02.2005 року він дізнався, що їх обвинувачують у скоєнні ряду злочинів. ОСОБА_22 вимагав захисника, але йому відмовили. Приїхали одягнуті в цивільний одяг працівники міліції з м.Стрия та з м.Львова, які застосовуючи недозволені методи ведення слідства, почали його допитувати. Його били пластиковою пляшкою, наповненою водою, по голові, викручували руки, скакали на груди, приковували кайданками руку до ноги. Після цього відливали водою і продовжували знову бити, відмовляли у виклику швидкої допомоги. Його виводили в кабінет з великим дзеркалом, за яким стояли якісь люди, після чого вели в інший кабінет, де проводилось впізнання і всі вказували на нього. ОСОБА_18 з тих працівників міліції, які застосовував до нього недозволені методи проведення слідства, був працівник на прізвище ОСОБА_23, а також били його ОСОБА_24 та Білинський. Його заставляли підписувати пояснення, яких він не давав, обмовити ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9. Боячись за своє життя та здоровя, він змушений був це зробити. До нього викликали швидку медичну допомогу, лікар встановив, що в нього підвищений артеріальний тиск, гіпертонічний криз. ОСОБА_18, у госпіталізації йому відмовили. Вважає, що обвинувачення сфальсифіковані слідчим, оскільки 6 грудня 2004 року він святкував день народження батька в м. Бердянськ, 25.01.2005 року був на вечірці у кума ОСОБА_8 у м. Ковель, 28.01.2005 року перебував вдома в м. Бердянськ, а 12.02.2005 року він їхав до брата ОСОБА_25 в м. Мукачево. Крім того, він не розуміє добре української мови, на досудовому слідстві йому не надали перекладача та всі слідчі дії проводили без перекладача, чим порушили його права.

Аналізуючи дані показання, суд вважає їх надуманими, непослідовними, даними з метою уникнути відповідальності за вчинені злочинні діяння. Тому суд критично їх оцінює і бере до уваги показання ОСОБА_4, які він дав, будучи допитаним 14 лютого 2005 року в якості свідка, 16-17 лютого 2005 року в якості підозрюваного, вважає їх чіткими, послідовними, такими, що обєктивно в цілому і з висвітленям деталей відтворюють події не в завуальованому, а максимально наближеному до реальності вигляді, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються іншими зібраними досудовим слідством та перевіреними в судовому засіданні доказами, які будуть наведені і проаналізовані судом нижче з привязкою до кожного з епізодів.

Так, будучи допитаним 14 лютого 2005 року в якості свідка, ОСОБА_4 ствердив, що в грудні 2004 року разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в поїзді № 15 сполученням Москва-Ужгород вчинили пограбування невідомого їм пасажира (як встановлено слідством ОСОБА_10П.), відкрито заволодівши належними останньому 7000 доларів США. По ст.Лавочне вони вийшли з поїзду і розділили між собою викрадені в потерпілого 5800 доларів США, оскільки решту грошей вони можливо загубили.

Окрім цього в січні 2005 року в поїзді №15 сполученням Москва - Ужгород він разом з ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5 забрали в невідомого їм пасажира (як встановлено слідством ОСОБА_11М.) 4500 євро та біля 400 доларів США. Вказану суму розділили на чотирьох.

В ніч з 12 на 13 лютого 2005 року в поїзді №15 сполученням Москва-Ужгород він разом з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 забрали у незнайомого їм пасажира (як встановлено слідством ОСОБА_13П.) 80 доларів США, після чого в тому ж вагоні були затримані працівниками міліції.

т.2 а.с. 107-108

Під час проведення 14 лютого 2005 року ставки віч-на-віч з потерпілим ОСОБА_10 ОСОБА_4 ствердив наведені ним обставини пограбування останнього та пояснив, що в ніч з 06 на 07 грудня 2004 року він разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 дійсно заволоділи грошовими коштами ОСОБА_10 в сумі 7000 доларів США. Коли вони зайшли в вагон, де їхав ОСОБА_10, то спочатку до потерпілого підійшли ОСОБА_8 та ОСОБА_5, які почали з ним розмову. Потім до них підійшов він. Не памятає, що саме говорив йому, як стверджує ОСОБА_10, брати паспорт і йти в тамбур. В тамбурі з ОСОБА_10 дійсно розмову вів він (ОСОБА_4). ОСОБА_22 потерпілому сказав, що вони беруть 20 процентів від суми грошей, які він везе. ОСОБА_10 признався, що їде в м.Мукачево, має 10 000 доларів США. Разом з ОСОБА_10 він пішов до його купе, поряд стояли ОСОБА_5 і ОСОБА_8. ОСОБА_26 дав йому пачку грошей доларів США, які дістав із сумки. Разом вони вийшли в тамбур. ОСОБА_5 і ОСОБА_8 залишились в вагоні: один біля купе ОСОБА_26, а другий біля туалету. В тамбурі він (ОСОБА_4) спочатку відрахував 2000 доларів США. ОСОБА_18, той хто стояв біля туалету, сказав взяти ще 5000 доларів США. Всього він відібрав у ОСОБА_26 7000 доларів США. Після цього ОСОБА_26 пішов на своє місце, а він з ОСОБА_8 і ОСОБА_5 в інший вагон, в якому доїхали до ст..Лавочне, де вийшли з поїзду. По ст.Лавочне в них залишилось 5700-5800 доларів США, які вони розділили між собою. Допускає, що частина грошей була ним загублена при переході з вагону у вагон.

т.2 а.с. 109-111

Будучи допитаним 16-17 лютого 2005 року в якості підозрюваного ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_1 ствердив, що вперше разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 заволоділи грошима пасажира, яким виявився ОСОБА_10, в сумі 7000 доларів США в поїзді №15 сполученням Москва-Ужгород в ніч з 06 на 07 грудня 2004 року.

Також в кінці січня 2005 року він, ОСОБА_8, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в поїзді №15 сполученням Москва-Ужгород заволоділи грішми невідомого їм пасажира (як встановлено слідством ОСОБА_11М.) в сумі 4500 євро та 300 доларів США. Вказану суму на ст.Воловець розділили на чотирьох.

Останній раз, тобто в ніч з 12 на 13 лютого 2005 року він разом з ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_9 в поїзді № 15 сполученням Москва-Ужгород відкрито викрали у незнайомого їм пасажира (як встановлено слідством ОСОБА_13П.) 80 доларів США, після чого в тому ж вагоні були затримані працівниками міліції. Обставини заволодіння вказаними грошовими коштами детально ним описані як під час допиту в якоскі підозрюваного так і під час дачі ним пояснень та під час допиту в якості свідка.

т.2 а.с. 138-140

Органами прокуратури неодноразово проводилися перевірки заяв та скарг ОСОБА_4, його захисника ОСОБА_1 та дружини ОСОБА_27 про застосування до ОСОБА_4 працівниками слідчих органів незаконних методів дізнання та заволодіння його коштами. ОСОБА_18, як вбачається з висновку про результати службового розслідування від 08.04.2005р., проведеного заступником начальника СВ УМВСУ на Львівській залізниці ОСОБА_28 (т.4 а.с.126-130), та постанови проркуратури Львівської залізниці про відмову в порушенні кримінальної справи від 21.03.2005 року (т.4 а.с.136-141) наведені в цих зверненнях обставини не знайшли свого пдтвердження, в діях ОСОБА_23, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38 склад злочину відсутній.

Відтак твердження ОСОБА_4 про застосування до нього незаконних методів дізнання суд розцінює як намагання підсудного уникнути відповідальності за вчинені злочинні діяння, переконавши суд в тому, що докази його вини здобуті з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, а відтак не можуть бути покладені в основу обвинувачення.

Підсудний ОСОБА_8 в судовому засіданні предявлене звинувачення не визнав та пояснив, що 06.12.2004 року злочину не вчиняв, оскільки 05.12.2004 року разом з дружиною та сином ОСОБА_39 поїхав в м.Рівне, де 06.12.2004 року синові у лікарні в м.Рівне лікар ОСОБА_40 зробив операцію на статевих органах. ОСОБА_22 як батько давав свою згоду на проведення такої операції, про що в амбулаторній картці мається запис. Поки тривала операція він знаходився у лікарні в коридорі. Після завершення операції синові були призначені процедури, які здійснювала медсестра ОСОБА_41 З 7 по 10 грудня 2004 року він, проживаючи в матері в м.Рівне, возив сина на процедури в лікарню. 10.12.2004 року він з дружиною і сином поїхали в м.Ковель.

25.01.2005 року з 18.00 год. до 24.00 год. він з дружиною, ОСОБА_4, ОСОБА_27 свякували третю річницю свого знайомства в барі «Скорпіон» в м.Ковелі, де їх бачили бармен ОСОБА_42 та її чоловік ОСОБА_43

28.01.2005 року він з дружиною приїхали на святкування дня народження його бабусі - ОСОБА_44, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_11. Оскільки бабуся хворіла на грип, святкування дня народження перенесли з 22 січня на 29 січня 2005 року. На святкуванні були присутні: його мати - ОСОБА_45, тітка ОСОБА_46, брат - ОСОБА_47, знайомий бабусі - ОСОБА_48 30 січня 2005 року він з дружиною повернулися у м.Ковель.

З метою перевірки пояснень ОСОБА_8 досудовим слідством був допитаний як свідок завідувач відділення урології Рівненської міської лікарні ОСОБА_49 З показів останнього вбачається, що 6 грудня 2004 року в урологічному відділенні Рівненської міської лікарні він проводив операцію ОСОБА_50 ІНФОРМАЦІЯ_17. Операція проводилась у зв'язку з вродженим звуженням крайньої плоті статевого члена дитини. Останню для проведення операції приносила бабця дитини ОСОБА_45 (мати підсудного ОСОБА_8І.), яка працює в лікарні завідувачем терепевтичного відділення № 2. Батька дитини в той день він не бачив. Ніякої письмової згоди у батька дитини на проведення цієї операції він не брав, оскільки в цьому не було потреби. Операцію він робив в присутності медичної сестри ОСОБА_22 Одразу після операції дитину забрала мати, батька він не бачив. Про проведення операції він зробив запис в амбулаторній картці дитини (т.3 а.с. 241-243). ОСОБА_40 в судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просив надавати віри показам, які він давав під час досудового слідства.

т.3 а.с.241-243

З показів свідка ОСОБА_22, даних під час досудового слідства, вбачається, що приблизно 6 грудня 2004 року до неї підійшов завідувач відділенням, сказав, що дитині потрібно зробити фімоз статевих органів. Вона вийшла в коридор, де стояли жінка на імя ОСОБА_51 і молода жінка віком 30 років з хлопчиком у віці приблизно рік - два. Більше в коридорі нікого не було. Вона запросила їх в перевязочну. Завідувач взяв хлопчика, щоб зробити фімоз статевого члена. Операція тривала 3-5 хвилин. Батька дитини вона не бачила.

т.3 а.с. 247-248

Оцінюючи представлену мамою підсудного ОСОБА_8 ОСОБА_45 як доказ на підтвердження того, що ОСОБА_8 06.12.2004 року не приймав участі в пограбуванні потерпілого ОСОБА_10, історію розвитку дитини ОСОБА_50, на одному з аркушів якої мається запис: 06.12.04 р. Уролог. Скарги батьків на звуження крайньої плоті статевого члена у сина… Крайня плоть подовжена, головка не вивільняється, отвір у крайньої плоті 2 мм. ДС Фімоз. Запропонована дялятація крайньої плоті, вивільнення головки. Згоду батька отримано. Підпис (візуально - підпис ОСОБА_8 (т.7 а.с.202-204), суд приходить до наступного висновку. Запис про згоду на проведення операції і підпис під ним ОСОБА_8 не може бути прийнятий до уваги як такий, що спростовує участь останнього у скоєнні ним разом з ОСОБА_4, ОСОБА_5 06.12.2004р. пограбування в поїзді №15 сполученням Москва-Ужгород потерпілого ОСОБА_10, оскільки дана амбулаторна картка історії розвитку дитини знаходилася і знаходиться на руках у матері ОСОБА_52 Враховуючи те, що ОСОБА_8 був затриманий працівниками міліції лише у квітні 2005р., тобто майже через два місяці після затримання ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_9, суд вважає, що ОСОБА_8 мав можливість зробити такий запис в історії розвитку дитини, що в майбутньому підтверджувало б начебто його присутність при проведенні операції в лікарні та створювало йому відповідне алібі по епізоду пограбування ОСОБА_10

Окрім цього дане алібі спростовується свідченнями лікаря-уролога ОСОБА_49, медичної сестри ОСОБА_22, а також наказом №302 МОЗ Укроаїни від 27.12.1999р., відповідно до якого при веденні вказаної Картки історії розвитку дитини, записи про згоду батьків на проведення лікування не передбачені.

Відтак, суд критично оцінює пояснення підсудного ОСОБА_8, дані ним в судовому засіданні, оскільки такі спростовуються свідченнями допитаних під час досудового слідства ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, потерпілих, свідків, письмовими та речовими доказами, перевіреними в судовому засіданні, які будуть наведені і проаналізовані судом нижче з привязкою до кожного з епізодів.

Підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні предявлене звинувачення заперечив та згідно ст. 63 Конституції України відмовився давати пояснення в суді.

Суд бере до уваги показання підсудного ОСОБА_5, дані на досудовому слідстві і надає їм віри, оскільки вважає їх такими, що обєктивно в цілому і з висвітленям деталей відтворюють події, не в завуальованому, а максимально наближеному до реальності вигляді, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються іншими зібраними досудовим слідством доказами, які будуть наведені і проаналізовані судом нижче з привязкою до кожного з епізодів.

З даних обвинуваченим ОСОБА_5 на досудовому слідстві показань вбачається, що під час досудового слідства останній вину в інкримінованих йому досудовим слідством злочинах визнав частково і показав, що в кінці листопада на початку грудня 2004 року в кафе в м.Мукачево він зустрів ОСОБА_4, який був з ОСОБА_8 ОСОБА_4 його познайомив з останнім і сказав, що має до нього справу, запропонував зустрітись. Вони обмінялись номерами мобільних телефонів. При зустрічі ОСОБА_4 та ОСОБА_8 запропонували поїхати поїздом з ними в м.Стрий і дальше в м.Мукачево. ОСОБА_4 сказав, що придумав добру схему як в поїзді можна заробити без будь-якого ризику гроші. Про подробиці нічого не повідомляв. 06.12.2004 року він, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 поїхали у м.Стрий. ОСОБА_53 на залізничному вокзалі придбав квитки на поїзд №15 сполученням Москва-Ужгород до ст.Мукачево. Своїх паспортів вони йому не давали, а вказали видумані прізвища. За квитки платив ОСОБА_53. По прибутті вказаного поїзду здійснили посадку у вагон №17, який був першим від локомотиву, тобто в голові поїзду. Після відправлення поїзду з вказаної станції ОСОБА_53 та ОСОБА_4 пішли в вагон №16, йому сказали йти за ними. ОСОБА_4 уточнив, що він повинен знаходитись у самому вагоні і нікого не впускати в тамбур, де вони будуть розмовляти з пасажиром. У вагоні №16 вони розпочали розмову з одним із пасажирів, зясували, що він слідує з м.Москви. ОСОБА_4 та ОСОБА_53 вивели його в тамбур. Про що там з ним розмовляли не чув, оскільки стояв в вагоні поряд з місцем, на якому той пасажир їхав. Після розмови ОСОБА_4, ОСОБА_53 та пасажир повернулись до місця пасажира і через кілька хвилин всі троє знову пішли у тамбур. ОСОБА_22, ОСОБА_53 та ОСОБА_4 вийшли по ст.Лавочне, де ОСОБА_4 дав йому 1600 доларів США. Скільки грошей він дав ОСОБА_53 не бачив і скільки всього забрали у пасажира не знає.

Вину в частині застосування в поїзді під час слідування ножів та пістолету не визнає, таких у ОСОБА_53, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 не бачив.

По епізоду пограбування ОСОБА_11 винним себе визнав частково, оскільки безпосередньо участі в пограбування не приймав, а саме: його не бив, грошей не забирав, а лише стояв поряд з купе, де це відбувалось. ОСОБА_4 після цього пограбування, коли вийшли по ст. Воловець, дав йому 500 євро та 200 доларів США. Скільки в загальному вони забрали у ОСОБА_11 не знає.

Частково визнав вину і по епізоду пограбування, який мав місце 25.01.2005 року, коли у пасажира забрали словацькі крони. Тоді ОСОБА_8 дав йому 1000 словацьких крон. Про пограбування в поїзді №15 громадян ОСОБА_14 та ОСОБА_16 йому нічого невідомо.

