провадження №1кс/487/44/14
справа №487/47/14к
Заводський районний суд міста Миколаєва
_________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
Іменем України
про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

11.01.2014 місто Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного
суду міста Миколаєва - ОСОБА_1
за участю: прокурора прокуратури
Заводського району міста Миколаєва - ОСОБА_2 ,
підозрюваного - ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
а також слідчого - ОСОБА_5 ,
розглянув клопотання слідчого СВ Заводського РВ Миколаївського МУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною першою статті 186, частиною першою статті 309, частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України.
Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , суд,
встановив:
11.01.2014 слідчий СВ Заводського РВ Миколаївського МУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором прокуратури Заводського району міста Миколаєва ОСОБА_2 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення відомості щодо вчинення якого 10.01.2014 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169, звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що підозрюваний ОСОБА_3 вчинивши 23.07.2011 та 31.07.2011 кримінальні правопорушення, передбачені частиною першою статті 186, частиною першою статті 309, частиною першою статті 263 КК України, переховувався від органу досудового розслідування, не має постійного джерела доходів, неодружений, що свідчить про існування ризиків того, що він може в подальшому переховуватись від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання слідчого із підстав вказаних в ньому, посилаючись на те, що матеріали клопотання містять достатньо відомостей для застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, а також матеріали, якими слідчим обґрунтовані його доводи, суд дійшов наступного.
З клопотання вбачається, що ОСОБА_3 підозрюється у тому, що 23.07.2011 о 15:30 год. він зберігав при собі паперовий згорток із речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта від 01.09.2011 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 5.729 г., а також 25 одиниць патронів, калібром 5.6 мм, які згідно висновку експерта від 24.10.2011 є боєприпасами спортивно-мисливськими гвинтівковими патронами кільцевого запалення, калібру 5.6 мм, придатними до стрільби.
Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаних діянь, підтверджується, зокрема доданими до клопотання матеріалами експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів №1148 від 01.09.2011 та судово-балістичної експертизи №1648 від 20.10.2011.
Окрім того ОСОБА_3 підозрюється в тому, що о 14:40 год. 31.07.2013 він відкрито заволодів належним ОСОБА_6 мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «GT B7722І», завдавши останній матеріального збитку на суму 2 000 грн.
Обґрунтування підозри у вказаному діянні прокурор мотивувала протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . В той час як, згідно положень частини першої статті 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, отримуючи показання учасників кримінального провадження усно. Суд не вправі обґрунтовувати рішення показаннями наданими слідчому прокурору, згідно частини четвертої статті 95 КПК України.
Обґрунтування підозри лише показаннями, що надані слідчому, прокурору суперечить принципу безпосередності дослідження доказів, загальним засадам змагальності та права на справедливий судовий розгляд, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Покладення в основу обвинувачення показань свідків, які не були допитані під час дослідження доказів в суді Європейський суд з прав людини визнав суттєвим порушенням правил пункту «d» статті 6 Конвенції (рішення у справі Костовські від 20.11.1989, у справі Вірдіш від 27.09.1990, у справі Дельта від 19.12.1990).
Згідно частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Встановлені судом обставини свідчать про недоведеність прокурором обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 186 КК України, що у сукупності із іншими обставинами кримінального провадження, дають суду підстави зробити висновок про невмотивованість ініційованого запобіжного заходу та не відповідність його вчиненим кримінальним правопорушенням та особі підозрюваного.
Не знайшов свого підтвердження факт переховування ОСОБА_3 від досудового розслідування, зі слів якого, він жодного разу не викликався до органу, який його здійснює.
В той же час, із матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання вбачається, що підозрюваний має зареєстроване місце проживання в будинку АДРЕСА_1 , що не є його постійним місцем проживання, не має стійких соціальних зв`язків, що вказує на наявність ризику того, що він може переховуватись від органу досудового розслідування та є підставою для обрання у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання прибувати до слідчого, якому доручено досудове розслідування кримінального провадження, в рамках якого ОСОБА_3 повідомлено про підозру.
Керуючись статтями 184, 193, 196 КПК України
ухвалив:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Заводського РВ Миколаївського МУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 - відмовити.
Застосувати на строк в два місяці терміном до 15:00 год. 11 березня 2014 року, у відношенні підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною першою статті 186, частиною першою статті 309, частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язку прибувати до СВ Заводського РВ Миколаївського МУ УМВС України в Миколаївській області до слідчого ОСОБА_5 із періодичністю один раз на тиждень: кожного понеділка з 10:00 до 11:00 год.;
Продовження строку вказаного зобов`язання можливе за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 Кримінального процесуального кодексу України.
Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення, повідомивши письмово під розпис про накладені на нього обов`язки, роз`яснивши, що порушення умов особистого зобов`язання має наслідком застосування грошового стягнення у розмірі від 0.25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати (тобто від 304.5 грн. до 2 436.00 грн.)
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Заводського РВ Миколаївського МУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_11