Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/532/15-к
Провадження № 1-кп/391/71/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" вересня 2015 р. селище Компаніївка
Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представник обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000159 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродженця с. Зелене Компаніївського району Кіровоградської області, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого с. Зелене, Компаніївського району Кіровоградської області (без визначеного місця проживання), з неповною середньою освітою, не одруженого, безробітнього, на утримані недієздатних осіб та малолітніх дітей не має, раніше судимомий, останній раз 17.07.2015 р. вироком Компаніївського райсуду Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 389 КК України до трьох років позбавлення волі, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту, під час досудового розслідування встановлено, що в період з 28.02.2015 по 09.03.2015, близько 05:00 год, точніше дати та часу, слідством встановити не представилося можливим у ОСОБА_4 , який являється особою раніше судимою за скоєння злочинів проти власності, виник умисел на повторне, таємне викрадення майна (крадіжку), а саме секцій металевого паркану, яким огороджено територію дитячого садка в с. Зелене Команіївського району Кіроворадській області розташованого у вказаному населеному пункті по АДРЕСА_2 , який перебуває на балансі в Мар`ївській сільській раді Компаніївського району Кіровоградської області.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме секцій металевого паркану, що вищевказаний та знаходиться на балансі в Мар`ївській сільській раді Компаніївського району Кіровоградської області, ОСОБА_4 впевнившись в тому, що його ніхто не бачить та він є непоміченими для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, із західної сторони пройшов на територію дитячого садка розташованого за вищевказаною адресою, умисно, повторно, таємно та з корисливих мотивів, викрав десять секцій металевого паркану разом з опорними металевими стовпцями, загальною вагою 535 (п`ятсот тридцять п`ять) кг., який перебував у занедбаному стані та був пошкоджений, вартість якого згідно висновку експерта № 1321 від 03.07.2015, з урахуванням знижки на знос, станом цін на період крадіжки становить 1712 грн.

З місця скоєння злочину ОСОБА_4 зник, а викраденим розпорядився за власним розсудом. Таким чином, своїми протиправними діями обвинувачений заподіяв Мар`ївській сільській раді Компаніївського району Кіроворадської області матеріальної шкоди на загальну суму 1712,00 грн., вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфіковане як, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

До матеріалів провадження прокурором долучено обвинувальний вирок Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17.07.2015 р. який набрав законної сили і яким ОСОБА_4 визнано винним за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 389 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Під час судового розгляду були присутні прокурор, обвинувачений, представник обвинуваченого та потерпілий.
Представник потерпілої сторони, яким визнано голову Мар`ївської сільської ради Компаніївського району ОСОБА_6 в судовому звідані заявив цивільний позов,просив суд стягнути з обвинуваченого ті кошти, які булу встановлені експертом в якості збитків.
За згодою учасників судового провадження, суд згідно ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи та фактичних даних, які ніким не оспорюються. Наслідки, передбачені вказаною статтею, учасникам судового провадження неодноразово судом було роз`яснено та перевірено, що вони їм зрозумілі.
Допитаний обвинувачений суду повідомив, що обставини справи, які викладені в обвинувальному акті повністю відповідають та правильно встановлені досудовим розслідуванням. Підтвердив, що в період з 28.02.2015 по 09.03.2015, у вечірній час здійснював викрадення секцій металевого паркану огороджено територію дитячого садка в с. Зелене Команіївського району Кіроворадській області. Вчиняв дане діяння свідомо, умисно, розуміючи про його караність, з метою реалізації металу та на вилучені кошти купувати їжу, цигарки та алкогольні напої. Викрадав поетапно відпилюючи пилкою по металу секції і відламуючи стовпчики, а вдень продаючи їх скупщикам металу. В сумі отримав приблизно 500,00 грн., точно не пам`ятає. Вину в повному обсязі визнає, у діяннях каїться.

Згідно висновку експерта, судово-товарознавчої експертизи № 1321 від 03.07.2015 року вартість викраденого становить на загальну суму 1712,00 грн.
Враховуючи наведе суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із вимог ст.65 КК України, щодо ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Згідно характеризуючих даних, що зібрані в матеріалах кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 , проживає на території сільської ради, неодружений. Проживає на даний час із співмешканкою у її домоволодінні, ніде не працює, авторитетом серед односельців не користується. В громадському житті села участі не приймає. Проте скарг та заяв на його поведінку не надходило. На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. Враховується і те, що отримані за крадіжку кошти витрачались на їжу.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, не встановлено.
Суд враховує обставини справи, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, а також думку представника державного обвинувачення та захисника обвинуваченого.
Сукупність цих обставин вказує на можливість виправлення ОСОБА_4 та попередженню нових злочинів, при обранні покарання пов`язаного з ізоляцією від суспільства, в межах встановлених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, з застосуванням вимог ст. 70 КК України.
Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні обвинувачений визнав в повному обсязі. Крім того, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Речові докази у кримінальному провадження відсутні.
Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373-375 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити 2 (два) роки позбавлення волі.
Остаточне покарання ОСОБА_4 визначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням частково відбутого за попереднім вироком та призначити 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 17.07.2015 року.

Цивільний позов Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області до ОСОБА_4 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області 1712,00 (одна тисяча сімсот дванадцять) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання 246,00 грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Суддя ОСОБА_1