Заперечив вину у вчиненні пограбування пасажирів ОСОБА_17, ОСОБА_19, ОСОБА_20 та ОСОБА_13, що мало місце 12.02.2005 року в поїзді №15 сполученням Москва-Ужгород, оскільки в той день ніяких злочинів не скоював, а їхав в м.Мукачево святкувати свій день народження. Зазначив, що в цей день всі: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_9 їхали до нього на святкування і між ними не було домовленості про скоєння пограбувань.

Заперечив скоєння злочинів в організованій групі осіб, оскільки вказані злочини вчинялись спонтанно, без визначення ролі кожного.

т.7 а.с.134-136

Підсудний ОСОБА_6 в судовому засіданні предявлене звинувачення не визнав та пояснив, що 25.01.2005 року участі у скоєнні інкримінованих йому злочинів не приймав, оскільки знаходився в м.Харкові. 12.02.2005 року вони всі разом їхали в м.Мукачево святкувати день народження ОСОБА_5. Також він попросив поїхати з ним ОСОБА_9, щоб останній допоміг йому привезти плетені меблі від ОСОБА_8. Під час руху поїзду спілкувався з пасажирами на предмет того чи не бажають вони помінятися місцями. Опору при затриманні не чинив. На досудовому слідстві визнав себе винним у вчиненні злочинів внаслідок неправомірних дій слідчого Флейшера, який чинив на нього психологічний тиск, залякував його, пообіцяв у випадку визнання ним вини застосування при обранні покарання ст.69 КК України. Його також били працівники міліції, але він не скаржився, оскільки ОСОБА_30 сказав, що в такому випадку йому буде предявлено тяжче обвинувачення.

Суд критично оцінює показання підсудного ОСОБА_6 дані ним в судовому засіданні, вважає їх надуманими, направленими на уникнення відповідальності за вчинені злочини, тому бере до уваги його показання на досудовому слідстві і надає їм віри, оскільки вважає їх такими, що обєктивно в цілому і з висвітленям деталей відтворюють події, не в завуальованому, а максимально наближеному до реальності вигляді, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються іншими зібраними досудовим слідством доказами, які будуть наведені і проаналізовані судом нижче з привязкою до кожного з епізодів.

З протоколу допиту обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається, що під час досудового слідства останній вину в інкримінованих йому досудовим слідством злочинах визнав частково і показав, що після того як був засуджений в 2000 році в Тульській області, він весь час працював на будівництві, ніяких протиправних дій не скоював. З ОСОБА_4 познайомився давно через його брата, підтримував періодично з ним звязки по телефону. В 20-х числах січня 2005 року йому зателефонував ОСОБА_4, запитав про роботу. ОСОБА_22 відповів, що оскільки на дворі зима, роботи немає. ОСОБА_54 сказав приїжджати до нього, оскільки є робота. ОСОБА_22 подумав, що це буде робота на будівництві чи в бізнесі. Приблизно 21-22 січня 2005 року він приїхав в м.Бердянськ до ОСОБА_4, який його зустрів, запросив додому. Там він познайомився з ОСОБА_5 та ОСОБА_8. Проживав у готелі. На другий чи третій день ОСОБА_4 сказав, що вони їдуть на Західну Україну, де буде робота. ОСОБА_22 погодився їхати з ними. Про свої дійсні наміри вони йому нічого не повідомляли. У названих осіб він ножів, пістолета, вагонних ключів не бачив, про їх злочинні наміри не знав. Квитки на поїзд брали ОСОБА_8 та ОСОБА_5. 24.01.2005 року вони четверо прибули у м.Львів, де він був вперше. Погулявши по місту, поселились в готелі цирку. На наступний день поїхали у м.Стрий. ОСОБА_53 з ОСОБА_5 придбали квитки на поїзд сполученням Москва-Ужгород. Під час слідування поїзду він разом з ОСОБА_4 знаходились в тамбурі, а ОСОБА_53 з ОСОБА_5 були в вагоні. Останні привели в тамбур молодого хлопця, з яким ОСОБА_4 розпочав розмову, з якої він зрозумів, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_53 займаються грабежами в поїздах. ОСОБА_4 запитав того хлопця про наявність у нього грошей, звідки їде, з ким, чи мають його друзі з собою гроші. Під час розмови до ОСОБА_4 підійшов ОСОБА_53 і вони вже разом розмовляли з цим мужчиною. ОСОБА_22 (ОСОБА_6) в той час стояв в тамбурі збоку, а тому не бачив скільки грошей ОСОБА_4 з ОСОБА_53 забрали у цього пасажира і чи забрали мобільний телефон. Потім того хлопця відпустили. З ним пішов ОСОБА_53, а повернувся з іншим молодим мужчиною, з яким вони вели аналогічну розмову. Під час цього в тамбур зайшов ОСОБА_5, з яким він пішов в 17-й вагон, а ОСОБА_53 з ОСОБА_4 залишились в тамбурі вагону №16 з вказаним пасажиром. Що останні в нього забрали не знає. В вагоні №17 біля туалету побачили молодого хлопця, з яким ОСОБА_5 почав розмову. В цей час з 16-го вагону підійшли ОСОБА_53 і ОСОБА_4, які приєднались до розмови. ОСОБА_22 відійшов в сторону. Що ОСОБА_5, ОСОБА_53 та ОСОБА_4 забрали в цього хлопця, не бачив. Вийшли вони по якійсь станції, на таксі доїхали в м.Мукачево, де зайшли до куми ОСОБА_5. На наступний день виїхали у м.Львів, а звідти - в м.Ковель, де пробули два дні. Заявив, що в цій частині вже давав покази раніше, тому їх повністю підтверджує.

28.01.2005 року вони вчотирьох з м.Ковеля виїхали у м. Львів. Всім керували ОСОБА_53 і ОСОБА_4. Йому було незручно відмовитись їхати з ними. Про те, що знову в м.Мукачево поїдуть поїздом №15 йому нічого не говорили. Як і в попередньому випадку вони прибули у м.Львів і дальше поїхали в м.Стрий, звідки в м.Мукачево поїздом № 15. Проходячи по вагонах в напрямку вагону-ресторану, в одному з вагонів вони зупинились біля купе, де знаходився пяний мужчина віком біля 50 років, який запропонував випити горілки. ОСОБА_18, ніхто з них на цю пропозицію не пристав. Цей мужчина говорив, що він «дальнобійник». ОСОБА_22, ОСОБА_4, ОСОБА_53 та ОСОБА_5, пішли в ресторан, де трохи посиділи. Повертаючись назад, ОСОБА_53, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зупинились біля пасажира з купе, а він пройшов в тамбур. Через де-який час до нього приєднались інші. Цього мужчини з купе він не бив і ніяких грошей та речей у нього не забирав, а тому винним себе по цьому епізоду не визнає. Будь-яких грошей йому не давали. За весь період, що він їздив з ОСОБА_4, ОСОБА_53 та ОСОБА_5, йому ОСОБА_53 дав 40 доларів США та 1000 російських рублів.

Все інше, що йому предявлено в обвинуваченні, окрім випадку, що мав місце 12.02.2005 року, про які давав детальні свідчення, він не визнає. Вину в частині пограбування пасажира, що мало місце 12.02.2005 року, визнає частково.

т.7 а.с.122-124

Підсудний ОСОБА_9 в судовому засіданні предявлене звинувачення не визнав та пояснив, що 09.02.2005 року йому зателефонував ОСОБА_6 і запропонував поїхати з ним в м.Бердянськ щоб допомогти привезти плетені меблі. 10.02.2005 року приїхали в м.Бердянськ, де переночували і поїхали в м.Львів, тому що зясувалось, що меблі повинні були привезти в м.Львів. 12.02.2005 року ОСОБА_5 запросив поїхати до нього відсвяткувати день народження і вони всі разом поїхали в м.Мукачево. В поїзді був затриманий працівниками міліції. Останні, застосувавши до нього газовий балончик, одягли кайданки і так доставили у м.Мукачево. В ЛВ на ст.Мукачево до нього застосовували фізичне насильство, били 4-6 год. Обличчя в нього було все побите, тіло було у синцях. Синці видно і на фотографіях. У виклику швидкої допомоги йому відмовили. Не заперечує, що розмовляв в поїзді з кимось із потерпілих ОСОБА_20, ОСОБА_19, ОСОБА_17 чи ОСОБА_13.

Не зважаючи на заперечення підсудним ОСОБА_9 вини в інкримінованих йому злочинних діяннях, його вина у вчиненні таких доведена дослідженими в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_13, свідків, протоколами впізнань, іншими письмовими доказами, які будуть наведені і проаналізовані судом нижче з привязкою до конкретного епізоду.

Таким чином, вина ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_55 в пограбуванні 6 грудня 2004 року в поїзді №15 сполученням Москва Ужгород потерпілого ОСОБА_10 доведена наступними доказами:

- протоколом усної заяви про злочин від 07.12.2004 року, згідно якої в ЛВ на ст.Мукачево звернувся громадянин ОСОБА_7 Федерації ОСОБА_10 із заявою про те, що 06.12.2004 року в вагоні №16 поїзду №15 сполученням Москва-Ужгород, в якому він їхав, троє невідомих мужчин, погрожуючи йому фізичною розправою, заволоділи його грішми в сумі 7000 доларів США;

т.1 а.с.76

- довідкою Управління Нацбанку України у Львівській області, згідно якої курс долара США до гривні України станом на 06.12.2004р. становив: 100 доларів США - 530,62грн.;

т.7 а.с.41

- показаннями потерпілого ОСОБА_10, який, будучи допитаним під час досудового слідства, показав, що приблизно рік назад вирішив переїхати на постійне місце проживання в Закарпатську область, так як там в батька багато родичів. В звязку з цим в кінці листопада 2004 року в м. Мікунь він купив два квитки: один - на 04.12.2004 року для слідування до ст.Москва та на 05.12.2004 року - із ст. Москва до ст. Мукачево на поїзд №15 сполученням Москва-Ужгород. Перед поїздкою взяв з дому 10000 доларів США для покупки будинку, який мав намір придбати в одному із сіл поблизу м. Мукачево. Вказану суму виручив за продану в м.Мікунь однокімнатну квартиру. Рідні знали, що він їде підшукати і оглянути будинок. З м.Москви він їхав на місці №17 в плацкартному вагоні №16. Це місце було нижнім, посередині вагону. Ніяких ексцесів до ст.Стрий не було, він нікому з попутчиків та провідникам про свої наміри придбати будинок не говорив. Приблизно через 30 хв. після відправлення із ст.Стрий у вагон №16 з боку службового купе провідників зайшло троє незнайомих йому мужчини спортивної статури. Вони пройшли в кінець вагону, оглядаючи при цьому пасажирів. ОСОБА_22 подумав, що вони шукають свої місця. В кінці вагону ці мужчини знаходились близько 10 хв., після чого повертались в зворотньому напрямку. Коли порівнялись з ним, один з них, який був нижче зростом, запитав у нього звідки-ля він їде. ОСОБА_22 відповів, що з м. Москви. Після цього вони сказали йому взяти паспорт і йти з ними в неробочий тамбур вагону. На його запитання - чи являються мужчини працівниками міліції - вони відповіли, що там розберуться. ОСОБА_22 відмовлявся йти з ними. Але один з них пригрозив, сказавши, що якщо він опиратиметься, вони виведуть його силою. ОСОБА_22 скорився. Двоє пішли з ним, а третій мужчина залишився в його купе. Коли зайшли в тамбур, один з мужчин, що тримав його паспорт, оглянув його і запитав, звертаючись до нього, скільки грошей москаль везе з собою. Ці слова супроводжувались погрозою фізичної розправи. При цьому цей мужчина зазначив, що обшукають його та речі, а також повідомив, що вони збирають «данину» з поїзду в розмірі 20% від сум, що перевозяться. Сприйнявши погрози як реальні, він повідомив їм, що має із собою 10 000 доларів США. Після почутого цей мужчина відкрив двері в вагон і крикнув тому, що був біля його купе, щоб той по телефону викликав ще двох своїх людей. Разом з мужчиною з тамбуру він пройшов на своє місце, де з-під нижнього місця із сумки дістав вказану суму грошей, що були обмотані резинкою. Мужчина, що був нижче зростом, взяв гроші і пішов в тамбур. Йому сказав йти за ним. Там він відрахував 7000 доларів США, забрав собі, а решту - 3000 доларів США і паспорт - йому повернув. Після цього троє невідомих, які його пограбували, поспішно пішли в напрямку 15-го вагону. Про те, що сталось, він повідомив провідниці вагону №16, яка проінформувала про це начальника поїзду. По ст.Мукачево до нього підійшли працівники міліції, так як по ст.Лавочне їх не було. По вказаному факту він дав заяву та відповідне пояснення.

т.1 а.с.114-117

- показаннями допитаного на досудовому слідстві свідка ОСОБА_56, який показав, що його рідний брат - ОСОБА_57 та його син - ОСОБА_10 проживають в Республіці Комі. В минулому році брат повідомив, що останній бажає переїхати разом із сімєю на проживання ближче до батьків в Закарпаття. На початку листопада 2004р. брат зателефонував йому і сказав, щоб він зустрічав сина ОСОБА_58, який прибуде в м.Мукачево 07.12.2004р. Останній мав визначитись з цінами на житло в м.Мукачево та районі. Коли у визначений день він зустрів ОСОБА_10, той йому повідомив, що невідомі в поїзді, погрожуючи розправою, забрали у нього 7000 доларів США ;

т.1 а.с.229

- протоколом предявлення особи для впізнання від 13.02.2005 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 серед предявлених йому для впізнання осіб, впізнав ОСОБА_4 Потерпілий ствердив, що саме цей мужчина 06.12.2004 року близько 23 год. 00 хв. в швидкому поїзді №15 сполученням Москва-Ужгород, на перегоні станцій Сколе-Лавочне в неробочому тамбурі вагону №16 відкрито заволодів належними йому 7000 доларів США;

т.1 а.с.249-251

- показаннями допитаного на досудовому слідстві свідка ОСОБА_57, який ствердив, що його брат - ОСОБА_10 дійсно продав квартиру в м. Мікунь РФ і придбав проїзні квитки до ст.Мукачево ;

т.1 а.с.256

- показаннями свідка ОСОБА_59, яка будучи допитаною під час досудового слідства, ствердила, що ОСОБА_10 дійсно продав квартиру в м. Мікунь і придбав проїзні квитки до ст.Мукачево, оскільки мав намір придбати квартиру в цьому місті Вона особисто проводжала його до м.Москви, де він сів на поїзд сполученням Москва-Будапешт у вагон №16. Яку суму грошей мав ОСОБА_10 із собою їй не відомо;

т.1 а.с.258

- показаннями допитаного як свідка ОСОБА_4, який показав, що в кінці грудня 2004 року, точно не памятає, він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в м.Стрию сіли в поїзд №15 Москва-Будапешт. Квитки по вказаній станції брали на чужі прізвища. Поїхали щоб знайти людей, які перевозять гроші, і заволодіти цими коштами. Слідували в плацкартному вагоні, його номера не памятає. В одному з вагонів ОСОБА_5 та ОСОБА_8 викликали в тамбур мужчину віком близько 40 років. ОСОБА_22, знаходячись в тамбурі, почав з цим мужчиною розмову: запитав звідки той їде, скільки везе грошей. Мужчина повідомив, що слідує з м.Москви і має з собою 10000 доларів США. Вони сказали мужчині, що беруть з цієї суми 20%, після чого пішли у вагон до місця цього мужчини в купе. Останній дістав з сумки пачку доларів. З ним і його грошима вони повернулись в тамбур. ОСОБА_22 забрав 2000 доларів США. ОСОБА_18, ОСОБА_5 чи ОСОБА_8 сказали взяти ще 5000 доларів. Всього він забрав у цього мужчини 7000 доларів США, а 3000 доларів повернув. По ст.Лавочне вони вийшли з поїзду, гроші розділили між собою. Всього при поділі виявилось 5800 доларів США, решту очевидно загубив;

т.2 а.с.107-108

- протоколом ставки віч-на-віч між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 від 14.02.2005року, під час якої ОСОБА_10 повністю підтвердив дані ним під час слідства покази стосовно його пограбування, що мало місце 06.12.2004 року в вагоні №16 поїзду №15, під час якого троє невідомих забрали в нього 7000 доларів США. При цьому він вказав на ОСОБА_4 як на одного з мужчин, які здійснили це пограбування, та повідомив про обставини його скоєння. ОСОБА_10 уточнив, що в вагоні з ним розмовляв саме ОСОБА_4, саме він вимагав у нього паспорт і наказав йти в тамбур, а коли він туди вийшов, саме ОСОБА_4, погрожуючи розправою, вимагав передачі грошей в розмірі 20% від суми, яку він перевозить. ОСОБА_4 забрав всього 7000 доларів США. Під час цього другий мужчина, що був з ОСОБА_4, знаходився біля туалету, перед входом в тамбур, а третій, який теж був з ними біля купе, де він (ОСОБА_10П.) їхав.

