Ухвала іменем україни

24 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
секретаря ОСОБА_7
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000542 за касаційною скаргою засудженого на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 30 грудня 2013 року за ч. 2 ст. 309 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 роки,

в с т а н о в и л а:

вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2014 року визнано винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 307 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією частини майна, що є його власністю, за ч. 2 ст. 309 КК України 3 роки позбавленні волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено 7 років позбавлення волі з конфіскацією частини майна що є власністю засудженого.
Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за новим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2013 року та остаточно призначено 8 років позбавлення волі з конфіскацією частини майна що є власністю засудженого.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року вирок районного суду щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений просить скасувати вирок та ухвалу суду. Посилається на те, що його винуватість недоведено, а вирок суду обґрунтовано недопустимими доказами, які зібрано із порушенням вимог кримінального процесуального закону. Апеляційний суд на наведене увагу не звернув, та помилку суду першої інстанції не виправив.
Окрім цього, засуджений ставить питання про звільнення його від покарання за ч. 2 ст. 307 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 2011 року № 796 внесено зміни до списку № 2 психотропних речовин, обіг яких заборонено, в результаті чого зі списку виключено позицію «кустарно виготовлені препарати з ефедрину та псевдоефедрину, або препаратів, які їх містять». Стверджує, він виготовив кустарним способом рідину яка містить метамфетамін із псевдоефедрину, за що кримінальну відповідальність законом усунено.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він як особа, що притягалася до кримінальної відповідальності за ст. 309 КК України, незаконно виготовив за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 кустарним способом психотропну речовину «метамфетамін» в рідині об`ємом не менш 1,1 мл. з метою збуту, діючи повторно, виготовив «метамфетамін» в рідині об`ємом не менш 0,7 мл. без мети збуту. Виготовлену психотропну речовину засуджений незаконно зберігав за місцем свого проживання.

18 лютого 2014 року ОСОБА_6 повторно незаконно збув ОСОБА_8 за 100 грн. рідину об`ємом 1.1 мл., яка містить у своєму складі «метамфетамін», маса якого слала 0,0761 г. за місцем свого проживання.

У той же день, ОСОБА_6 , повторно незаконно зберігаючи при собі без мети збуту виготовлену ним психотропну речовину об`ємом 0,7 мл., яка містила у своєму складі «метамфетамін», масою 0,4753 г., переніс її до будинку АДРЕСА_2 , де був затриманий працівниками міліції.

Заслухавши доповідь судді, захисника та засудженого, котрі підтримали подану касаційну скаргу, прокурора, який заперечив доводи скарги засудженого та вважав, що скарга задоволенню, а вирок та ухвала суду скасуванню не підлягають, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовано доказами, які зібрано та досліджено відповідно до вимог КПК України.

Доводи касаційної скарги засудженого про недопустимість здобутих доказів та недоведеність його винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції та знайшли свою оцінку в рішенні апеляційного суду.

Зокрема, факт незаконного виготовлення, зберігання, збуту психотропної речовини за участю засудженого ОСОБА_6 встановлено проведеними відповідно до вимог КПК України результатами контролю за вчиненням злочину, показаннями самого засудженого та допитаних у судовому засіданні свідків.

Засуджений не заперечував того, що зустрічався 18 лютого 2014 року із ОСОБА_8 .

У судовому засіданні ОСОБА_8 показав, що 18 лютого 2014 року він прийшов до квартири ОСОБА_6 у котрого придбав за 100 грн. шприц із психотропною речовиною «метамфетамін», який одразу видав у службовому автомобілі працівникам міліції в присутності понятих.

Відповідно до висновку судово-хімічної експертизи в складі збутої рідини, та вилученої в засудженого під час особистого огляду, міститься речовина, обіг якої обмежений метамфетамін, маса якого складала відповідно 0, 0761г. та 0, 4753 г.

Також, на банкнотах вилучених у ОСОБА_6 та змивах із його рук виявлено сліди спеціальної хімічної речовини, які мають спільну родову приналежність (т. 1, а.с. 103-107).

Об`єктивно винуватість засудженого у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується протоколом оперативної закупки психотропної речовини, протоколом особистого огляду ОСОБА_6 , показаннями свідка ОСОБА_9 співмешканки засудженого, котра підтвердила про систематичне виготовлення ОСОБА_6 психотропної речовини.

Давши оцінку наведеним доказам у справі, суд обґрунтовано кваліфікував дії ОСОБА_6 , як незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, вчинений повторно, особою, яка раніше вчинила злочин за ст. 309 КК України та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчинене повторно.

У зв`язку із викладеним, вважати докази якими обґрунтовано вирок суду недопустимими, підстав у колегії суддів касаційного суду немає.

Необґрунтованими є твердження засудженого про те, що його засуджено за злочин, караність якого законом усунено.

Зокрема, як убачається із обвинувального акта, ОСОБА_6 не пред`являлося обвинувачення у тому, що він кустарним способом виготовив рідину із речовини псевдоефедрину, яку постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 2011 року № 796 виключено зі списку № 2 психотропних речовин, обіг яких є обмежений.

Натомість, ОСОБА_6 , винуватість якого доведено, обвинувачувався в тому, що він кустарним способом виготовив психотропну речовину «метамфетамін», що встановлено експертним дослідженням та яку віднесено до вищенаведеного до списку № 2, за незаконний обіг котрої передбачено кримінальну відповідальність.

У зв`язку із викладеним, підстав звільняти засудженого відповідно до вимог ч. 2 ст. 74 КК України від покарання, як про це ставиться питання у його касаційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Суд апеляційної інстанції ретельно перевірив доводи апеляційних скарг засудженого, його захисника та прокурора, ухвала якого відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає касаційну скаргу засудженого такою, що задоволенню не підлягає.
Доводи касаційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на інші порушення вимог закону, які були би підставами для зміни або скасування судових рішень.

Керуючись ст.ст. 433-436 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_1