Справа № 1 -100/2010 рік
ВИРОК

ІМЯМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2010 року Сколівський районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Янка Б.Я.;

при секретарі Павкевич Н.Я.;

з участю прокурора Коциби Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сколе справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не працюючого, військовозобовязаного, раніше не судимого, в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 впродовж тривалого часу - з липня 2009 року по 01.05.2010 року, умисно, незважаючи про необхідність виконання свого обовязку, злісно ухилявся від сплати аліментів встановлених рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 25.01.2005 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 13.01.2005 року і до досягнення дитоною повноліття, або зміні матеріального становища сторін. Таким чином ОСОБА_1 своїми умисними діями злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітнього сина - /аліментів/, та станом на 01.05.2010 року допустив заборгованість, яка становить 3379,68 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав повністю та підтвердив вищенаведені обставини.

Крім визнання підсудним своєї вини, його вина у вчиненому злочині стверджена іншими доказами, зібраними по справі, які в судовому засіданні не досліджувалися, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду, і фактичні обставини справи ніким не оспорювались.

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, оскільки він вчинив злісне ухиляння від сплати встановлених рішенням суду коштів /аліментів/ на утримання свого неповнолітнього сина.

Обтяжуючих вину підсудного у вчиненні злочину обставин суд не вбачає.

При визначенні міри покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, а також той факт, що злочин ним вчинено вперше, і підсудний позитивно характеризується за місцем проживання.

З урахуванням наведених обставин суд вважає за необхідне застосувати до нього при обранні міри покарання ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням та згідно ст. 76 КК України покласти на нього певні обовязки.

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КК України до одного року обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно ст. 76 ч. 1 п. п. 2, 3, 4 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи та періодично зявлятися у вказані органи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 - підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою.

Суддя Б.Я.Янко