Під час проведення ставки віч-на-віч ОСОБА_4 частково підтвердив покази ОСОБА_10, а саме: визнав, що разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у вказаний ОСОБА_10 день, час та у вказаному вагоні поїзду №15 заволоділи належними потерпілому доларами США. ОСОБА_18 заперечив, що саме він вимагав у нього паспорт та наказував пройти в тамбур, і що саме він забрав зразу 7000 доларів США. Ствердив, що забрав тільки 2000 доларів США, а коли той з його попутчиків хто стояв біля туалету ОСОБА_5 чи ОСОБА_8 наказали взяти ще 5000 доларів США, забрав і цю суму. Тому в загальному вийшло 7000 доларів США. Заперечив, що говорив комусь із спільників кудись телефонувати. Допустив, що частину грошей після пограбування, загубив. Заперечив те, що погрожував ОСОБА_10;

т.2 а.с.109-111

- показаннями допитаного під час досудового слідства в якості свідка ОСОБА_5, який показав, що в грудні 2004 року разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 приймав участь в пограбуванні пасажира поїзду №15. Заявив, що він особисто грошей не забирав, це робив ОСОБА_4 ОСОБА_22 (ОСОБА_5) в той час стояв біля купе, де їхав цей пасажир. По ст..Лавочне ОСОБА_4 дав йому 1700 чи 1800 доларів США;

т.2 а.с.112-113

- протоколом ставки віч-на-віч між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 від 14.02.2005 року, під час якої перший заявив, що не виключає того, що ОСОБА_5 був одним із трьох грабіжників, які 06.12.2004 року в плацкартному вагоні №16 поїзду №15 сполученням Москва-Ужгород забрали у нього 7000 доларів США. ОСОБА_5 підтвердив дані ним початкові покази, зокрема і факт пограбування ним, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 після ст.Стрий пасажира в грудні 2004 року при обставинах, на які вказав ОСОБА_10 ОСОБА_18, уточнив, що точно дати цього пограбування не памятає, сам грошей у потерпілого не забирав і не знає скільки було забрано, так як при цьому присутнім не був, знаходився біля купе потерпілого, звідки того вивели в тамбур ОСОБА_8 та ОСОБА_4. Останній по ст.Лавочне дав йому 1700 чи 1800 доларів США ;

т.2 а.с.114

- показаннями ОСОБА_4, який будучи допитаним під час досудового слідства в якості підозрюваного в присутності захисника ствердив, що вперше вчинив пограбування пасажирів в поїзді №15 з 6 на 7 грудня 2004 року разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 Зазначив, що посадку в поїзд він з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 здійснили в один з плацкартних вагонів по ст.Стрий. Після 23 год. 00 хв. пішли в сусідній вагон, де ОСОБА_5 та ОСОБА_8 шукали пасажирів, що мають гроші. Там вони знайшли і розбудили пасажира, що слідував з м.Москви. ОСОБА_22 до них приєднався під час розмови з цим пасажиром. На їх вимогу пасажир, взявши паспорт, вийшов в неробочий тамбур. Там він (ОСОБА_4А.) питав у пасажира скільки грошей той має, сказав, що вони забирають 20% від наявної суми, якщо він (потерпілий) їх добровільно покаже. Останній повідомив, що має 10000 доларів США. Після цього він (ОСОБА_4А.) пройшов з потерпілим до його місця, де останній з сумки дістав вказану суму і передав йому. ОСОБА_22 з потерпілим знову повернулися в тамбур. ОСОБА_8 і ОСОБА_5 залишились у вагоні. ОСОБА_22 з пачки доларів відрахував 2000, а потім хтось з його друзів наказав взяти ще 5000, а тому він всього забрав 7000 доларів США, а решту - 3000 доларів повернув пасажиру. Вийшли вони по ст.Лавочне, де гроші розділив на всіх ;

т.2 а.с.138

- показаннями допитаного на досудовому слідстві як підозрюваного ОСОБА_5, який показав, що в кінці листопада на початку грудня 2004 року він в м.Мукачево випадково зустрів ОСОБА_4, який познайомив його із своїм кумом ОСОБА_8 Під час розмови ОСОБА_4 запропонував йому прийняти участь як він виразився в «киданні лохів» у швидких поїздах, тобто у пограбуванні пасажирів, які їдуть із заробітків з Росії. Найкращим варіантом був швидкий поїзд сполученням Москва-Будапешт. В його обовязки входило «прикривати їм спини», тобто бути під час відбору грошей неподалік, на випадок небезпеки чи появи небажаних свідків попередити їх про це, діяти в залежності від обстановки, що складалася. В подальшому ОСОБА_8 займався пошуком пасажирів, в яких є гроші, розпитуючи про це у вагоні пасажирів. Виявивши таких, виводив їх у неробочий тамбур вагону, де вже чекав ОСОБА_4, який забирав гроші і в подальшому ділив їх між ними. В кінці грудня 2004 року йому зателефонував ОСОБА_4 При зустрічі з останнім був ОСОБА_8 Втрьох вони доїхали у м.Стрий, де взяли квитки на поїзд № 15 сполученням Москва-Ужгород, який на ст.Стрий прибуває близько 22.00 год. Хто брав квитки і на які прізвища не пригадує, своїх документів для цього нікому не давав, хоч завжди мав їх із собою. Квитки були у плацкартний вагон. Біля 23.00 год. ОСОБА_8 пішов по плацкартних вагонах щоб подивитись хто там їде, знайти пасажира з грошима. Коли той повернувся сказав, що одного такого лоха знайшов і що він слідує в 16 вагоні. Вони по черзі пройшли у цей вагон. ОСОБА_4 пройшов в неробочий тамбур, куди ОСОБА_8 вивів знайденого ним пасажира, а сам стояв при вході в цей тамбур. ОСОБА_22 (ОСОБА_5) в цей час знаходився при відкритих дверях в робочому тамбурі і дивився чи ніхто не йде. Мужчину, якого виводили, не роздивився і не впізнає. Думає, що і той його не бачив, а тому також не впізнає. Скільки грошей у цього мужчини забрав ОСОБА_4 не знає, але по ст.Воловець останній дав йому 1600-1800 доларів США. Скільки він взяв собі і скільки дав ОСОБА_8 не знає. ОСОБА_60 повідомив йому, що ще частину грошей загубив, але скільки не говорив. Вони їх шукали, але не знайшли ;

т.2 а.с.155-156

- показаннями підсудного ОСОБА_5, які він давав під час досудового слідства, будучи допитаним в якості обвинуваченого. Останній в присутності захисника повністю підтвердив дані ним як підозрюваним покази щодо пограбування потерпілого ОСОБА_10, що мало місце в 06.12.2004 року, вчиненого ним, ОСОБА_4 та ОСОБА_8

При додатковому допиті він ствердив дані раніше покази по цьому та інших епізодах пограбування пасажирів в поїзді №15, а також повідомив про обставини знайомства через ОСОБА_4 з ОСОБА_8 в м.Мукачево, про пропозиції останніх щодо заробляння грошей шляхом пограбування пасажирів в поїздах, про визначення ними ролі кожного з них в цих пограбуваннях ;

т.3 а.с.24-25, 216-217

- протоколом ставки віч-на-віч між обвинувачуваними ОСОБА_5 та ОСОБА_8 від 21.04.2005 року, під час якої ОСОБА_5 ще раз повністю підтвердив дані під час досудового слідства покази стосовно обставин пограбування 06.12.2004 року в поїзді №15 сполученням Москва-Ужгород потерпілого ОСОБА_10 Також пояснив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відібрали в одного з пасажирів гроші. ОСОБА_22 та ОСОБА_8 під час цього знаходилися в проході вагону. Його роль була слідкувати за порядком. Вийшли вони з поїзду по ст.Воловець. ОСОБА_4 сам поділив гроші і дав йому 500 євро та 200 доларів США. З м.Воловця вони поїхали в м.Мукачево до його куми ОСОБА_16. Після цього він і ОСОБА_4 поїхали в м. Бердянськ, ОСОБА_6 - в м. Харків, ОСОБА_8 - на ОСОБА_57 ;

т.3 а.с.249-250

Вина ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_55, ОСОБА_6 в пограбуванні 28 січня 2005 року в поїзді № 15 сполученням Москва Ужгород потерпілого ОСОБА_11 доведена наступними доказами :

- протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 29.01.2005 року, з якої вбачається, що в цей день в ЛВ на ст.Ужгород звернувся громадянин ОСОБА_7 Федерації ОСОБА_11 і повідомив про його пограбування невідомими особами 28.01.2005 року в вагоні №16 поїзду №15 сполученням Москва-Ужгород, які заволоділи належними йому 5000 євро, 700 доларами США, мобільним телефоном SIEMENS C-60 вартістю 500 грн.

т.2 а.с.4

- відібраним у ОСОБА_11 поясненням про обставини його пограбування 28.01.2005 року у вагоні №16 поїзду №15 сполученням Москва-Ужгород невідомими особами, які застосували до нього фізичне насильство ;

т.2 а.с.5-6

- висновком судово-медичної експертизи №58 від 01.02.2005р., згідно якого у ОСОБА_11 під час медогляду виявлено гематоми обох повік лівого ока, крововилив під райдужкою цього ока, підшкірна гематома, синяк та рана правої щоки, які утворились від дії твердих предметів, можливо і кулаків, по давності можуть відповідати часу 28.01.2005 року і відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження;

т.2 а.с.52

- показаннями допитаного під час досудового слідства потерпілого ОСОБА_11, який ствердив, що працює водієм-дальнобійником у фірмі «Авто-1» м.Москви. 13 листопада 2004 року в Угорщині поламався автомобіль, який був там залишений. За нього та послуги потрібно було заплатити гроші. На фірмі він отримав для цього 5000 євро банкнотами по 500 євро 10 шт. та 700 доларів США, банкнотами по 100 доларів США 7 шт. Крім цього для поїздки на харчування в нього було 100 грн. Отримані на фірмі кошти він зберігав в гаманці сірого кольору на замку, який знаходився в кишені штанів. 26.01.2005р. він поїздом №15 Москва-Ужгород виїхав з м.Москви, вагон №16, місце №29. Про це, що він виїхав з м.Москви знали директор фірми та його заступник, який давав йому гроші. Більше нікому на фірмі і знайомим він про це не повідомляв. В купе з ним до ст.Мукачево їхав мужчина на імя ОСОБА_11, а також мужчина на імя ОСОБА_4, у якого був квиток до м.Бердичева і який вийшов по ст.Житомир. В м.Брянську та м.Конотопі був митний контроль. В м.Конотопі він заповняв бланк, що слідує через Україну транзитом. Митну декларацію він не заповняв, так як цього йому ніхто не пропонував зробити. Слідуючи по терниторії України неодноразово розпивав з попутчиками спиртне. З собою мав дві сумки та папку коричневого кольору, в якій знаходились документи. У вечері 28.01.2005р. поїзд прибув у м.Львів. Після його відправлення з вказаної станції ходив курити в тамбур, а потім ліг спати. Василя попросив розбудити його по ст.Мукачево коли буде виходити. Прокинувся він від того, що його хтось розбудив. Побачив в купе 3-х мужчин. ОСОБА_18 сидів біля нього, двоє інших стоялди в проході. Вони були ростом приблизно 180 см, міцної статури, одягнуті в коричневі дублянки. Чи були в них головні убори не памятає. В мужчини, який присів біля нього було овальне обличчя, темне волосся. Цей мужчина на російській мові наказав йому віддати гроші. Коли він здивовано перепитав про гроші. Мужчина вдарив його в обличчя рукою. ОСОБА_22 удару він втратив свідомість. Привів його до тями той самий мужчина, який повторив щоб він віддавав гроші. Відповів йому, що грошей у нього немає. Мужчина знову вдарив його рукою в обличчя, після чого він знову втратив свідомість. Мужчина знову привів його до памяті, кинув йому якісь гроші, сказав, що це йому на дорогу, після чого знову вдарив в обличчя. Василя в той час не було. Опамятався він по ст.Чоп від того, що його розбудили провідники, яким він повідомив про пограбування та попросив викликати міліцію. Коли збирався, побачив, що його куртка лежить на підлозі. В ній не було мобільного телефону SIEMENS C-60 , який він придбав в м.Москві. Номер стартового пакету UMS цього телефону 8-050-270-9195. Крім телефону виявив відсутність двох зарядних прнистроїв, розкладного ножа в чохлі. В м.Чоп провідниця принесла і дала йому його папку з документами. Вона сказала, що папку їй підкинули в тамбур вагону. ОСОБА_22 зрозумів, що її забрали ті хто забрав гроші. З грабіжників може впізнати тільки двох осіб, оскільки інших не запамятав;

т.2 а.с.59-60

- додатковими показаннями потерпілого ОСОБА_11 про обставини його пограбування 28.01.2005р. в вагоні №16 поїзду №15 сполученням Москва-Ужгород, в яких він уточнив свої покази стосовно викрадених у нього грошей та майна, а саме вказав, що у нього фактично було викрадено: 5000 євро, 700 доларів США, мобільний телефон з двома зарядними пристроями загальною вартістю 120 доларів США, швейцарський ніж вартістю 100 ОСОБА_37, три чіпи до мобільного телефону італійський, угорський та російський загальною вартістю, з врахуванням коштів, які знаходились на рахунку, - 140 доларів США. При допиті видав документи, що підтверджують придбання мобільного телефону «SIEMENS C60», який у нього викрали ;

т.6 а.с.2-3, 10

- касовим та товарним чеками на прізвище ОСОБА_11 про придбання ним 19.06.2004 року мобільного телефону «SIEMENS C60» вартістю 3 335 російських рублів;

т.6 а.с.12

- протоколами предявлення фотознімків осіб для впізнання, згідно яких потерпілий ОСОБА_11 серед предявлених йому в кожному протоколі для впізнання фотознімків впізнав в другому протоколі мужчину на фотографії під №1 та в третьому протоколі мужчину на фотографії під №3, на яких зображені відповідно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 При цьому ОСОБА_11 показав, що саме мужчина на фото під №1 (ОСОБА_6В.) 28.01.2005р. на місці №29 у вагоні №16 поїзду №15 забрав у нього гроші та речі, про які він вказував в протоколах допитів. Саме цей мужчина наносив йому удари в обличчя, від яких він втрачав свідомість. Разом з цим мужчиною було ще двоє, які стояли по краях купе. ОСОБА_18 з них він може впізнати. Другим мужчиною, якого впізнав ОСОБА_11, був, зображений на фото №3 - ОСОБА_5 ОСОБА_15 він, як пояснив ОСОБА_11, не впускав в купе попутчика останього на імя ОСОБА_11. Цей мужчина насильницьких дій щодо нього не вчиняв;

т.6 а.с.5-8

- довідкою ТзОВ «Авто-1» м.Москва, згідно якої 26.01.2005р. в касі товариства водій ОСОБА_11 отримав для ремонту автопоїзду Е 839 ОТ 39, що знаходився в Угорщині, 5000 ОСОБА_37 та 700 доларів США та копіями розхідних касових ордерів за №21 від 26.01.2005р. про видачу ОСОБА_11 зазначених грошових сум у валюті;

т.6 а.с.158-160

- довідкою Управління Нацбанку України у Львівській області, згідно якої курс ОСОБА_37 та долара США до гривні України станом на 28.01.2005р. становив: 100 доларів США 530,40 грн., 100 Євро- 690,89 грн.;

т.7 а.с.41

- показаннями допитаного під час досудового слідства свідка ОСОБА_61, який показав, що 27.01.2005 року виїхав з м.Москви додому поїздом №15 сполученням Москва-Ужгород у вагоні №16, місце №31. В купе з ним їхали двоє мужчин, один з яких назвався ОСОБА_61 і їхав до ст.Чоп. В дорозі розпивали спиртне. Ввечері 28.01.2005р. прибули на ст.Львів. Через скільки часу не памятає він пішов до своїх землячок, що їхали у цьому ж вагоні. Пробув з ними приблизно півгодини. Бачив як з голови поїзду у вагон зайшли 4 чи 5 мужчин, високого зросту, спортивної статури, точніше описати не може так як у вагоні було погане освітлення. Вони почали ходити по вагону. Після цього він перейшов у своє купе. Володя вийшов в тамбур, а коли повернувся сказав, що лягає спати і попросив його розбудити по ст.Мукачево коли він буде виходити. Володя заснув. Приблизно через півгодини у вагон знову зайшли 4 мужчини, яких він вже бачив раніше. Вони підійшли до їхнього купе і вивели його в сусіднє купе. Мужчини перекрили вихід з його купе, розбудили ОСОБА_61 і почали його бити. Володимир кілька разів падав від ударів. Що вони з ним говорили не знає. Вони перекидували його на лавці, обшукували кишені. Володина куртка висіла на гачку. Мужчини її перевірили і кинули на підлогу. Це тривало приблизно 5-7хв. Після цього ці мужчини пішли в сторону 15 вагону. В руках у них була папка ОСОБА_61. Приблизно через 5-10 хв. була зупинка, після якої незнайома жінка принесла Володимирову папку. ОСОБА_22 позбирав розкидані речі і віддав ОСОБА_61. Останній сказав, що у нього все забрали, а саме гроші, після чого впав на лавку і вже не піднімався. На столі купе він побачив кілька гривневих купюр. Володя їх бачив, але не взяв. Десь через 40 хв. поїзд прибув на ст.Мукачево, де він вийшов. Перед тим він будив ОСОБА_61, казав щоб він йшов у міліцію. Той відповів, що піде у м.Чопі.

