Справа № 598/2047/14-к
провадження № 1-кп/598/5/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2016 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
її представника адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
його захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі міста Збараж клопотання прокурора у кримінальному провадженні заступник начальника відділу прокуратури Тернопільської області радник юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_6

за ч.3 ст.135, ч.2 ст.286 КК України,

встановив:
В Збаразькому районному судді Тернопільської області знаходиться кримінальне провадження №0000181 від 8 липня 2014 року про обвинувачення ОСОБА_9 за ч.З ст.135, ч.2 ст.286 КК України.

Зокрема, відповідно до обвинувального акту 08 липня 2014 року близько 3 години ночі дільничний інспектор міліції СДІМ Збаразького PB УМВСУ в Тернопільській області, лейтенант міліції ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «ЗАЗ-ВІДА» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 109-118 км/год автодорогою Збараж-Романове Село Тернопільської області.

Під час руху, на 8 кілометрі автодороги між населеними пунктами Стриївка- Киданці Збаразького району Тернопільської області водій ОСОБА_10 помітив перешкоду, а саме пішохода ОСОБА_11 , який перебував у вертикальному положенні на проїжджій частині дороги.

Надалі, ОСОБА_10 , в порушення вимог п.п. 2.3 (б,д), 12.2 ПДР України, був неуважним, не обрав оптимальної швидкості руху транспортного засобу, яка згідно висновку експерта №969/14-22 від 6 жовтня 2014 року не повинна перевищувати 83-85 км/год, та поставив таким чином себе в умови, при яких не мав технічної можливості загальмувати, а тому здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 після чого зник з місця ДТП.

Внаслідок наїзду потерпілий ОСОБА_11 отримав закриту травму грудей, у вигляді неповного розриву грудного відділу аорти; порушення цілісності грудної стінки справа у вигляді розривів хрящових та кісткових частин ребер, міжреберних м`язів, чисельних повних двобічних переломів ребер, по кількох анатомічних лініях, пошкодженням плеври та тканини правої легені; уламкового перелому тіла правої лопатки; поширених крововиливів у м`які тканини в ділянках зовнішніх ушкоджень; закритої травми живота у вигляді часткового руйнування тканин печінки та селезінки; ушкодження лівого купола діафрагми з переміщенням органів черевної порожнини в ліву плевральну порожнину; поширеного крововиливу у брижу тонкого кишківника; закритої травми органів заочеревинного простору у вигляді поширеного крововиливу у клітковину правої половини та двох надривів правої нирки; закритої травми хребта у вигляді повного розриву зчленування між 12-м грудним та 1-м поперековими хребцями, з повним розривом спинного мозку на цьому рівні; закритого повного косо-поперечного перелому лівої плечевої кістки на межі верхньої та середньої третин; чисельних ран, саден, синців - голови тулуба кінцівок, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №470 від 8 серпня 2014 року належать до тяжких за ознакою небезпеки для життя у момент їх спричинення. ОСОБА_11 від отриманих травм загинув на місці ДТП.

ОСОБА_6 також ставиться у вину те, що він зупинивши автомобіль побачив на узбіччі дороги ОСОБА_11 і зрозумівши, що він знаходиться у небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, в порушення п.п. 2.10 (а, б, в, г, е) Правил дорожнього руху України, згідно яких водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди, вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу, вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди, маючи змогу надати допомогу, з місця події зник.

Прокурор у кримінальному провадженні заступник начальника відділу прокуратури Тернопільської області радник юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України шляхом заборони останньому залишати своє житло з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. та покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-прибувати за першим викликом в суд;

-не залишати своє житло за адресою: с. Киданці Збаразького району Тернопільської області з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв.;

-не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу суду;

-в разі зміни постійного місця проживання або місця роботи повідомити про це негайно суд.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2015 року обвинуваченому ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою та визначеним розміром застави 35 тис. грн. на домашній арешт, строк дії якого закінчився 15 січня 2016 року. Оскільки останній звинувачується у вчиненні злочинів за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років і на даний час усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання з метою уникнення покарання може переховуватись від суду, маючи стійкі соціальні зв`язки зможе скритися та переховуватись у своїх знайомих за межами області.

Заслухавши в суді сторони кримінального провадження суд вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Так, на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.07.2014р. щодо ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 35 000 грн.

У зв`язку із внесенням вищезгаданого розміру застави на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області згідно квитанції №25269.38.4 від 04.08.2014р. ОСОБА_12 обвинуваченого ОСОБА_6 05.08.2014р. було звільнено із під варти.

У відповідності із ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2015 року обвинуваченому ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою та визначеним розміром застави 35 тис. грн. на домашній арешт, строк дії якого закінчився 15 січня 2016 року.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
3. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
5. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;
6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;
7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;
8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
9) носити електронний засіб контролю.
6. Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Таким чином, враховуючи, те що обвинувачений ОСОБА_6 звинувачується у вчиненні злочинів за кожний з яких передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, з метою запобігання ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а зокрема незаконного впливу на свідків, потерпілу, можливості переховування від суду з наміром уникнення відповідальності суд вважає, що стосовно ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

При вирішенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу судом не встановлено будь-яких даних, які б свідчили про зменшення чи відсутність вищезгаданих ризиків передбачених ст. 177 КПК України які б вказували на можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 194, 395 КПК України, суд

ухвалив:
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 27 січня 2016 року до 26 березня 2016 року включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 залишати житло за місцем його постійного проживання, яке розташоване в с. Киданці Збаразького району Тернопільської області в період з 20год. 00хв. до 08год. 00хв.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до Збаразького районного суду Тернопільської області.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 спілкуватися із свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Заборонити ОСОБА_6 відлучатись за межі Тернопільської області без дозволу суду.

У разі зміни постійного місця проживання або місця роботи негайно повідомити про це суд.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 носити електронний засіб контролю.

Ухвалу в частині забезпечення виконання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 передати для виконання Збаразькому відділенню поліції Підволочиського відділу поліції головного Управління Національної поліції України в Тернопільській області.

На дану ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд на протязі 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1