Заводський районний суд м. Миколаєва
Провадження № 1-кп/487/597/15
Справа № 487/8276/15-к

В И Р О К
Іменем України
28.12.2015 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який народився в м. Миколаєві, громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час перебуває у СІЗО м. Миколаєва, раніше судимого:
04.04.2014 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,
30.09.2015 Жовтневим районним судом Миколаївської області за ст. ст.
185 ч.3, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, -
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;
В С Т А Н О В И В:
17 квітня 2015 року близько 02 години 00 хвилин ОСОБА_5 разом із особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, маючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна та діючи за попередньою змовою в групі осіб, проникли до будинку АДРЕСА_2 . Реалізовуючи свій злочинний намір на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 разом із вказаною особою, користуючись відсутністю уваги з боку інших осіб, таємно викрали майно ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S3» синього кольору вартістю 1500 грн., та майно ОСОБА_8 ноутбук марки «Asus» вартістю 2500 грн. Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, зникли з місця скоєння кримінального правопорушення та розпорядились ним на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 1500 гривень, та потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 2500 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним повністю за ч.3 ст. 185 КК України. Пояснив, що 17.04.2015 він разом з ОСОБА_9 проникли до будинку АДРЕСА_2 . В домі вони взяли мобільний телефон, ноутбук та телевізор, якими розпорядились на власний розсуд. Щиро кається.
Також винність обвинуваченого підтверджується письмовими доказами.
Згідно даних протоколу огляду місця події від 17.04.2015 вбачається, що був оглянутий будинок АДРЕСА_2 , де були виявлені сліди вчинення злочину.
Згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.05.2015 вбачається, що ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка в кінці квітня продала йому ноутбук марки «Asus».
Згідно даних протоколу проведення слідчого експерименту від 06.10.2015 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 на місці показав та розповів, яким чином він скоїв вказане кримінальне правопорушення.
Згідно даних протоколу огляду предмету від 28.05.2015 вбачається, що був оглянутий мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S3» синього кольору, який був викрадений ОСОБА_5 разом зі своїм знайомим, та виданий органам досудового розслідування.
Судом було визнано недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, згідно ч.3 ст. 349 КПК України.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю, і дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в групі осіб, повторно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, які пом`якшують покарання, а саме, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин неповнолітнім, частково відшкодував завдану шкоду. А також суд враховує дані про особу обвинуваченого: вину визнав, характеризується задовільно за місцем мешкання, вчинив вказане кримінальне правопорушення після постановлення вироку Жовтневого районного суду м. Миколаєва від 30.09.2015 р, та до повного відбуття покарання, у зв' язку з чим суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі з урахуванням положень ч.1 ст. 71 КК України.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_8 у розмірі 2500 грн, підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 127-129 КПК України, ст. ст. 1166 ЦК України.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України , суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 30 вересня 2015 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набуття вироком законної сили.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з 27 серпня 2015 року.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 2500 грн.
На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва на протязі 30 діб з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, у той же строк, з моменту вручення їй копії вироку.
Суддя ОСОБА_1