т.2 а.с. 61-62

- показаннями допитаного під час досудового слідства в якості свідка та підозрюваного ОСОБА_4, який ствердив, що в кінці січня 2005 року в поїзді №15 сполученням Москва-Ужгород разом з ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відкрито заволоділи грошовими коштами незнайомого пасажира в сумі 4500 ОСОБА_37 та біля 400 доларів США за таких обставин: в одному з вагонів вони побачили буфетчицю з вагону-ресторану, яка розмовляла з пяним мужчиною. Після ресторану він, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пішли в купе до цього мужчини. Останній спав одягнутим. З його штанів вони витягнули гроші, але скільки саме і хто витягував не памятає. Гроші передали йому (ОСОБА_4А.). Це були 4500 євро та 300 доларів США. Гроші були в гаманці. З цієї суми він дав 500 ОСОБА_37 та 100 доларів США ОСОБА_8 щоб той повернув потерпілому. Сумку в останнього перевіряв ОСОБА_6. Що він там знайшов і забрав не знає. Викрадені гроші розділили між собою по ст.Воловець, де вийшли з поїзду. Потім вони поїхали в м.Мукачеве, де ночували в куми ОСОБА_5 ;

т.2 а.с. 108, 139

- показаннями допитаного під час досудового слідства підозрюваного та обвинуваченого ОСОБА_5, який показав, що в кінці січня 2005 року, приблизно 27-28 числа, йому на мобільний зателефонував ОСОБА_4, з яким домовились зустрітись в м.Бердянську. ОСОБА_22 (ОСОБА_5) в той час був у цьому місті у своєї нареченої. Вони зустрілись. Разом з ОСОБА_4 був ОСОБА_8, а також ще один мужчина, з яким його познайомили ОСОБА_6 Всі вирішили їхати до нього у гості в м.Мукачево. Через м.Запоріжжя поїхали спочатку у м.Львів. Там на залізничному вокзалі придбали квитки в плацкартний вагон поїзду №15 сполученням Москва-Будапешт. В дорозі неодноразово вживали спиртне. Після ст.Стрий, коли точно не пригадує, ОСОБА_8 пішов по вагонах, а повернувшись повідомив всім, що є мужчина з грошима, який знаходиться в сусідньому вагоні. ОСОБА_22 був поряд з купе і слідкував за обстановкою. Скільки грошей було забрано у цього мужчини не знає, цього йому ніхто не говорив. По ст.Воловець, де вони вийшли, ОСОБА_4 дав йому приблизно 500 ОСОБА_37 та 200 доларів США. Скільки дав іншим і скільки залишив собі не знає;

т.2 а.с.156-157, т.3 а.с.25

- протоколом ставки віч-на-віч, проведеної між обвинувачуваними ОСОБА_5 та ОСОБА_8, під час якої ОСОБА_5 підтвердив покази, які давав в якості підозрюваного та обвинуваченного щодо епізоду пограбування ним, ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в кінці січня 2005р. у вагоні №16 поїзду №15 сполученням Москва-Ужгород потерпілого ОСОБА_11;

т.3 а.с.250

- протоколом додаткового допиту обвинуваченого ОСОБА_5 від 17.05.2005 року, під час якого останній ствердив, що в ніч з 28 на 29 січня 2005 року в поїзді №15 він, ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 забрали в одного прасажира валюту євро і долари США, після чого вийшли по ст.Воловець, поїхали до його куми ОСОБА_45 в м.Мукачево. Ранком 29.01.2005 року на приватному таксі поїхали у м.Львів на автовокзал, звідки ОСОБА_8 поїхав в м.Ковель, а вони в м.Київ. Звідти ОСОБА_6 поїхав додому в м.Первомайський, а він з ОСОБА_4 поїхали в м. Запоріжжя, де поселились в готелі, в якому пробули два дні, оскільки чекали ОСОБА_8 Коли останній приїхав поїхали в м.Бердянськ до ОСОБА_4

Під час допиту ОСОБА_5 детально розповів про обставини пограбування ОСОБА_11, показав, що останній їхав в плацкартному вагоні на місці, розташованому ближче до неробочого тамбуру. Під час руху поїзду ОСОБА_11 розпивав спиртні напої, розмовляв з пасажирами, пропонував випити і їм. Повідомив, що він дальнобійник, їде в Угорщину з м.Москви, оскільки там у нього поламалась машина. ОСОБА_4 з ОСОБА_8 після того, як більшість пасажирів лягли спати, сказали, що пора підійти до цього пасажира. ОСОБА_22 (ОСОБА_5) особисто з пасажиром не розмовляв, стояв у вагоні в проході. Останній лежав одягнутий на своєму місці. До нього підійшли ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_6, розмовляли з ним, піднімали полицю, на якій він лежав. Хто наносив цьому пасажиру удари не бачив, як не бачив і того хто конкретно забирав у нього гроші, оскільки дивився чи не йдуть в їх сторону сторонні особи. По ст.Воловець, де вони вийшли, ОСОБА_4 дав йому 500 ОСОБА_37 та 200 доларів США;

т.3 а.с.260-262

- протоколами допиту під час досудового слідства обвинуваченого ОСОБА_6, який ствердив, що 28.01.2005 року з м.Ковеля він разом з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 приїхали у м.Львів, звідки поїхали у м.Стрий. ОСОБА_62 з ОСОБА_8 придбали квитки на поїзд без предявлення документів. В одному з вагонів поїзду сполученням Москва-Ужгород у пасажира, який спав, забрали гроші, скільки не знає. У вагоні-ресторані ОСОБА_8 дав йому 40 доларів США і близько 1000 російський рублів. Вийшли з поїзду не доїзжаючи до ст.Мукачево, на якій станції не пригадує. Коли і куди вони мали їхати, керував ОСОБА_8. 29.01.2005 року поїхали у м.Львів, звідки ОСОБА_8 поїхав до себе на ОСОБА_11, а він, ОСОБА_62 та ОСОБА_4 поїхали автобусом в м.Київ, звідки він поїхав додому в м.Первомайський ;

т.3 а.с.8-9, 256-257, 263-264

- показаннями допитаної під час досудового слідства свідка ОСОБА_63 - провідника вагонів ЛВЧД-15 Московської залізниці, яка показала, що 27.01.2005р. в якості провідника вагону №14 поїзду №15 сполученням Москва-Ужгород виїхала з м.Москви. 28.01.2005р. через 30-40хв. після відправлення поїзду із ст.Стрий в вагон зі сторони вагону-ресторану зайшли четверо мужчин у віці 30-35 років, міцної статури, підтянуті, в коричневих дублянках. Вона в цей момент знаходилась біля топки в тамбурі. ОСОБА_18 з них запитав скільки пасажирів у вагоні. Вона відповіла, що мало і всі сплять. Після цього ці мужчини пройшли у 13 вагон. Через 10-15 хв. вони повертались і запитали її чому вона не повідомила, що в поїзді слідують співробітники міліції. Вона відповіла, що не знала про це і не повинна цього комусь повідомляти. Мужчини пішли в напрямку вагону-ресторану. По ст.Чоп по рації передали, що необхідно викликати працівників міліції, оскільки в 16 вагоні невідомі побили пасажира. Може впізнати цих мужчин, так як бачила їх кілька хвилин і візуально запамятала ;

т.6 а.с.56

- протоколами предявлення ОСОБА_63 фотознімків осіб для впізнання, згідно яких остання серед предявлених їй фотознімків осіб, впізнала зображених на фотознімках: під № 2 ОСОБА_5 (т.6 а.с.57-58), під № 3 ОСОБА_6 (т.6 а.с.59-60), під № 2 ОСОБА_4 (т.6 а.с.61-62), під № 2 ОСОБА_12 (т.6 а.с.63-64), яких 28.01.2005р. бачила в тамбурі вагону №14 поїзду №15 сполученням Москва-Ужгород через 30-40 хв. після відправлення поїзду зі ст.Стрий ;

т.6 а.с.57-64

- роздруківкою вхідних-вихідних дзвінків та SMS повідомлень, отриманих з ЗТУ ЗАТ Український мобільний звязок, зокрема, по номеру картки 8-050-270-9195, яка, як встановлено розслідуванням, до 28.01.2005 року належала потерпілому ОСОБА_11 і разом з його мобільним телефоном SIEMENS C-60 була викрадена ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в вагоні №16 поїзду №15 сполученням Москва-Ужгород. З даної роздруківки вбачається, що після пограбування ОСОБА_11 з його мобільного телефону - № 8-050-270-9195 в період з 29 січня по 13 лютого 2005 року здійснювались вихідні та приймались вхідні дзвінки, зокрема :

29.01.2005р.:

- об 11:19 год., 12:23 год., 12:57 год. здійснено вихідні дзвінки на № 8-050-274-4969, який належить ОСОБА_50 (дружині обвинуваченого ОСОБА_8І.) та о 20:12 год. прийнято вхідний дзвінок з номера останньої;

- о 15:30 год. здійснено вихідний дзвінок на № 8-050-230-9419, який належить ОСОБА_4;

30.01.2005р.:

- о 10:30 год., 12:32год. здійснено вихідні дзвінки на № 8-050-230-9419, який належить ОСОБА_4;

- о 12:33 год., 12:41 год. здійснено вихідні дзвінки на № 8-050-274-4969, який належить ОСОБА_50;

31.01.2005р.:

- о 07:48 год, 10:05 год., 16:13 год. здійснено вихідні дзвінки на № 8-050-274-4969, що належить ОСОБА_50 та о 10:15год. прийнято вхідний дзвінок з номера останньої;

- о 07:52 год., 12:29 год. здійснено вихідні дзвінки на № 8-050-230-9419, який належить ОСОБА_4;

01.02.2005р.:

- о 08:13 год., 09:19 год., 21:11 год., 22:32 год. здійснено вихідн дзвінки на № 8-050-274-4969, що належить ОСОБА_50 та о 14:19 год. прийнято вхідний дзвінок з номера останньої;

- об 11:00 год., 11:17 год., 11:19 год., 17:28 год., 20:54 год. здійснено вихідні дзвінки на № 8-050-230-9417, який належить ОСОБА_27 (співмешканці ОСОБА_4А.);

02.02.2005р.:

- о 03:44 год., 15:31 год., 15:37 год., 16:18 год. здійснено вихідні дзвінки на № 8-050-230-9419, який належить ОСОБА_4 та о 16:05 год., 16:18 год., 16:38 год. прийнято вхідні дзвінки з номера останнього;

- о 10:22 год., 18:10 год., 18:38 год. здійснено вихідні дзвінки на № 8-050-274-4969, що належить ОСОБА_50.

Окрім цього з викраденого телефону ОСОБА_11 подібні дзвінки неодноразово здійснювались і приймались з номерів телефонів ОСОБА_50 (мобільного та домашнього в м.Ковелі Волинської області: домашній телефон №8-03352-4-66-16), ОСОБА_27, матері ОСОБА_4- ОСОБА_64 в період з 03 по 13 лютого 2005р.

т.5 а.с. 241-242

Вина підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_9 в пограбуванні ОСОБА_13 12 лютого 2005 року в поїзді №15 сполученням Москва- Ужгород доведена наступними доказами:

- протоколом усної заяви ОСОБА_13 від 13.02.2005 року, з якої вбачається, що останній в цей день звернувся в ЛВ на ст.Мукачево і повідомив про його пограбування невідомим мужчиною 12.02.2005 року в тамбурі вагону № 17 поїзду № 15 сполученням Москва-Ужгород, який насильницьким шляхом заволодів належними йому 80 доларами США 4 банкнотами номіналом по 20 доларів США кожна ;

т.1 а.с.9

- показаннями потерпілого ОСОБА_65, дані ним в судовому засіданні 11.04.2006 року, з яких вбачається, що він повертався поїздом Москва-Чоп з м. Москви додому. Лежав у плацкартному вагоні на верхній полиці. До нього підійшов мужчина і сказав, щоб він вийшов у тамбур. ОСОБА_22 вийшов і в тамбурі мужчина спитав, чи в нього є гроші. ОСОБА_22 відповів, що в нього є 80 доларів США. Мужчина сказав:давай сюда і він віддав. Погроз не було. Сказали віддати 80 доларів США і він віддав, оскільки говорили, що відбирають в поїздах гроші, тому він вирішив віддати. Коли повертався у вагон, бачив, як двоє мужчин лежали в проході. Того мужчину, що забрав у нього гроші, також повалили і затримали. Працівники міліції забрали в нього паспорт і сказали їхати з ними в м. Мукачево для дачі пояснень. ОСОБА_22 поїхав і в нього відібрали пояснення. Після цього його повторно викликали в м. Львів, де він знову давав пояснення. Там йому показували фотографії, на яких він нікого не впізнав. Показання працівникам міліції давав добровільно, вони його не заставляли і він розказав все як було. Крім грошей сказали віддати також мобільний телефон, але він просив, щоб телефон повернули, і телефон відразу повернули.

т.11 а.с. 104

- показаннями потерпілого ОСОБА_13, даними ним під час досудового слідства, про обставини його пограбування в вагоні №17 поїзду №15 сполученням Москва-Ужгород, що мало місце в ніч з 12 на 13 лютого 2005 року при слідуванні поїзду на перегоні станцій Стрий-Лавочне ;

т.2 а.с.202-203

- заявою ОСОБА_13, в якій він просить слідчих дій з його участю не проводити, оскільки не бажає бачити осіб, які йому погрожували і заволоділи його грошовими коштами 12.02.2005 року в поїзді № 15.

т.2 а.с. 207

- рапортом начальника ОПВ КР при УМВСУ на Львівській залізниці ОСОБА_31 від 13.02.2005 року, згідно якого ним сумісно з членами оперативної групи УМВСУ на Львівській залізниці ОСОБА_37, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_66, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_38 в вагоні № 17 поїзду № 15 сполученням Москва-Ужгород, по підозрі у пограбуванні ОСОБА_13 були затримані ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_9, які були доставлені в ЛВ на ст.Мукачево ;

т.1 а.с. 11

- протоколом доставлення, виявлення та вилучення від 13.02.2005року, згідно якого в цей день о 02 год. 00 хв. по підозрі у скоєнні грабежу в чергову частину ЛВ на ст.Мукачево був доставлений ОСОБА_4, у якого було вилучено 100 російських рублів, проїзні квитки ВШ №№ 52 на прізвища ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_4, мобільний телефон LG ;

т.1 а.с. 12

- протоколом доставлення, виявлення та вилучення від 13.02.2005 року, згідно якого в цей день, о 02 год. 00 хв. по підозрі у вчиненні грабежу, в чергову частину ЛВ на ст.Мукачево був доставлений ОСОБА_5, у якого було вилучено 4 банкноти по 20 доларів США, мобільний телефон SIEMENS CX-70, ключі провідника ;

т.1 а.с.15

- протоколом доставлення, виявлення та вилучення від 13.02.2005року, згідно якого в цей день о 02 год. 00 хв. по підозрі у вчиненні грабежу в чергову частину ЛВ на ст.Мукачево був доставлений ОСОБА_6, у якого був вилучений мобільний телефон MOTOROLA ;

т.1 а.с. 17

- протоколом доставлення, виявлення та вилучення від 13.02.2005 року, згідно якого в цей день о 02 год. 00 хв. по підозрі у вчиненні грабежу в чергову частину ЛВ на ст.Мукачево був доставлений ОСОБА_9, у якого був вилучений мобільний телефон SAMSYNG C-100 ;

т.1 а.с.19

- показаннями ОСОБА_4 в якості свідка від 14.02.2005 року та в якості підозрюваного від 16.02.2005 року, в яких під час досудового слідства він стверджував, що 12 лютого 2005 року він, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 їдучи в поїзді №15 сполученням Москва-Ужгород, після відправлення його із ст.Стрий пішли в останній вагон щоб пограбувати когось з пасажирів. Знаходячись у вагоні, почали виводити пасажирів у тамбур, виясняти чи є у них гроші. У першого пасажира, якого вивели, грошей не було, після чого ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вивели ще одного. ОСОБА_22 якраз вийшов з тамбура у вагон, але почув крики це ОСОБА_6 чіплявся до цього пасажира, і повернувся назад у тамбур, де почав відривати ОСОБА_6 від пасажира. ОСОБА_6 чи ОСОБА_5 забрали у останнього мобільний телефон, але він його у них забрав і повернув пасажиру. Тоді той витягнув і передав йому 80 доларів США, що були банкнотами 4 шт. по 20 доларів США. Отримавши ці кошти він витягнув і передав пасажиру якусь суму грошей, яку не памятає, в гривнях щоб той мав за що дістатись додому. Після цього вони повернулись у вагон. Під час проходження по вагону були затримані працівниками міліції.

