Справа № 529/19/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горонда Мукачівського району Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого за ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 1 КК України, та угоду про примирення між ним та потерпілою ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 11 грудня 2015 року близько 09 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в господарстві, належному потерпілій ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , та достеменно знаючи про наявність у ньому металобрухту, мав умисел на його таємне викрадення. Реалізовуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, викрав 30 кг металобрухту вартістю 60 грн., який повантажив на металевий візок вартістю 517 грн. 50 коп., який також знаходився на подвір`ї вказаного господарства та належав потерпілій ОСОБА_5 , однак був помічений останньою та не довів свій злочинний намір до кінця через обставини, які не залежали від його волі. Таким чином своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці) вчинив кримінальне правопорушння, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 08 січня 2016 року уклали письмову угоду про примирення, яка містить повне формулюванння обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, згідно якої сторони досягли домовленості щодо покарання, яке повинен нести обвинувачений за вчинене кримінальне правопорушення.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення, вислухавши міркування з приводу її затвердження прокурора, потерпілої ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 , перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши потерпілій і обвинуваченому наслідки її затвердження, суд приходить до висновку, що угода про примиренння може бути затверджена, а обвинуваченому може бути призначена узгоджена сторонами міра покарання з наступних підстав.

Як вбачається з пояснень потерпілої і обвинуваченого в суді, змісту угоди про їх примирення, вона укладена ними на добровільних засадах, не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, є об`єктивні підстави для виконання обвинуваченим ОСОБА_4 взятого на себе обов`язку відбути визначене сторонами покарання у виді громадських робіт. В угоді вказані вірне формулюванння обвинувачення, правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), є вірною.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примиренння між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 узгодили, що обвинуваченому повинно бути призначене покарання у виді 150 годин громадських робіт, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, та в суді надали згоду на призначення саме такого покарання.

В судовому засіданні потерпіла та обвинувачений пояснили, що кожен з них розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до норм ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 468, 471-476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 150 /ста п`ятидесяти/ годин громадських робіт.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 1 КК України.

Речові докази - металобрухт загальною вагою 30 кг та металевий возик, який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , залишити останній як власнику.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок суду набирає законної сили після 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд обвинуваченим, його захисником, законним представником чи потерпілим, його представником, законним представником з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, або прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.

Головуючий: