Справа №11-636/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Безверхого О.М.

суддів - Борсая В.М., Крамаренка В.І.

з участю прокурора - ВорфоломеєвоїН.П. адвоката - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Суми кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_2 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 25 жовтня 2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимий:

1. 24 лютого 2000 року за ст. ст. 229-6 ч. 1, 45 КК України (1961 року) до 6 місяців позбавлення волі умовно з іспитовим строком 1 рік;

2. 4 червня 2002 року за ч. 2 ст. 309, ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

3. 15 серпня 2002 року за ст. ст. 185 ч. З, 309 ч. 2 КК України до 3 років 4 місяців розбавлення волі;

4. 11 червня 2004 року за ч. 2 ст. 185 КК з застосуванням ст. 69 КК України до громадських робіт на строк 240 годин,

засуджений:

за ч. 2 ст. 389 КК України до арешту на строк 6 місяців;

за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки;

за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено покарання 5 років позбавлення волі.

Згідно з вимогами ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком і остаточно призначено покарання 5 років 10 місяців позбавлення волі.

Постановлено стягнути на користь держави витрати у звязку з проведенням експертизи 206 грн. 40 коп.

За вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні злочинів за таких обставин.

22 грудня 2009 року до Зарічного районного підрозділу Сумського міського відділу кримінально-виконавчої інспекції надійшов для виконання вирок Зарічного районного суду м. Суми від 2 грудня 2009 року, згідно з яким ОСОБА_3 був засуджений до громадських робіт на строк 240 годин.

Незважаючи на попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, ОСОБА_3 неодноразово не виходив на громадські роботи без поважних причин і станом на 9 липня 2010 року відпрацював лише 84 години.

7 липня 2010 року в 15 годин 30 хвилин ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння на вулиці Парижської Комуни в м. Суми, під час спільного розпиття спиртних напоїв, таємно повторно викрав у ОСОБА_4 мобільний телефон Нокіа 6220, вартістю 1150 грн. з сім-картою, на рахунку якої знаходилися кошти 90 грн.

В цей же день біля 16 години ОСОБА_3, знаходячись в стані алкогольного спяніння біля будинку № 30 по вулиці Парижської Комуни в м. Суми, зірвав з потерпілого ОСОБА_4 сумку, вартістю. 78 грн. 40 коп. та повторно відкрито заволодів майном, що знаходилося в сумці, а саме гаманцем, вартістю 12 грн. 60 коп. та грошима в сумі 350 грн.

У апеляції адвокат засудженого ОСОБА_2 просить помякшити призначене ОСОБА_3 покарання, оскільки він розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується, має слабке здоровя, на його утриманні знаходиться малолітня «у, дитина, заподіяні потерпілому збитки ним відшкодовані.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи та зміст апеляції, адвоката, яка апеляцію підтримала, міркування прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Винність ОСОБА_3 у вчиненні вказаних злочинів підтверджена сукупністю зібраних у справі, правильно оцінених та обгрунтовано покладених судом в основу вироку доказів, що в апеляції, по суті, не заперечується.

Кваліфікація дій засудженого за ст. ст. 389 ч. 2, 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України є правильною і теж не оспорюється.

З огляду на те, що ОСОБА_3 вчинив декілька злочинів, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 70 КК України, цілком правильно призначив покарання за сукупністю злочинів.

Беручи до уваги, що засуджений ОСОБА_3 вчинив злочин до повного відбуття покарання за попереднім вироком, суд до призначеного за сукупністю злочинів покарання частково приєднав його не відбуту частину та на підставі ст. 71 КК України призначив остаточне покарання.

Покарання засудженому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України в межах санкції статей КК України, за якими його засуджено, з врахуванням тяжкості вчинених злочинів, даних про особу засудженого, обставин, що помякшують та обтяжують покарання, і це покарання є справедливим. Колегія суддів вважає, що в цьому випадку судом обрано саме таке покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів. Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції, доводи якої про суворість покарання є необгрунтованими.

З огляду на це передбачених законом підстав для задоволення апеляції, зміни вироку суду і помякшення засудженому покарання немає.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 25 жовтня 2010 року відносно ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляцію адвоката ОСОБА_2 - без задоволення.

Судді -

ОСОБА_5 ОСОБА_1 ОСОБА_6