т.2 а.с.107-108, 138-140

- довідкою Управління Нацбанку України у Львівській області, згідно якої курс долара США до гривні України станом на 12.02.2005р. становив: 529 грн. 97 коп. за 100 доларів США.

т.7 а.с.41

- показаннями свідка ОСОБА_29, який в судовому засіданні пояснив, що у 2004 році він був старшим оперуповноваженим відділу карного розшуку на Львівській залізниці. Близько 20 години вечора, точної дати не памятає привезли групу затриманих в лінійний відділ на ст. Львів і в одного із затриманих, а саме, в ОСОБА_4 він в службовому кабінеті відбирав пояснення. Пояснення ОСОБА_4 давав добровільно. ОСОБА_4 розказував про себе, про затримання, пояснював, що затримала їх у поїзді у звязку із скоєнням грабежів у пасажирських поїздах. Розповів також, що злочини вчиняв разом з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_9. При дачі пояснень ОСОБА_4 не просив перекладача та говорив, що українську мову добре розуміє. Всі пояснення він писав зі слів ОСОБА_4. До затримання вказаної групи до них зверталися люди, яких грабували в поїздах і описували грабіжників.

- показаннями свідка ОСОБА_67, який в судовому засіданні пояснив, що працює слідчим СВ на ст. Стрий МВС на Львівській залізниці. В кінці 2004 року затримали групу грабіжників на ст. Мукачево. ОСОБА_22 виїзджав на ст. Мукачево по справі і проводив впізнання потерпілим ОСОБА_10 затриманих, серед яких він двох впізнав, та пояснив, що вказані особи викрали у нього 7 тисяч доларів США в тамбурі вагону. Під час слідчих дій у затриманих він не бачив слідів побоїв і жодного тиску на затриманих не було.

- показаннями свідка ОСОБА_37, який в судовому засіданні пояснив, що в січні місяці 2005 року було створено оперативну групу, яка супроводжувала поїзд, в якому перед тим були скоєні грабежі. Група сідала в поїзд на ст.Львів, в поїзді були всі по різних вагонах. ОСОБА_22 їхав сам окремо в іншому вагоні. Старшим групи був ОСОБА_31. Після ст. Стрий по мобільному телефоні ОСОБА_31 повідомив, що зявилися підозрілі особи, і в подальшому вони затримали чотирьох осіб. На ст. Мукачево вони передали затриманих, старший групи написав рапорт і вони більше їх не супроводжували. Орієнтирами в них були фотороботи, складені на підставі свідчень громадян, яких пограбували в поїзді. В осіб, яких затримали, не виявили холодну чи вогнепальну зброю.

- показаннями свідка ОСОБА_32, який в судовому засіданні пояснив, що він входив в оперативну групу, яка супроводжувала поїзд Москва-Ужгород, в якому перед тим були скоєні грабежі пасажирів. Їхня група у поїзді затримала чотирьох чоловіків, підсудних по даній справі, та доставила на ст.. Мукачево. В групу входили ОСОБА_31, ОСОБА_37, ОСОБА_33 та інші працівники міліції. Орієнтування проводилось з показів потерпілих, яких раніше пограбували у поїзді. ОСОБА_22 був у вагоні разом з ОСОБА_31 та ще з двома працівниками міліції. ОСОБА_9 та ОСОБА_5 виводили людей в тамбур, говорили з ними. Потім люди верталися та брали з собою паспорти. ОСОБА_22 бачив як ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_31, про щось розмовляли, після чого ОСОБА_31 дав команду затримати підозрілих осіб і вони затримали. Спочатку затримали підсудного ОСОБА_9, який вчинив опір, після чого затримали підсудного ОСОБА_5 та інших підозрюваних. Чотирьох затриманих вони супроводжували до ст. Мукачево. При затриманні у підсудних зброя не вилучалась.

- показаннями свідка ОСОБА_34, який в судовому засіданні пояснив, що входив в склад групи, яка була створена для затримання невідомих, що грабували громадян в поїзді сполученням Москва-Ужгород. В групу входили ОСОБА_31, який був старшим групи, ОСОБА_37, ОСОБА_33, ОСОБА_35, ОСОБА_66. У них були фотороботи злочинців, які були складені зі слів потерпілих, яких раніше пограбували в поїзді. У вагоні він побачив двох підозрілих осіб високої статури, які розмовляли з людьми, після чого виводили їх в тамбур, вимагали паспорти. ОСОБА_18 з них підійшов до ОСОБА_31 і спитався, звідки той їде, після чого почав ОСОБА_31 стягувати з полки. ОСОБА_31 крикнув стій міліція і вони почали затримували підозрілих осіб. ОСОБА_22 затримував ОСОБА_9, який вчинив фізичний опір, виривався. Інший втікав в тамбур, однак його також затримали.

- показаннями свідка ОСОБА_38, який в судовому засіданні пояснив, що була створена група для затримання осіб, які вчиняли грабежі в поїздах. В групу входило вісім чоловік. ОСОБА_22 також входив в цю групу. Вони супроводжували поїзд Москва-Ужгород. В поїзді старший групи ОСОБА_31 повідомив по телефону, що є підозрілі особи і щоб вони підтягувались до його вагону з метою затримання підозрілих осіб. В подальшому вони затримали чотирьох осіб.

- показаннями свідка ОСОБА_35, який в судовому засіданні пояснив, що брав участь у затриманні підсудних на початку 2005 року в поїзді сполученням Москва-Ужгород. Була організована група по виявленню та затриманню осіб, які грабували людей в поїздах. В групу входило чотири працівники карного розшуку та чотири працівники з лінійного відділу на ст.Львів. Старшим групи був ОСОБА_31. ОСОБА_22 їхав у вагоні №17 разом із ОСОБА_34, ОСОБА_31 та ОСОБА_32. Після відправки поїзда із ст.Стрий побачили, що відбувається якийсь рух по вагонах. ОСОБА_22 бачив, як ОСОБА_9 та ОСОБА_5 виводили хлопця в тамбур. По людині було видно, що він був переляканий. Пізніше ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_31 і спитався, з ким ОСОБА_31 говорить по телефону і попросив його вийти в тамбур. Потім ОСОБА_31 крикнув «міліція» і вони почали затримання підсудного ОСОБА_9, який вчинив їм фізичний опір, виривався. При затриманні підсудних холодної та іншої зброї не виявили.

- показаннями свідка ОСОБА_23, який в судовому засіданні пояснив, що з підсудніми познайомилися під час їх доставлення з лінійного відділення на ст. Мукачево в лінійний відділ на ст. Львів у підозрі вчинення розбійних нападів у поїздах міжнародного сполучення. ОСОБА_22 разом з ОСОБА_68 етапували підсудного ОСОБА_4 з лінійного відділення на ст. Мукачево в лінійний відділ на ст.Львів. При доставленні підсудного ОСОБА_4 в лінійний відділ на ст. Львів не надходило жодних скарг на неправомірні дії працівників міліції. Підсудний ОСОБА_4 давав відверті покази щодо дій злочинної групи, які саме суми були відібрані від громадян шляхом залякування, погроз викинути з поїзда. Сама співбесіда з ОСОБА_4 проходила в нормальній формі, а також він давав покази відносно своїх співучасників. Розказував схему дій злочинної групи, як залякували, виводили в тамбур та вимагали гроші, аж до погроз розправою вбивством. Особисто ним від підсудніх ніяких пояснень не відбиралось. Скарг від підсудного ОСОБА_4 на неправомірні дії працівників міліції не було. Заступник начальника слідства ОСОБА_68 під час етапування також їхав в машині на задньому сидінні разом із ОСОБА_4 та чув як ОСОБА_4 все розказував та хотів вирішити питання про не притягнення його до кримінальної відповідальності. Крім того, повідомив суду, що після затримання цих осіб не було жодного розбійного нападу в пасажирських поїздах вказаного напрямку. Ніякого морального тиску відносно підсудного ОСОБА_4 не було, він з самого початку хотів з ними співпрацювати і розповів про всі злочинні дії.

- показаннями свідка ОСОБА_68, який в судовому засіданні пояснив, що у них були серії грабежів у поїздах відносно заробітчан, які верталися з Москви із заробітків. 13.02.2005 року о 5 год. ранку, він повертався із ОСОБА_23 з м. Луцька. Приблизно о 07.30 год. ранку їм подзвонили та сказали, що затримали групу, яка займалася грабежами і тоді вони виїхали в м. Мукачево. ОСОБА_22 разом з ОСОБА_23 етапували підсудного ОСОБА_4 з лінійного відділення на ст. Мукачево в лінійний відділ на ст.Львів. В автомобілі ОСОБА_4 сидів біля нього на задньому сидінні. По дорозі ОСОБА_4 розказував, що він був раніше судимий, що він також займався грабежами в Росії. Розказував, що його батько працював начальником лінійного відділу на ст. Синувато, розповів, як зїжджалися всі члени злочинної групи та як саме грабували. Розказав також про ОСОБА_50, про якого їм нічого до того не було відомо. Розповів, що один раз тільки підключили до справи ОСОБА_9, якого викликали з Харкова. ОСОБА_4 ніяких претензій не заявляв, ніхто його не заставляв нічого лишнього говорити, вони просто спілкувалися. Потім в управлінні ОСОБА_4 добровільно давав свідчення. Те, що ОСОБА_4 розповідав в автомобілі, вони не фіксували. Жодних скарг від ОСОБА_4 про вчинення на нього тиску не поступало.

- показаннями свідка ОСОБА_30, який в судовому засіданні пояснив, що розслідував вказану кримінальну справу відносно підсудних і досудове слідство проводилося ним з дотриманням вимог КПК України. Під час досудового слідства було встановлено, що підсудні вчиняли злочини в поїзді сполученням Москва-Ужгород. Покази всі давали добровільно. Під час розслідування справи обвинувачений ОСОБА_4 заявляв, що ніби то його катували, били. На початку слідства ОСОБА_4 все визнавав, давав визнавальні покази з участю його захисника, а потім почали писати скарги в різні інстанції, що до нього застосовували фізичний та психологічний тиск. Скарги були від захисника ОСОБА_1 батька ОСОБА_4 та від його співжительки ОСОБА_27. Жодного з допитаних ним підсудніх не примушував до дачі показів, не застосовував до них недозволених методів збирання доказів, покази у них відбирав в присутності їхніх захисників.

- показаннями свідка ОСОБА_24, який в судовому засіданні пояснив, що в лютому місяці 2005 року їх повідомили, що в Мукачево затримана група осіб, яка вчиняла грабежі в поїздах. Вони виїджали в Мукачево для перевірки причетності затриманих осіб до даних злочинів. По приїзді в Мукачево були проведені слідчі дії по впізнанню осіб, які скоювали злочини. В той час був потерпілий ОСОБА_10, якого викликали для проведення з ним слідчої дії. По даних фактах проводились слідчі дії, які підтвердили причетність затриманих осіб у скоєнні злочинів в поїздах. Потім він брав участь в етапуванні затриманих осіб на ст. Львів, оскільки вони були причетні до злочинів скоєних на даній дільниці. Коли етапували ОСОБА_6, то він розмовляв з ним. ОСОБА_6 розказував про обставини скоєння злочинів в поїздах, які суми грошей отримував від колег. Відносно затриманих жодного тиску не чинилося та не застосовував недозволених методів збирання доказів.

Аналізуючи в сукупності зібрані досудовим слідством та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що такими повністю доведена вина:

- підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у вчиненні 6 грудня 2004 року в поїзді № 15 сполученням Москва Ужгород організованою групою, з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, відкритого викрадення (грабежу) у потерпілого ОСОБА_10 грошових коштів у великому розмірі - в сумі 7000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України на час вчинення злочину становило 37 143 грн. 40 коп.;

- підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вчиненні в ніч з 28 на 29 січня 2005 року близько 23 год. 00 хв. у вагоні №16 в поїзді № 15 сполученням Москва-Ужгород, під час руху поїзда на перегоні станцій Стрий Воловець в організованій групі, із застосуваванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, відкритого викрадення (грабежу) майна потерпілого ОСОБА_11, а саме: грошових коштів в сумі 5000 євро, 700 доларів США, розкладного ножа в чохлі вартістю 100 євро, мобільного телефону марки SIMENS С-60 з двома зарядними пристроями загальною вартістю 120 доларів США, трьох особистих карток до мобільного телефону (чіпів): італійської картки (чіпа) вартістю 50 євро, угорської картки (чіпа) вартістю 33 долари США, російської картки (чіпа) ДЖИНС вартістю 30 доларів США та заподіянні потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 5150 євро та 883 долари США, що згідно офіційного курсу Національного банку України на час вчинення злочину становило - 40 264 грн. 73 коп. і є великим розміром викраденого;

- підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які діяли організованою групою, за попереднім зговором з підсудним ОСОБА_9, який не був членом цієї групи, у вчиненні повторно 12 лютого 2005 року близько 23 год. 00 хв. в швидкому пасажирському поїзді № 15 сполученням Москва-Ужгород на перегоні станцій Сколе-Лавочне Львівської залізниці, з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя і здоровя потерпілого, відкритого викрадення (грабежу) майна потерпілого ОСОБА_13 грошових коштів в сумі 80 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України на час вчинення злочину становило 423 грн. 98 коп.

Відтак, у суду є всі підстави кваліфікувати діяння підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у зазначених вище епізодах за ч.5 ст.186 КК України, підсудного ОСОБА_9 за ч.2 ст.186 КК України.

З показань потерпілого ОСОБА_17, даних в судовому засіданні 11.04.2006 року вбачається, що в лютому 2005 року він їхав поїздом в купейному вагоні з м.Києва додому у Закарпаття. Лежав на верхній полиці, слухав плеєр. До нього підійшов мужчина і запитав на російській мові звідки він їде. ОСОБА_22 відповів, що з м.Києва. Хто саме з підсудніх підходив, стверджувати не може. Цей мужчина був віком сорок років, лисий, в кепці, подібний на ОСОБА_9. Після цього мужчина запитав в його сусіда по купе ОСОБА_20 - звідки-ля той їде. ОСОБА_20 відповів, що їде з м.Москви. Чув як мужчина сказав до ОСОБА_45 «выйдем». .Вони вивели ОСОБА_20 в тамбур. Коли останній повернувся, сказав, що це «рекет». Потім почалася бійка, шум у вагоні. ОСОБА_22 не вставав з полички, оскільки злякався. Пізніше він спустився із свого місця і йому сказали, що це львівські оперативники затримали злочинців. Затримання тривало 3-4 хв. Опору при затриманні ніхто не чинив. В проході лежали четверо чоловік. В м.Мукачево їх висадили з поїзду. В нього працівники міліції взяли паспортні дані. Через вісім днів його та ОСОБА_20 викликали в м.Львів, де вони давали пояснення. Після того як його допитали, працівники міліції йому показали чотири фотографії і сказали, що це фотографії тих людей, яких затримали в поїзді. На фотографіях він впізнав ОСОБА_5 та ОСОБА_9. Злодом йому предявляли наклеєні на листку ксерокопії фотографій, на яких він впізнавав ОСОБА_5 та ОСОБА_9. ОСОБА_4 і ОСОБА_6 не впізнавав. Оскільки їх було четверо, зробив висновок, що раз були ті двоє, що він впізнав, значить були і двоє інших, тобто ОСОБА_4 і ОСОБА_6. Перший раз фотографії показували без понятих, другий раз з понятими. ОСОБА_20 також був у кабінеті і все це відбувалося в присутності останнього. Пояснення перед тим як підписувати не перечитував.

Потерпілим себе не вважає, оскільки в тамбур його не виводили, не погрожували, документів, грошей в нього ніхто не вимагав, загрози його життю чи здоровю не було. ОСОБА_22 тільки налякався, тому заяви як потерпілий не писав.

