Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3610/13-к
Провадження № 1-кп/644/144/14
Справа № 644/3610/13-к
Провадження № 1-кп/644/144/14

Вирок
Іменем України
19 травня 2014 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю: прокурора - ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, не працюючого офіційно, освіта середня-спеціальна, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий: 23.04.2008 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 317 КК України до 3 років 6 міс. позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України призначено іспитовий строк на 2 р. 6 міс.; 16.11.2012 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 р. позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 р. 6 міс., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.2 ст. 187 КК України;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше судимий: 16.11.2012 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 р. позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 р. 6 міс, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучі раніше судимим 23.04.2008 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 317 КК України до 3 років 6 міс. позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України призначено іспитовий строк на 2 р. 6 міс., Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова 30 листопада 2010 р. звільнений від кримінальної відповідальності; 16.11.2012 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 р. позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України до 2 р. 6 міс., судимість згідно ст. 89 КК України у встановленому порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та знову, повторно, в період іспитового строку, скоїв корисне кримінальне правопорушення за наступних обставин: 29.01.2013 р. близько 01.00 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_5 знаходячись біля будинку № 6 по пров. Миру в м. Харкові, побачив раніше незнайомого йому чоловіка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який йшов попереду. Потім ОСОБА_4 діючи з корисливих спонукань, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, підійшов до ОСОБА_10 .. Після чого, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 з метою пригнічення волі потерпілого спричинив йому наступні тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи №148-с від 13 лютого 2013 р. синці та ссадини на голові, які утворилися як мінімум від дев`яти ударних дій тупих твердих предметів, які за ступенем тяжкості викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і відноситься до легких тілесних ушкоджень, від яких ОСОБА_10 втратив свідомість. Потім, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заволоділи майном ОСОБА_10 , а саме: мобільним телефоном марки Nokia Х1-01 вартістю 195 грн. 12 коп. мобільним телефоном марки Nokia 6203і вартістю 60 грн. 00 коп., золотим перснем з чорним каменем онікс вагою 3,63 грами, вартістю 1219,68 грн., загальною вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №903 від 07 березня 2013 р. 1474,80 грн. та грошима в сумі 600 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1819 грн. 68 коп.
Органами досудового слідства такі дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 187 КК України, а саме як розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
У судовому засіданні обвинувачуваний ОСОБА_4 свою провину визнав частково, а саме визнає грабіж скоєний у відношенні потерпілого ОСОБА_10 , але заперечує той факт, що потерпілий втрачав свідомість, вказує, що він був у стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що інших даних для кваліфікації дії підсудного як розбій не має. Вважає необхідним ставити питання про перекваліфікацію вчиненого діяння на ч. 2 ст. 186 КК України.
У вчиненому злочині щиросердно кається і просить суворо не карати.
У судовому засіданні обвинувачуваний ОСОБА_5 , раніше судимий: 16.11.2012 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 р. позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 р. 6 міс., свою провину визнав частково, а саме визнає грабіж скоєний у відношенні потерпілого ОСОБА_10 , але заперечує той факт, що потерпілий втрачав свідомість, вказує, що він був у стані алкогольного сп`яніння.
У вчиненому злочині щиросердно кається і просить суворо не карати.
Потерпілому ОСОБА_10 відшкодовано завдану злочином шкоду обвинуваченими.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 також надав пояснення згідно вказаних підстав викладених у вироку. Вказував, що втрачав свідомість, але за медичною допомогою в медичні заходи не звертався, в наслідок нападу у нього були викрадені речі мобільний телефон марки Nokia Х1-01 вартістю 195 грн. 12 коп. мобільний телефон марки Nokia 6203і вартістю 60 грн. 00 коп., золотий перстень з чорним каменем онікс вагою 3,63 грами, вартістю 1219,68 грн.,. та гроші в сумі 600 грн., чим обвинувачені спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1819 грн. 68 коп. Потерпілий не наполягає на суворому покаранні для обвинувачених.
Поясненнями експерта ОСОБА_11 допитаного в судовому засіданні, встановлено, що потерпілому ОСОБА_10 були спричинені легкі тілесні ушкодження, згідно висновку експерта №148-с від 31 січня по 13 лютого 2013 р . (л-д 177- 178); Громадянину ОСОБА_10 , 1977 року народження, були спричинені наступні тілесні ушкодження: синці та садна на голові. Ці пошкодження утворилися як мінімум від дев`яти ударів дій тупих твердих предметів, за винятком саден, які утворилися за механізмом тертя-ковзання і могли бути отримані в строк в межах 1-3 діб до огляду. Цей висновок підтверджується виглядом, характером пошкоджень, а також стадією загоєння саден і кольором синців. За ступенем тяжкості синці, ссадина викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6- ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п.2.3.2. Б, 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відноситься до легких тілесних ушкоджень.
І хоча експерт не може надати відповідь суду щодо втрати свідомості ,так як немає об`єктивних судово-медичних даних, що дозволяють відповісти на питання Чи міг ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями втрати свідомості не мається. Проте є показання потерпілого, який був у них послідовний та категоричний, вони не йдуть у розріз з іншими встановленими обставинами справи, відповідають існуючій логіці речей, та суд вважає за можливе, з ними погодитись.
