печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю захисника адвоката ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та про зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України про зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що 05.07.2015 працівниками СБ України було проведено обшук в будинку за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено речі, які на думку заявника, підлягають поверненню. Оскільки заявнику не було надано рішення, яким було надано органам досудового слідства право продовжувати утримувати майно осіб, в інтересах яких подано скаргу, він, посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст. ст. 304-307 КПК України просить зобов`язати старшого слідчого з ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 повернути вилучені, під час обшуку 05.07.2015, речі.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали вимоги скарги та просили задовольнити скаргу з наведених підстав.

Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що прокурор, слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд провадження у його відсутність не надходило, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без участі прокурора, слідчого в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Вислухавши пояснення особи, що подала скаргу, вивчивши скаргу, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 05.07.2015 слідчими Генеральної прокуратури України було проведено обшук в будинку за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено речі.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.07.2015 було надано дозвіл на обшук в будинку за адресою АДРЕСА_1 , з метою відшукання, в тому числі, грошових коштів, каміння, схожого на дорогоцінне, інших коштовностей, мобільних телефонів, комп?ютерної техніки, носіїв інформації, документів, тощо.

В резолютивній частині ухвали слідчого судді від 06.07.2015 вказані індивідуальні та родові ознаки предметів і речей, для відшукання яких надано дозвіл на проведення обшуку.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вищезазначені речі можуть містити відомості, що мають значення для обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, та були вилучені згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.07.2015.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

За змістом цієї норми, вилучені під час обшуку речі та предмети, на відшукування яких було надано дозвіл в ухвалі слідчого судді, не є тимчасово вилученим майном і на них не розповсюджуються вимоги ст.ст. 168-169 КПК України щодо порядку його вилучення та повернення.

Крім того, слід зазначити, що протокол обшуку не містить відомостей про вилучення закордонних паспортів (дитячих проїзних квитків).

Не вбачаючи підстав для задоволення скарги, керуючись ст. ст. 170, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , на бездіяльність старшого слідчого з ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та про зобов`язати вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1