т.11 а.с.103-104

З протоколів предявлення фотознімків особи для впізнання від 20.02.2005р., вбачається, що свідок ОСОБА_17 серед предявлених йому для впізнання фотознімків мужчин вказав: в першому протоколі - на фото під №1 (т.2 а.с.229-231), на якому зображеий ОСОБА_4, в другому протоколі на фото під № 3 (т.2 а.с.232-234), на якому зображений ОСОБА_5, в третьому протоколі на фото під № 3 (т.2 а.с.235-237), на якому зображений ОСОБА_69, і в четвертому протоколі на фото під № 3 (т.2 а.с.(238-240), на якому зображений ОСОБА_6 ОСОБА_17, даючи пояснення по кожному з впізнаних ним осіб вказав, що 12.02.2005р. в вагоні №17 поїзду №15 ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 будив його сусіда по купе на імя ОСОБА_17, запитував звідки останній їде, а дізнавшись, що з м.Москви, змусив того піднятись, передати їм паспорт та слідувати з ними в бік робочого тамбуру. ОСОБА_70 він дізнався, що вони вимагали у того гроші. ОСОБА_4 під час затримання міліцією спочатку прикинувся пасажиром, потім намагався вийти з вагону, а коли його затримували, чинив опір до того часу як його поклали на підлогу і звязали. ОСОБА_6 затримували останнім, оскільки він втік в сусідній вагон. ОСОБА_70 був одягнутий в куртку світло-коричневого кольору на хутрі, а коли його привели в вагон №17 вже був без неї, в світлому світері. ОСОБА_9, який був в дублянці з капюшоном і виглядав найкремезнішим серед своїх спільників, підходив до нього (ОСОБА_17О.) і запитував звідки їде та про документи. ОСОБА_9 найбільше чинив опір при затриманні міліцією. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 ходили по вагону №17, піднімали пасажирів.

т.2 а.с.229-240

З показань допитаного під час досудового слідства в якості свідка та в якості потерпілого ОСОБА_19, вбачається, що з 1997 року періодично їздив на заробітки в м.Москву, де працював на будівництві. 10.02.2005р. в м.Москву поїхав на консультацію до лікаря, де пробув один день і 11.02.2005р. повертався додому поїздом №15 сполученням Москва-Ужгород. Квиток у нього був до ст.Чоп в плацкартний вагон №17, місце №42. 12 лютого 2005р., у вечірній час, коли поїзд прослідував ст.Стрий він помітив, що у вагон спочатку зайшло троє мужчин, двоє з яких були одягнуті в дублянки коричневого кольору, а один в темну куртку на цегейці. Ці мужчини в вагоні №17 не їхали. Проходячи по вагону вони заглядали в кожне купе. Так пройшовши до кінця вагону повертались назад. Оскільки він (ОСОБА_19) слідував на боковому місці, йому було видно весь прохід вагону. Ці мужчини спочатку підійшли до пасажира, що слідував на нижньому 23 або 27 місці, з яким він познайомився у дорозі. Цього пасажира звати ОСОБА_35. Зі слів останнього він знав, що той з Сумщини, їхав до друзів у справах в м.Сваляву. ОСОБА_18 з мужчин, які проходили по вагону, витягнув якийсь документ з портмоне і показав ОСОБА_18. До цього він говорив йому брати свої документи і йти з ними. ОСОБА_18 відмовлявся, говорив щоб до нього покликали провідника. Після того як йому показали якийсь документ ОСОБА_18 прослідував за трьома мужчинами в напрямку робочого тамбуру вагону. Вагон №17 був першим з голови поїзду. Не більше як через 5 хв. у вагон з тамбуру повернулось вже не троє, а четверо мужчин. Четвертий з них був в куртці темного кольору. Коли у вагон повернувся ОСОБА_18 не зауважив. Двоє з цих чотирьох мужчин підійшли до пасажира в третьому купе. Про що вони з ним розмовляли не чув, однак, побачив, що через кілька хвилин їх спілкування вони вивели пасажира в неробочий тамбур. ОСОБА_18 з двох мужчин, що залишились, підійшов до нього і запитав звідки їде. ОСОБА_70 відповів, що з м.Москви. Цей мужчина наказав показати паспорт і йти в неробочий тамбур, де його перевірять. ОСОБА_70 взяв свій паспорт і пішов у неробочий тамбур. Другий мужчина з тих двох, що залишились, супроводжував його до тамбуру. Коли він туди зайшов, побачив там трьох мужчин, а саме пасажира з третього купе та двох мужчин, що його вивели. ОСОБА_18 з двох мужчин зразу ж відвів його в бік до вікна і запитав звідки їде. Коли він відповів, що з м.Москви, мужчина поцікавився скільки часу там пробув. ОСОБА_70 відповів, що пробув один день - на консультації у лікаря, запропонував показати квиток до м.Москви щоб це підтвердити. Але мужчина не оглядаючи квиток, оглянув лише паспорт після чого сказав, що він вільний і може йти на своє місце. Вийшовши з тамбуру у вагон побачив, що перед входом в нього, поряд з туалетом, стояли ті двоє мужчини, один з яких підходив до нього у вагоні, а інший, що супроводжував його до тамбуру. Вони хотіли про щось з ним поговорити, однак мужчина, який розмовляв з ним в тамбурі сказав, що його перевірив і все нормально. Коли він повернувся на своє місце жінка, яка їхала з ним поряд запитала, що там було. ОСОБА_70 відповів їй, що це рекетири, після чого жінка заховала свою дублянку. Через дві хвилини з тамбуру вийшов один з чотирьох мужчин, що виводив пасажирів, за ним слідував пасажир з третього купе, за ними - ще двоє з цих чотирьох мужчин. Четвертий мужчина повернув в той час в купе до якогось пасажира, про щось з ним розмовляв. Це купе було за його купе, тобто ближче до неробочого тамбуру. В цей час у вагон зайшли двоє мужчин в цивільному, як потім дізнався - працівники міліції, які почали затримання мужчин, що виводили пасажирів. Спочатку затримали того, який з тамбуру виходив - останній і був в коричневій дублянці, а потім решту. Все це проходило швидко і несподівано для пасажирів. Таким чином працівники міліції затримали всіх чотирьох мужчин, про яких він повідомив і які ходили по вагону та виводили пасажирів. Вважає, що йому того дня пощастило, оскільки він із заробітків не повертоався і грошей з собою не мав. Після затримання вказаних мужчин він з іншими пасажирами стояв в тамбурі і курив. В розмові з ними дізнався, що у пасажира, якого перед ним виводили в тамбур забрали 80 доларів США, хоч цей пасажир спочатку говорив мужчинам, що має лише 60. ОСОБА_18, останні його перевірили і, виявивши 80, забрали у нього всі. Цих чотирьох мужчин він зможе впізнати. ОСОБА_70 пережив цей інцидент спокійно, оскільки не мав з собою грошей.

т.2 а.с. 208-210, 225

З протоколів предявлення фотознімків особи для впізнання від 19.02.2005р., вбачається, що свідок ОСОБА_19 серед предявлених йому для впізнання фотознімків мужчин вказав: в першому протоколі - на фото під №1, (т.2 а.с.211-213), на якому зображений ОСОБА_6, в другому на фото під № 1 (т.2 а.с.214-216), на якому зображений ОСОБА_5, в третьому на фото під № 2 (т.2 а.с.217-219), на якому зображений ОСОБА_9, і в четвертому на фото під № 3 (т.2 а.с.211-213), на якому зображений ОСОБА_4 Під час проведення впізнання ОСОБА_19, даючи пояснення в протоколах по кожному з впізнаних ним осіб, зазначив, що 12.02.2005р. в поїзді №15 в неробочому тамбурі вагону №17 ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4, який перевіряв у нього документи, забрали у пасажира з третього купе 80 доларів США. ОСОБА_5 у вагоні запитував в нього (ОСОБА_19Д.) звідки він їде, наказував взяти паспорт і йти в неробочий тамбур для перевірки. В тамбур його супроводжував ОСОБА_9 Коли він виходив з тамбуру, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 знаходились при вході в тамбур, біля туалету. Всі впізнані ним особи у вказаний день були затримані працівниками міліції. При цьому ОСОБА_19 уточнив, що ОСОБА_6 був затриманий в іншому вагоні, оскільки він з вагону №17 під час затримання інших втік.

т.2 а.с.211-222

З показань допитаного під час досудового слідства в якості свідка та в якості потерпілого ОСОБА_20, вбачається, що 11.02.2005р. повертався з заробітків з м.Москви додому. Їхав в плацкартному вагоні №17 місце № 2 поїзду №15 сполученням Москва-Ужгород. Його місце було в першому купе з робочої сторони вагону, тобто поряд з купе провідників. Близько 21 год. 00 хв. поїзд прослідував ст.Львів, а біля 22 год. 00 хв. - ст.Стрий. В купе з ним знаходилось дві жінки та хлопчина. З останнім він познайомився в дорозі. Його прізвище ОСОБА_17, проживає в сусідньому селі. Близько 23.00 23.30 год. вони лягли відпочивати, оскільки мали виходити по ст.Ужгород, куди поїзд прибуває біля 04.00 год. ранком наступного дня. В цей час у вагон зайшли четверо мужчин. Першими йшли два кремезні мужчини в коричневих дублянках, один з яких був трохи вищий. Ці мужчини підняли ОСОБА_17, запитали звідки їде. Останній відповів, що з м.Києва. ОСОБА_70 в той час дрімав, але під час розмови прокинувся щоб подивитись, що діється і тоді побачив цих мужчин. Ці двоє пішли далі, а двоє інших, які йшли за ними сказали йому показати документи, запитали звідки-ля їде. Прокинувшись, він подумав, що це працівники міліції, які перевіряють документи, так як з подібним стикався і раніше, їдучи на роботу. Ці мужчини під час розмови стояли по краях купе, біля перегородок. Це були молоді хлопці, спортивної статури, середнього зросту. ОСОБА_18 був в короткій куртці типу дублянки, гірчичного кольору, в сірому світері та спортивних штанах, а другий в темній куртці на цегейці. На вигляд їм було близько 30 років. При зустрічі чи по фотознімках він зміг би їх впізнати. Вони сказали йому вийти з ними та провели в службове купе провідників, де останні роблять чай, каву пасажирам, де є пульт - поряд з купе, де провідники відпочивають. Той мужчина, що був в куртці гірчичного кольору залишився з ним, а інший пішов у вагон до двох інших, які піднімали інших пасажирів. Мужчина, що залишився з ним запитав у нього чи має гроші. ОСОБА_70 відповів, що лише 100 грн. Мужчина запитав скільки може віддати. ОСОБА_70 відповів, що не більше 20 грн., на що той мужчина усміхнувся та зазначив, що в тюрмах люди голодають, а подібні йому заробляють великі гроші і не діляться щоб їм допомогти. ОСОБА_70 зрозумів, що ці мужчини не співробітники міліції, а грабіжники. ОСОБА_70 сказав мужчині, що більше грошей немає, після чого останній почав йому погрожувати, казав, що зробить його інвалідом, калікою, перевернуть його речі, поріжуть матрас і якщо знайдуть гроші то йому буде погано. ОСОБА_18, він стояв на своєму, так як більше грошей не мав, а тому не переживав, що їх можуть забрати. Побачивши, що вимоги ні до чого не привели, мужчина сказав йому йти на своє місце, зазначив, що з ним ще пізніше поговорять. ОСОБА_70 вийшов з службового купе і при вході в коридор вагону, десь біля 3-го купе, побачив, що між трьома невідомими мужчинами і двома мужчинами, які будили ОСОБА_17, йде бійка, оскільки останні чинили опір, провокували бійку. З криків, які доносились, він зрозумів, що мужчин затримують працівники міліції, що були в цивільному. Це очевидно побачив і почув мужчина, який розмовляв з ним в службовому купе, а тому останній, йдучи за ним у вагон, розвернувся і почав втікати у сусідній 16 вагон. ОСОБА_18, його назад привели двоє хлопців, які представились працівниками міліції, положили на підлогу біля тих двох мужчин, що затримали перед тим. Останні, лежачи на землі, продовжували опиратись, а тому працівники міліції змушені були притискати їх до землі. При тому вони їх не били, в цьому не було потреби, оскільки найвищому з них наділи кайданки, іншого звязали ремнем. Також зазначив, що міліціонерами був затриманий ще один мужчина, який будив його разом з тим, що розмовляв в службовому купе і вимагав гроші. Його затримали біля 2-го купе. Перед затриманням його двох спільників цей мужчина присів на бокове місце, а потім фактично почав бійку, намагаючись уникнути затримання, штовхався. Застосувавши силу міліціонери теж поклали його на підлогу, звязали руки ремнем. Цих 4-х затриманих мужчин вивели з вагону по ст.Мукачево. Після затримання він не бачив щоб їх хтось бив. Разом з ними по ст.Мукачево вийшов ще один молодий хлопець, у якого як він почув з розмов у вагоні затримані в неробочому тамбурі забрали 80 доларів США. Матеріальних претензій до затриманих не має. ОСОБА_18, так як переніс моральний тиск і був в стресовій ситуації, просив визнати його цивільним позивачем і стягнути з останніх завдану йому моральну шкоду, яку оцінює в 1000 грн.

т.2 а.с.244-245,246, 261

З протоколів предявлення фотознімків особи для впізнання від 20.02.2005 року вбачається, що свідок ОСОБА_20 серед предявлених йому для впізнання фотознімків мужчин вказав: в першому протоколі - на фото під №2, (т.2 а.с.247-249), на якому зображений ОСОБА_4; в другому на фото під № 2, (т.2 а.с.250-252), на якому зображений ОСОБА_5; в третьому на фото під № 2, (т.2 а.с.253-255), на якому зображений ОСОБА_6 і в четвертому на фото під № 1, (т.2 а.с.256-258), на якому зображений ОСОБА_9 При проведенні впізнання ОСОБА_20, даючи пояснення в протоколах по кожному з впізнаних ним осіб, вказав, що 12.02.2005р. в вагоні №17 поїзду №15 ОСОБА_4 разом ОСОБА_6 будив його, запитував звідки їде, вимагав предявлення документів. Вони обоє провели його до службового купе провідників, де з ним залишився ОСОБА_6, який вимагав у нього гроші та погрожував, а побачивши затримання, втік в 16 вагон. ОСОБА_4, коли ОСОБА_6 розмовляв з ним, повернувся у вагон, де був затриманий в районі другого купе, чинив опір працівникам міліції, бився з ними. ОСОБА_5 та ОСОБА_9 будили його сусіда по купе - ОСОБА_17, запитували звідки їде, вимагали документи, а дізнавшись, що з м.Києва, пішли далі у вагон піднімати інших пасажирів. Ці мужчини теж були затримані працівниками міліції, яким чинили опір, бились з ними. Найбільше опирався ОСОБА_9, який був найкремезніший.