Свідок ОСОБА_12 допитана у судовому засіданні надала пояснення, з яких вбачається, що вона працює у ломбарді. 30 січня 2013 року приймала від громадян золоту річ, а саме золоте кільце з чорним каменем, на який документ, і від кого не пам`ятає. раніше дане пояснення підтверджує.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_4 , від сумісного мешкання вони мають дитину ОСОБА_8 6.12. 2010 року народження, від першого шлюбу вона має дитину ОСОБА_14 , 29.09. 2000 року , яку ОСОБА_4 виховує і вважає своєю дитиною. Її чоловіка вона може характеризувати тільки з позитивного боку, він працює на ХТЗ формувальником машинної формовки сталеварному цеху, працює без доган.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , мати обвинуваченого ОСОБА_5 , не є свідком по кримінальній справі, так як вона не знає підстав скоєння злочину, але може характеризувати сина з позитивного боку, він працював на ХТЗ формувальником машинної формовки у сталеварному цеху, працював без доган. Має дитину і дружину, займався вихованням дитини, по місцю мешкання характеризується з доброго боку.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_5 від сумісного мешкання вони мають дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вона може характеризувати чоловіка тільки з найкращої сторони. Він працював на ХТЗ і більшу частину свого часу проводив за місцем мешкання.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 допитана у суді характеризує свого сина тільки з позитивного боку і не може пояснити з яких обставин він вчинив злочин.
В судовому засідання ухвалою головуючого визнано недоцільним дослідження доказів, допит свідків у кримінальному провадженні стосовно обставин вчинення умисних легких тілесних ушкоджень, проти чого не заперечували учасники судового провадження, з урахування зрозумілості змісту цих обставин і добровільності їх відповідної позиції.
Оцінивши зібрані під час кримінального провадження і дослідження в судовому провадженні докази, суд вважає, що дії обвинувачуваного ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч.2 ст. 187 КК України тобто як розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Оцінивши зібрані під час кримінального провадження і дослідження в судовому провадженні докази, суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 187 КК України, тобто як розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Суд не може згодитись з думкою підсудних і їх захисників щодо кваліфікації дій підсудних за ч. 2 ст. 186 КК України та звільнення їх від кримінальної відповідальності, оскільки обставини справи, що знаходять підтвердження в матеріалах справи, свідчать про протилежне, а саме заподіяння тілесних ушкоджень при нападі небезпечних для життя і здоров`я у момент заподіяння. Суд також приходить до висновку про неможливість звільнення від кримінальної відповідальності підсудних з огляду на те, що підсудні раніше вже вчиняли корисливі злочини, на шлях виправлення не стали відповідних висновків для себе не зробили, про що свідчить вчинення ними протягом іспитового строку аналогічного тяжкого корисливого злочину.
Суд не може згодитись с думкою підсудних і їх захисників, які не згодні з кваліфікацією діяння підсудних, так як з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 свої дії здійснювали умисно, за попередньою змовою. Напали на потерпілого із корисних мотивів, із заподіянням тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 наносились з важкою силою, в життєвоважливі частини тіла. Із висновку експерта вбачаться, що ударів було не менш 9. Потерпілий ОСОБА_10 у своїх показаннях був послідовний і категорично стверджував, що втрачав свідомість, в той час, коли до нього застосовували фізичне насилля небезпечне для життя і здоров`я в момент заподіяння, та не у зв`язку алкогольного сп`яніння.
Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року Про судову практику у справах про злочини проти власності розбій - це напад, тобто умисні дії спрямовані на негайне заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. В Постанові Пленуму зокрема йдеться мова про те, що до такого насильства слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості. Характер заподіяних ушкоджень потерпілому свідчить про те, що йому було заподіяно не менше 9 ударів, в т.ч. по голові та іншим життєвоважливим органам, його били руками та ногами, що підтверджується показаннями потерпілого. Крім того підсудні вже були судимі за аналогічні дії, а суд вважає, що їх поведінка направлена на спробу уникнення кримінальної відповідальності або пом`якшення покарання за тяжкий злочин, за таких обставин, суд вважає можливим погодитись з думкую прокурора, який вважає, що дії підсудних слід кваліфікувати як розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, ч. 2 ст. 187 КК України, та заподіяні тілесні ушкодження суд вважає небезпечними для здоров`я в момент заподіяння.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , суд вважає їх щире каяття у вчиненні злочину.
Обставиною, що обтяжуює покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 суд вважає рецидив злочину.
При призначенні обвинувачуваним міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ними злочину, конкретні обставини справи і відомості про осіб обвинувачених, враховуючи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 раніше судимі за скоєння корисливих злочинів, мають судимість, яка згідно ст. 89 КК України у встановленому порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не стали, відповідних висновків для себе не зробили та знову, повторно, в період іспитового строку, скоїли новий тяжкий злочин.