т.2 а.с.247-258

З показань допитаного під час досудового слідства в якості свідка та в якості потерпілого ОСОБА_14 вбачається, що 24 січня 2005 року по путівці від фірми Согласиє він виїхав поїздом №15 сполученням Москва-Будапешт на відпочинок. Його місце було під №9 в плацкартному вагоні №16. Разом з ним в вагоні їхали його друзі, з якими він познайомився в турфірмі, а саме: ОСОБА_15, ОСОБА_71, а в сусідньому вагоні № 17 - ОСОБА_72 і ОСОБА_16 Разом вони їхали в Словаччину на гірськолижний курорт. Після ст.Стрий, коли він знаходився в кінці вагону №17, до нього підійшли двоє мужчин міцної статури, коротко стрижені, і один з них запитав куди він їде. ОСОБА_70 відповів, що їде кататись на лижах. Цей мужчина йому поставив вимогу вийти в тамбур. ОСОБА_70 налякався тому пішов за ним. В тамбурі цей мужчина наказав підняти руки вгору і обшукав його, забрав мобільний телефон марки Nokia 7250і, а після цього запитав, скільки в нього грошей. ОСОБА_70 відповів, що має 100 доларів США та 20 ОСОБА_37. Надалі, погрожуючи йому, мужчина наказав віддати 100 доларів, що він і зробив, оскільки був наляканий і йому нікуди було подітися. Після цього його відпустили і він пішов в вагон, де знаходились його друзі. Коли прийшов до своїх друзів, то дізнався, що в них також забрали гроші і мобільні телефони. Заподіяну шкоду оцінює в 6000 російських рублів, що є для нього значною шкодою. Після того вони пішли до провідників, щоб повідомити їх про те що сталось, однак двері в купе провідників були зачинені і ніхто не відчиняв. Мужчини, які забрали в нього гроші і мобільний телефон вийшли по ст.Лавочне. ОСОБА_70 і його друзі були в шоковому стані, в міліцію не звертались, їм було не до цього. Коли приїхали в м.Москву, то про все, що трапилось з ними, розповіли батькам ;

т.6 а.с. 31-32, 39

З протоколу предявлення фотографій для впізнання та довідки до нього від 28.03.2005 року вбачається, що ОСОБА_14 серед предявлених йому фотографій вказав на мужчину на фотографії під № 2, на якій зображений ОСОБА_6, та пояснив, що саме цей мужчина 25.01.2005р. близько 23 год. 00 хв. разом з іншим мужчиною вивели його в тамбур вагону, де забрали у нього мобільний телефон та 100 доларів США. ОСОБА_6 його залякував, погрожуючи йому словесно розправою;

т.6 а.с. 33-34

З протоколу предявлення фотографій для впізнання та довідки до нього від 28.03.2005 року вбачається, що ОСОБА_14 серед предявлених йому фотографій, вказав на мужчину на фотографії під № 2, на якій зображений ОСОБА_4, та пояснив, що саме цей мужчина 25.01.2005 р. близько 23 год. 00 хв. вивів його в тамбур вагону і насильно забрав у нього 100 доларів США та мобільний телефон ;

т.6 а.с. 35-36

З показань допитаного під час досудового слідства як потерпілого ОСОБА_15 вбачається, що після здачі екзаменаційної сесії в Воронежській державній академії мистецтв, де він навчається, батьки зробили йому подарунок - поїздку в Словаччину у Високі Татри на гірськолижний курорт. Організовували цю поїздку через Московську турфірму «Согласиє». 24 січня 2005р. його провели в м.Москву, де на Київському вокзалі його зустріли представники вказаної фірми. З ними вже були чотири туристи. Там, ввечері їх посадили на поїзд №15 сполученням Москва-Ужгород. Представник фірми з ними не їхав. У нього був квиток в вагон №16, в якому разом з ним їхали ОСОБА_71 і ОСОБА_14 В вагоні №17 їхали ОСОБА_16 і ОСОБА_73 Вони повинні були їхати до ст.Чоп, де їх чекав автобус. Дальше на ньому через кордон в Словаччину. Під час слідування в поїзді ОСОБА_71 і ОСОБА_45 приходили до них у вагон, де вони разом спілкувались. Після того, як вони проїхали ст.Стрий, він помітив, що по вагону пройшли четверо мужчин міцної статури. Троє з них, були одягнуті в дублянки, а один - можливо в шкіряну куртку. Близько 23 год. 00 хв. він вийшов в туалет. ОСОБА_18, біля туалету двоє з мужчин, про яких він говорив вище, сказали йому: «Пройдём с нами дружок». В тамбурі було ще двоє мужчин. Там вони почергово опитували звідки і куди він їде, з ким, скільки в нього грошей. ОСОБА_70 розповів, що їде з групою туристів з м.Москви відпочивати в Татри. Ці мужчини відверто сказали, що займаються грабежами в поїздах, а також займаються цим на території Росії. Щось говорили про м.Тулу. Вони перевірили його паспорт, стали розпитувати скільки грошей в його друзів, з якими він їде. ОСОБА_70 відповів, що не знає. На це йому сказали, що він їх погано розуміє і якщо в нього багато здоровя, то вони його в нього віднімуть, зроблять калікою. При цьому вони розподіляли ролі: один йому погрожував, другий ніби жалів його, кажучи, що він добрий хлопець, все їм розкаже. Потім його запитали скільки в нього грошей, на що він відповів, що всі гроші має з собою в гаманці, а ще в куртці 20 чи 30 крон. ОСОБА_18 з цих мужчин, вищий зростом, обшукав його, витягнув з задньої кишені його штанів гаманець, забрав з нього всі гроші, які там були 4000 словацьких крон, а гаманець повернув йому. Словацькі крони у нього були банкнотами: 3 шт. - по 1000 крон, 1 шт. - 500 крон, а решту по 100, 50 та 20 крон. Також, останній зірвав з нього мобільний телефон Nokia 7250і вартістю 10230 російських рублів. У нього був плеєр, який вони лише оглянули і не забирали. Після цього його відпустили.

Коли він повернувся на своє місце у вагон, там знаходились ОСОБА_16, ОСОБА_73 і ОСОБА_71 ОСОБА_14 кудись пішов. Коли він підійшов до свого купе, за ним пішов один з мужчин, який розмовляв з ним в тамбурі. Цей мужчина вивів в тамбур ОСОБА_16 Що він говорив ОСОБА_16, не пригадує, оскільки був в стресовому стані, довго не міг прийти до себе.

Через деякий час до них повернувся переляканий ОСОБА_16 і сказав, що в нього все забрали, погрожували пістолетом. Зі слів останнього, в нього забрали 300 євро, вимагали мобільний телефон, який він забув вдома. ОСОБА_16 також розповів, що в нього знайшли карточку страхового полісу, вважали, що це кредитна картка і вимагали до неї пін-код, говорили, що перевірять багаж. ОСОБА_70 (ОСОБА_15) дуже переживав тому, що в нього була захована кредитна карточка. Якщо б не вона, то поїздка зірвалася б. ОСОБА_20 з тих мужчин, який повернувся до них в купе і забрав в нього зарядний пристрій до телефону, повернув Sim-карту з його телефону.

Пізніше прийшов ОСОБА_14 і розповів, що «бандити» також його пограбували, забрали гроші, мобільний телефон. Приїхавши на ст.Чоп, він з друзями поїхали дальше за графіком в Словаччину. Вони, порахували, що грошей, які є в нього на рахунку, в ОСОБА_16 та у дівчат, вистарчить щоб продовжити поїздку та повернутися в м.Москву. В міліцію вони не зверталися, оскільки вважали, що це займе багато часу і поїздка на відпочинок зірветься. Злочином йому спричинено значну шкоду, оскільки він студент, знаходиться на утриманні батьків. Мужчин, які забрали в нього, ОСОБА_16 і ОСОБА_14 гроші та два мобільні телефони він зможе впізнати ;

т.6 а.с. 164-167

З протоколу предявлення ОСОБА_15 фотографій для впізнання від 28.04.2005 року вбачається, що останній серед предявлених йому фотографій, впізнав на фотографії під № 2 мужчину і повідомив, що цього мужчину, який був ще з трьома невідомими, він бачив в вагоні № 16 поїзду № 15 сполученням Мосвка-Ужгород 25 січня 2005р. при слідуванні поїзду територією України після ст.Стрий. Близько 23.00 год. цей мужчина був в тамбурі вказаного вагону, де питав його (ОСОБА_15), хто з його друзів має гроші, цінності, погрожував обшукати його багаж і сказав, що якщо щось знайдуть про що він не повідомив, то зроблять його «калікою». Впізнає його по жорстокому погляді очей, стрижці волосся та рисах обличчя.

Згідно довідки до протоколу впізнання на фотографії під №2 зображений обвинувачений ОСОБА_5 ;

т. 6 а.с. 170-171

З протоколу предявлення ОСОБА_15 фотографій для впізнання від 28.04.2005 року вбачається, що останній серед предявлених йому фотографій, впізнав на фотографії під № 2 мужчину і пояснив, що цього мужчину, який був в групі ще з трьома невідомими, він 25 січня 2005р. біля 23.00 год. бачив у вагоні № 16 поїзду №15, яким він їхав в турпоїздку у Словаччину. Після ст.Стрий, коли його (ОСОБА_15), вивели двоє мужчин, цей мужчина підходив до нього під виглядом добряка, просив своїх друзів-пособників йому (ОСОБА_15) не погрожувати, так як він все розповість по-доброму, а саме: скільки грошей мають хлопці, з якими він їде. Згодом, саме цей мужчина, забрав в нього зарядний пристрій до мобільного телефону і повернув йому чіп SIM-карти на його просьбу.

Згідно довідки до протоколу впізнання на фотографії під №2 зображений обвинувачений ОСОБА_4;

т.6 а.с. 172-173

З протоколу предявлення ОСОБА_15 фотографій для впізнання від 28.04.2005 року вбачається, що останній серед предявлених йому фотографій, впізнав на фотографії під № 2 мужчину і пояснив, що цього мужчину, який був в групі ще з трьома мужчинами, він бачив 25 січня 2005 р. у вагоні № 16 поїзду №15. Цей мужчина, ще з одним, зупинили його (ОСОБА_15) біля туалету, наказали вийти в тамбур, де знаходились ще двоє їх пособників. Саме цей мужчина забрав з його гаманця 4000 словацьких крон та мобільний телефон Nokia 7250і.

Згідно довідки до протоколу впізнання, на фотографії під № 2 зображений обвинувачений ОСОБА_6;

т.6 а.с. 174-175.

З протоколу предявлення ОСОБА_15 фотографій для впізнання від 28.04.2005 року вбачається, що останній серед предявлених йому фотографій, впізнав на фотографії під №1 мужчину і пояснив, що цього мужчину в групі ще з трьома мужчинами, яких він вже впізнав, бачив 25 січня 2005р. біля 23.00 год. в вагоні №16 поїзду №15 після ст. Стрий. Цей мужчина та ще один, зустрівши його (ОСОБА_15) біля туалету, вивів в тамбур, де погрожував, вимагав видати гроші, дивився як його колега забирає в нього гроші і мобільний телефон.

Згідно довідки до протоколу впізнання, на фотографії під №1 зображений обвинувачений ОСОБА_8;

т.6 а.с. 176-177

З товарного чеку ТзОВ ВМС Р-Воронеж, пр-т Революції, 48 від 25 грудня 2003 року та фіскального чеку про сплату вказаної суми в касу вбачається, що вартість телефону «Nokia 7250і» становить 10230 російських рублів;

т.6 а.с. 168-169

З показань допитаного під час досудового слідства як свідка і як потерпілого ОСОБА_16 вбачається, що 24 січня 2005 року він виїхав поїздом № 15 сполученням Москва-Будапешт в Словаччину на гірськолижний курорт по путвці від фірми Согласиє. ОСОБА_70 разом з ОСОБА_73 їхав в вагоні № 17. Також з ними в Словаччину їхали у вагоні № 16 ОСОБА_14, ОСОБА_71 і ОСОБА_15 Після відправлення поїзду із ст.Стрий ОСОБА_14 пішов знайомитись з дівчиною, а ОСОБА_15 вийшов в туалет. В цей час до нього в купе, де разом з ним були ОСОБА_71 і ОСОБА_73, підійшов мужчина віком 30-35 років, волосся коротко стрижене, світле, який запитав звідки і куди вони їдуть, наказовим тоном сказав предявити документи. ОСОБА_70 намагався пояснити цьому мужчині, що його документи в сусідньому вагоні. ОСОБА_18, мужчина цього чути не хотів і вивів його в татбур вагону, де знаходились ще двоє мужчин. Коли він зайшов в тамбур вагону, то мужчина, який його туди привів, сказав йому (ОСОБА_16), віддавати гроші і став обшукувати його. Цей мужчина витягнув з його кишені гаманець, забрав з нього 300 євро, а після цього почав вимагати в нього мобільний телефон. ОСОБА_70 (ОСОБА_16) відповів, що в нього немає мобільного телефону, що він забув його в м.Москві. ОСОБА_18, цей мужчина йому не повірив, витягнув з кишені пістолет і приставив йому до лоба. При цьому він відчув холод металу, не міг промовити слова, вважав, що це справжня вогнепальна зброя. Потім цей мужчина запитав код його пластикової картки, яку витягнув з його гаманця. ОСОБА_70 (ОСОБА_16) почав пояснювати, що це страховий поліс і там грошей немає. Двоє інших мужчин, які стояли біля нього, залякували його, говорили, що викинуть з поїзду, якщо він не скаже код картки, а також тримали двері, щоб ніхто посторонній не міг ввійти. ОСОБА_70, наполягав на тому, що це не кредитна картка і його відпустили, повернувши гаманець і картку. Це було близько 23-24 год. 25 січня 2005 р. Коли він повернувся в вагон, то біля ОСОБА_74 і ОСОБА_71 вже сидів ОСОБА_15 Ті троє мужчин, що були в тамбурі, пішли дальше по вагону. Потім один з них повернувся і забрав в ОСОБА_15 зарядний пристрій до телефону, повернувши, на прохання останнього, Sim-карту з його мобільного телефону.

Згодом, до них повернувся ОСОБА_14, який запитав, чи їх також пограбували, розповів, що в нього забрали мобільний телефон і 100 доларів США. Всі були в шоковому стані. ОСОБА_70 (ОСОБА_16) був дуже наляканий, не міг збагнути, що відбувається. До ст.Чоп залишалось їхати три години і він з ОСОБА_74 пішов в свій вагон збирати свої речі ;

т.6 а.с. 45-47, 54

З протоколу предявлення потерпілому ОСОБА_16 фотографій для впізнання від 28.03.2005 року вбачається, що останній серед предявлених йому фотографій впізнав на фотографії під № 2 мужчину і пояснив, що цей мужчина 25 січня 2005р. в тамбурі вагону поїзду №15 тримав двері, щоб ніхто із сторонніх не заходив, коли в нього (ОСОБА_16) забирали гроші, погрожував йому, що викинуть його з поїзду, якщо він не скаже код пластикової картки.

Згідно довідки до протоколу впізнання на фотографії під №2 зображений підсудний ОСОБА_6;

т.6 а.с. 48-49

З протоколу предявлення ОСОБА_16 фотографій для впізнання від 28.03.2005 року вбачається, що останній серед предявлених йому фотографій, впізнав на фотографії під № 1 мужчину і пояснив, що саме цей мужчина 25 січня 2005р. в тамбрі вагону поїзду №15 ще з одним світловолосим мужчиною та ОСОБА_6 відібрали в нього гроші і погрожували викинути з поїзду, якщо він не скаже код пластикової картки, а також тримав двері в тамбурі, щоб ніхто з посторонніх не зайшов.

Згідно довідки до протоколу впізнання, на фотографії під №1 зображений підсудний ОСОБА_5 ;

т.6 а.с. 50-55

З показань допитаної під час досудового слідства як свідка ОСОБА_71 вбачається, що 24 січня 2005 року від фірми «Согласиє» поїздом № 15 сполученням Москва-Будапешт виїхала в Словаччину на гірськолижний курорт. В дорозі познайомилась з ОСОБА_14, ОСОБА_15, а також ОСОБА_16, ОСОБА_72, які їхали в сусідньому вагоні №17, але постійно знаходились з ними у вагоні №16. Під час слідування поїзду 25.01.2005р. близько 23.00 год. вона з ОСОБА_16 та ОСОБА_72 знаходились в своєму купе. ОСОБА_14 пішов в сусідній вагон, а ОСОБА_15 - в туалет. В цей час до них підійшов мужчина, міцної статури, з короткою стрижкою, волосся світле, який запитав звідки і куди вони їдуть, а після їхньої відповіді, що їдуть з м.Москви, наказав показати документи. ОСОБА_72 з ОСОБА_16 хотіла йти в свій вагон за документами, однак цей мужчина сказав дівчатам залишитись на місці, а ОСОБА_16 вивів в тамбур. Коли ОСОБА_16 пішов, до них в купе повернувся ОСОБА_15 і розповів, що в нього забрали мобільний телефон і гроші. Через 5-7 хв. з тамбуру повернувся ОСОБА_16, який повідомив, що в нього забрали 300 євро. Згодом один з мужчин повернувся і забрав в ОСОБА_15 зарядний пристрій до телефону, повернувши йому, на його прохання, Sim-карту з його мобільного телефону. Через деякий час в вагон повернувся ОСОБА_14, який також розповів, що в нього силою забрали мобільний телефон і 100 доларів США.

Вона бачила, що мужчина, який виводив ОСОБА_16 в тамбур, разом з ще трьома мужчинами міцної статури вийшли по ст.Лавочне ;

т.6 а.с. 29-30

З заяви генерального директора фірми «Согласиє», адресованої начальнику Дирекції по обслуговуванню пасажирів Московської залізниці вбачається, що 24 січня 2005р. група туристів слідувала з м.Москви поїздом № 15 Москва-Ужгород, вагони 16 і 17. При проходженні по території України в вагон вільно зайшли озброєні люди і стали виводити мужчин по одному в тамбур і забирали в них гроші, мобільні телефони. Провідник вагону № 16 закрилась в своєму купе і ні на що не реагувала;

т.6 а.с.15

З показань допитаної як свідка генерального директора туристичної фірми Согласиє ОСОБА_75, вбачається, що 24 січня 2005 р. від фірми Согласиє в Словаччину виїхало пять туристів. Приблизно 10 лютого 2005р. від фірми Інтурист поступила заява про те, що на території України у цих туристів забрали гроші і мобільні телефони. Такі усні заяви також поступали від когось з туристів, які їхали в цій групі. На підставі цих заяв фірмою Согласиє було направлено відповідну скаргу начальнику Дирекції по обслуговуванню пасажирів Московської залізниці з проханням розібратись та прийняти відповідні міри;

т.6 а.с. 41

З показань допитаного під час досудового слідства як свідка ОСОБА_76 вбачається, що працюючи начальником поїзду № 15, він 24 січня 2005 року виїхав з м.Москви. Під час слідування поїзду все було спокійно, жодних скарг від пасажирів не поступало. В плацкартних вагонах, яких в цьому поїзді було три: №№ 15,16,17, провідниками їхали відповідно ОСОБА_77, ОСОБА_78; ОСОБА_79, ОСОБА_80; ОСОБА_81, ОСОБА_82 Поїзд №15 слідував до станції Ужгород. В складі цього поїзду було також три вагони, які з м.Ужгороду слідують за кордон, а поїзд № 15 двадцять одну годину стоїть в м.Ужгороді. Після повернення вагонів із-за кордону, поїзд повертається в м.Москву.

Після повернення з рейсу в вагонному парку він дізнався, що під час вказаної поїздки 24-25 січня 2005 року у вагонах № 16 і № 17 сталось пограбування пасажирів. Йому повідомили, що в дирекцію поступила скарга. Самі провідники йому нічого не розповідали. Чому провідники про те, що сталося, йому нічого не повідомили, він пояснити не може ;

т. 6 а.с. 69-70

З показань допитаного під час досудового слідства як свідка ОСОБА_83 вбачається, що 24 січня 2005 року виїхав з м.Москви поїздом № 15 сполученням Москва- Ужгород провідником вагону № 15. Під час поїздки ніяких інцедентів не було. Потім він дізнався, що в вагонах №№ 16,17 було пограбування молодих людей, які слідували з Москви в Словаччину. Обставини пограбування йому не відомі. ОСОБА_18 під час слідування поїзду декілька підозрілих осіб неодноразово проходили по вагону № 15 із сторони вагону № 16 в вагон-ресторан. Памятає, що вони були одягнуті в шкіряні дублянки або куртки коричневого кольору ;

т.6 а.с. 136

З протоколу предявлення фотографій для впізнання від 27.04.2005 року вбачається, що ОСОБА_83 впізнав мужчину на фотографії під № 3 і пояснив, що впізнає цього мужчину як такого, що 25 січня 2005р. в поїзді № 15 неодноразово проходив по вагону №15 в вагон ресторан. Впізнає його по продовговатому обличчі, примружених очах, стрижці волосся. Інших мужчин, які були разом з ним, впізнати не може.

Згідно довідки до протоколу впізнання на фотографії під №3 зображений обвинувачений ОСОБА_6;

т.6 а.с. 137-138

З показань допитаної під час досудового слідства як свідка ОСОБА_82, вбачається, що 24 січня 2005 року виїхала провідником вагону № 17 поїзду № 15 сполученням Москва Ужгород. 25 січня 2005 року поїзд проходив по території України. Всі місця в вагоні були зайняті. Її напарником був ОСОБА_81 В першому купе їхали хлопець і дівчина, які робили посадку по ст. Москва. На своїх місцях вони знаходились мало, так як всю дорогу бігали в вагон № 16 де, як вона зрозуміла, їхали їх друзі чи знайомі. Приблизно перед ст.Стрий вона зауважила у вагоні чотирьох мужчин, яких раніше не бачила. Вони пройшли по вагону зі сторони вагону №16. При цьому вони заглядали в кожне купе, приглядались до пасажирів. Вона подумала, що вони когось шукають. Так вони походили по вагону після відправки поїзду із ст.Стрий. Більше вона їх не бачила, так як лягла відпочивати, а тому на якій станції вони вийшли, не знає. При підїзді поїзду до ст.Чоп вона з розмови між хлопцем і дівчиною з першого купе зрозуміла, що щось трапилось. ОСОБА_18, нічого в них не розпитувала, так як було незручно це робити. Будь-яких скарг від пасажирів не поступало. Згодом від провідників Шишикіної і ОСОБА_79 вона дізналася, що у вагоні, який вони обслуговували, дійсно у двох хлопців невідомі забрали гроші і мобільні телефони. ОСОБА_70 останніх про це вона дізналася під час розгляду скарги туристичної фірми «Согласиє» в ЛВЧД-15 ;

т.6 а.с. 149-150.

З протоколу предявлення фотографій для впізнання від 27.04.2005 року вбачається, що ОСОБА_82 серед предявлених їй фотографій впізнала мужчину, зображеного на фотографії під № 1 і пояснила, що 25 січня 2005 р. двічі бачила цього мужчину в компанії ще трьох мужчин у вагоні № 17 поїзду № 15 сполученням Москва-Ужгород. Усі четверо мужчин зайшли в вагон зі сторони вагону №16. Проходячи по вагону, вони заглядали в кожне купе, приглядались до пасажирів і їх багажу. Мужчину на фотографії під №1 впізнає по рисах обличчя, усмішці, стрижці. Памятає, що у цього мужчини з усіх чотирьох було більш світле волося.

Згідно довідки до протоколу впізнання на фотографії під №1 зображений обвинувачений ОСОБА_8;

т.6 а.с. 151-152.

З протоколу предявлення фотографій для впізнання від 27.04.2005 року вбачається, що ОСОБА_82 серед предявлених їй фотографій впізнала мужчину на фотографії під № 3 і пояснила, що 25 січня 2005р. бачила двічі цього мужчину у вагоні № 17 поїзду № 15 сполученням Москва-Ужгород. У вагон він зайшов зі сторони вагону № 16 ще з трьома мужчинами. Проходячи по вагону. він та інші мужчини, що з ним були, заглядали в кожне купе, приглядались до пасажирів і їхнього багажу. Пройшовши до кінця вагону, вони повертались зворотньому напрямку до вагону № 16.

Згідно довідки до протоколу впізнання на фотографії під № 3 зображений обвинувачений ОСОБА_4;

т.6 а.с. 153-154.

З протоколу предявлення фотографій для впізнання від 27.04.2005 року вбачається, що ОСОБА_82 серед предявлених їй фотографій, впізнала мужчину на фотографії під № 1 і пояснила, що саме цього мужчину, який був ще з трьома мужчинами, вона 25 січня 2005р. бачила у вагоні № 17 поїзда № 15 сполученням Москва-Ужгород. В вагон № 17 під час слідування поїзду він заходив двічі. В обох випадках він заходив зі сторони вагону № 16. Проходячи по вагону, він і ті що з ним були, заглядали в кожне купе, приглядались до пасажирів і їхнього багажу.

Згідно довідки до протоколу впізнання на фотографії під №1 зображений обвинувачений ОСОБА_6;

т.6 а.с. 155-156.

Підсудним ОСОБА_84, ОСОБА_5, ОСОБА_85, ОСОБА_6 досудовим слідством інкриміновано також вчинення повторно 25 січня 2005 року близько 23 год. 00 хв. в неробочому тамбурі вагону № 17 поїзду № 15 сполученням Москва Ужгород організованою групою, з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, відкритого викрадення (грабежу) у потерпілого громадянина ОСОБА_7 Федерації ОСОБА_14 грошових коштів в сумі 100 доларів США та мобільного телефону марки Nokia 7250і і заподіянні потерпілому значної матеріальної шкоди на суму 6000 російських рублів, що згідно офіційного курсу Національного банку України на час вчинення злочину становило 1135 грн. 98 коп.

Окрім цього підсудним ОСОБА_84, ОСОБА_5, ОСОБА_85, ОСОБА_6 досудовим слідством інкриміновано також вчинення повторно 25 січня 2005 року близько 23 год. 00 хв. в неробочому тамбурі вагону № 16 поїзду № 15 сполученням Москва Ужгород під час руху поїзду на перегоні станцій Стрий - Лавочне Львівської залізниці організованою групою, з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, відкритого викрадення (грабежу) у потерпілого громадянина ОСОБА_7 Федерації ОСОБА_15 грошових коштів в сумі 4000 словацьких крон, що в гривневому еквіваленті становило 717 грн. 76 коп., мобільного телефону марки Nokia 7250і, вартістю 10230 російських рублів, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу Національного банку України на час вчинення злочину становило 1936 грн. 85 коп., і заподіянні потерпілому значної матеріальної шкоди на суму 2654 грн. 61 коп.

ОСОБА_18, враховуючи, що громадяни ОСОБА_7 Федерації ОСОБА_14 та ОСОБА_15 хоч і визнані досудовим слідстом потерпілими, заяв про вчинення підсудними щодо них злочинів не подали, докази вини підсудних по вказаних епізодах отримані з грубим порушенням чинного законодавства України та вимог ст.ст. 3, 31 КПК України та Конвенції про правову допомогу у цивільних і кримінальних справах, ратифікованої Законом України від 10.11.1994 року, тому суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6 зазначені грабежі, оскільки в цій частині обвинувачення не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Окрім цього, підсудним ОСОБА_84, ОСОБА_5, ОСОБА_85, ОСОБА_6 досудовим слідством інкриміновано також вчинення 25 січня 2005 року близько 23 год. 00 хв. в неробочому тамбурі вагону № 16 швидкого пасажирського поїзду № 15 сполученням Москва-Ужгород під час його руху на перегоні станцій Стрий - Лавочне Львівської залізниці, організованою групою нападу на потерпілого громадянина ОСОБА_7 Федерації ОСОБА_16 з метою заволодіння майном останнього, з погрозою негайного застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, яке виразилась в демонстрації зброї пістолету невстановленого взірця, повідомленні про намір викинути потерпілого на ходу з поїзду, та заволодінні майном останнього - грошовими коштами в сумі 300 ОСОБА_79, що згідно офіційного курсу Національного банку України на час вчинення злочину становило 2078 грн. 98 коп.

ОСОБА_18 враховуючи, що громадянин ОСОБА_7 Федерації ОСОБА_16 хоч і визнаний досудовим слідстом потерпілим, заяви про вчинення підсудними щодо нього злочину не подавав, докази вини підсудних по вказаному епізоду отримані з грубим порушенням чинного законодавства України та вимог ст.ст. 3, 31 КПК України та Конвенції про правову допомогу у цивільних і кримінальних справах, ратифікованої Законом України від 10.11.1994 року, досудовим слідством не встановлено зразки зброї (пістолету), який використовувався підсудними, джерела її придбання та місце її знаходження, при затриманні у підсудних зброя не виявлена та не вилучалась, тому суд приходить до висновку про те, що вина підсудних у скоєнні інкримінованого їм злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України не доведена в судовому засіданні та підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6 за ст.187 ч.4 КК України слід виправдати.

Окрім цього, підсудним ОСОБА_84, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 досудовим слідством інкриміновано також замах на повторне заволодіння 12 лютого 2005 року близько 23 год. 00 хв. у неробочому тамбурі плацкартного вагону №17 швидкого пасажирського поїзду №15 сполученням Москва-Ужгород, на перегоні станцій Сколе-Лавочне Львівської залізниці - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - в складі організованої групи, за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_9, грошовими коштами ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_17

Вчинені ними конкретні дії кваліфіковані досудовим слідством: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, 186 ч.5 КК України, ОСОБА_9 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК Ураїни.

ОСОБА_18, враховуючи, що ОСОБА_19, ОСОБА_20 та ОСОБА_17, хоч і визнані досудовим слідстом потерпілими, заяв про вчинення підсудними щодо них злочинів не подали; ОСОБА_17 потерпілим себе не вважав, оскільки підсудні в тамбур вагону його не виводили, йому не погрожували, грошей в нього не вимагали, його життю нічого не загрожувало; щодо ОСОБА_19 підсудні також насильницьких дій не вчиняли та не погрожували йому; ОСОБА_20 просив визнати його лише цивільним позивачем і стягнути моральну шкоду в розмірі 1000 грн. з чотирьох невідомих, суд приходить до висновку про те, що вина підсудних у скоєнні інкримінованих їм злочинів в даних епізодах не доведена. Тому підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, ч.5 ст.186 КК України, ОСОБА_9 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК Ураїни слід виправдати.

Призначаючи покарання підсудним ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, особи винних, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Суд враховуючи помякшуючі покарання обставини підсудному ОСОБА_4, який має на утриманні двоє неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, сприяв у розкритті злочину на досудовому слідстві, та особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, не судимий згідно ст. 89 КК України, а тому вважає необхідним призначити основне покарання у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції ч.5 ст. 186 КК України, застосувавши ст. 69 КК України.

Суд враховуючи помякшуючі покарання обставини підсудному ОСОБА_8, який має на утриманні двоє малолітніх дітей, вперше притягується до кримінальної відповідальності, та особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, а тому вважає необхідним призначити основне покарання у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції ч.5 ст. 186 КК України, застосувавши ст. 69 КК України.

Суд враховуючи помякшуючі покарання обставини підсудному ОСОБА_5, який має на утриманні неповнолітню дитину, хворіє на рак гортані ст.4 кл.гр.3, стан після ларингектомії, хронічний дуоденіт, ремісія, рубцева деформація цибулини ДПК, є учасником бойових дій, сприяв у розкритті злочину на досудовому слідстві, та особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, а тому вважає необхідним призначити основне покарання у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції ч.5 ст. 186 КК України, застосувавши ст. 69 КК України.

Суд враховуючи помякшуючі покарання обставини підсудному ОСОБА_6, який має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, один із яких є інвалідом другої групи, має на утриманні престарілих батьків, ОСОБА_86 та ОСОБА_87, які є учасниками війни, сприяв у розкритті злочину на досудовому слідстві, та особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, а тому вважає необхідним призначити основне покарання у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції ч.5 ст. 186 КК України, застосувавши ст. 69 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_9, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, помякшуючу покарання обставину - має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, особу підсудного, який позитивно характеризується по місцю проживання, а тому вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільні позови ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_20 слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним і призначити покарання за ч.5 ст.186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна.

За ч.4 ст.187 КК України ОСОБА_4 виправдати.

За ч.2 ст.15, ч.5 ст.186 КК України ОСОБА_4 виправдати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання, тобто з 14 лютого 2005 року, запобіжний захід до вступу вироку в законну силу - взяття під варту залишити без змін.

ОСОБА_5 визнати винним і призначити покарання за ч.5 ст.186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України 5 (пять) років 10 (десять) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна.

За ч.4 ст.187 КК Костичака ОСОБА_88 виправдати.

За ч.2 ст.15, ч.5 ст.186 КК України ОСОБА_5 виправдати.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 термін утримання під вартою з 14 лютого 2005 року по 10 грудня 2010 року, запобіжний захід до вступу вироку в законну силу підписку про невиїзд з постійного місця проживання залишити без змін.

ОСОБА_6 визнати винним і призначити покарання за ч.5 ст.186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна.

За ч.4 ст.187 КК України ОСОБА_6 виправдати.

За ч.2 ст.15, ч.5 ст.186 КК України ОСОБА_6 виправдати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з часу його затримання, тобто з 14 лютого 2005 року, запобіжний захід до вступу вироку в законну силу - взяття під варту- залишити без змін.

ОСОБА_8 визнати винним і призначити покарання за ч.5 ст.186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна.

За ч.4 ст.187 КК України ОСОБА_8 виправдати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_12 рахувати з часу його затримання, тобто з 2 квітня 2005 року, запобіжний захід до вступу вироку в законну силу - взяття під варту залишити без змін.

ОСОБА_9 визнати винним і призначити покарання за ч.2 ст.186 КК України 5 (пять) років 11(одинадцять) місяців позбавлення волі.

За ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України ОСОБА_9 виправдати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з часу його затримання, тобто з 14 лютого 2005 року, запобіжний захід до вступу вироку в законну силу - взяття під варту-залишити без змін.

Цивільні позови ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_20 залишити без розгляду.

Речові докази: 80 доларів США банкнотами номіналом по 20 доларів США кожна (т.3 а.с.48) повернути потерпілому ОСОБА_13; ключі вагонні (т.3 а.с.50) знищити; 100 російських рублів, 1000 словацьких крон (т.3 а.с.53,56), мобільні телефони SIEMENS-CX 70, LG, SAMSUNG C 100, Motorola E 365 та зарядний пристрій до нього, SIEMENS-CX 55 (т.5 а.с.222-223) конфіскувати в дохід держави; проїзні квитки на прізвища ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91 (т.1 а.с.181); квитки на прізвища ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_19, контрольні купони до проїздних документів на прізвища ОСОБА_13, ОСОБА_20, ОСОБА_92, ОСОБА_93 (т.3 а.с.53) - залишити при справі.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з часу його проголошення.

Головуючий-суддя Сас С.С.