Виходячи із загальних принципів призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , зокрема характеристик з місця роботи, наявності на утриманні малолітніх дітей, вчинення раніше ними корисливих злочинів, судимість за якими не знята та непогашена у передбаченому закон порядку, приймаючи до уваги скоєння нового тяжкого злочину, під час відбуття покарання з іспитовим строком за раніше вчинений злочин, а також думки прокурора щодо покарання і його виду, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді 7 років з конфіскацією усього майна, що є їхньою особистою власністю.
Оскільки злочин вчинений із корисливих мотивів суд вважає необхідним призначити додаткове покарання у вигляді конфіскації усього майна, що є особистою власністю підсудних.
ОСОБА_4 за ч.2 ст. 187 КК України призначити покарання у вигляді 7 років з конфіскацією усього майна, що є його особистою власністю;
ОСОБА_5 призначити покарання за ч.2 ст. 187 КК України у вигляді 7 років з конфіскацією усього майна, що є його особистою власністю.
Потерпілому ОСОБА_10 повністю відшкодовано завдану злочином шкоду обвинуваченими, майнових претензій до підсудних не має.
Беручи до уваги хвилювання потерпілого, нанесення шкоди його здоров`ю, заподіяння йому шкідливих наслідків майнового характеру, позовні вимоги потерпілого відносно моральної шкоди у розмірі 3000,00 слід задовольнити у повному обсязі, стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 1500,00 з кожного.
В іншій частині позовних вимог відмовити, оскільки інші матеріальні претензії вирішені в добровільному порядку.
Речові докази у вигляді мобільного телефону марки Nokia Х1-01 та мобільного телефону марки Nokia 6203і, які здані за зберігальною розпискою12 березня 2013 р. потерпілому ОСОБА_10 на зберігання, - вважати йому повернутими.
Судові витрати по справі складаються з витрат на проведення судової товарознавчої експертизи № 903 від 07.03.2013 вартістю 294,00 грн. (а.с. 179), ця сума стягується з обвинувачених на користь держави відповідно до ч.2 ст.124 КПК України
Раніше до підсудних застосовувалась міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підсудні знаходились в СІЗО № 27 з 01.03.2013 року по 02.07.2013р, 4 місяці 1 день.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили слід замінити з раніше обраної у вигляді домашнього арешту, на взяття під варту негайно з зали суду і тримати в СІЗО № 27 до набрання вироком законної сили
До строку відбуття покарання слід зарахувати строк знаходження ОСОБА_4 в СІЗО № 27 з 01.03.2013 року по 02.07.2013р. 4 місяці 1 день зарахувати в строк відбуття покарання.
Також суд вважає необхідним, згідно ст. 71 КК України приєднати частину невідбутого покарання за вироком від 16.11.2012 р. Фрунзенського районного судом м. Харкова, яким ОСОБА_5 та ОСОБА_4 визнані винними у скоєнні злочину за ч.2 ст. 186 КК України до 4 р. позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 р. 6 міс у вигляді 6 місяців позбавлення волі.
Керуючи ст.ст.98, 100, 124, 374, 376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання за ч.2 ст. 187 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що є його особистою власністю; згідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків приєднати частину невідбутого покарання за вироком від 16.11.2012 р. Фрунзенського районного судом м. Харкова, яким ОСОБА_4 визнаний винним у скоєнні злочину за ч.2 ст. 186 КК України та засуджений до 4 р. позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 р. 6 міс, у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Призначити остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю призначених вироків шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді 7 (семи) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що є його особистою власністю.
Зарахувати до строку відбуття покарання строк знаходження ОСОБА_4 в СІЗО № 27 з 01.03.2013 року по 02.07.2013р. 4 місяці 1 день зарахувати в строк відбуття покарання.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання за ч.2 ст. 187 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що є його особистою власністю; згідно ст. 71 КК України приєднати частину невідбутого покарання за вироком від 16.11.2012 р. Фрунзенського районного судом м. Харкова, яким ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину за ч.2 ст. 186 КК України та засуджено до 4 р. позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 р. 6 міс, у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Призначити остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю призначених вироків шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді 7 (семи) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що є його особистою власністю.
Зарахувати до строку відбуття покарання строк знаходження ОСОБА_5 в СІЗО № 27 з 01.03.2013 року по 02.07.2013р. 4 місяці 1 день зарахувати в строк відбуття покарання.
Моральну шкоду стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_10 в розмірі 1500,00 з кожного, в іншій частині відмовити.
Речові докази у вигляді мобільного телефону марки Nokia Х1-01 та мобільного телефону марки Nokia 6203і, які здані ОСОБА_10 на зберігання - вважати повернутими потерпілому.
Речові докази: касовий чек з Торгівельно-виставкового центру Золотий Оскар та бірки від золотого персня залишити в матеріалах кримінальної справи.
Судові витрати по справі в розмірі 294,00 грн. стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних частках, по 147,00 грн. з кожного на користь Державного бюджету України.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили слід замінити з раніше обраної у вигляді домашнього арешту, на взяття під варту негайно з зали суду і тримати в СІЗО № 27 до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту зміни міри запобіжного заходу на тримання під вартою.
Копію вироку вручити прокурору і засудженому негайно після його проголошення.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Суддя ОСОБА_1