Справа № 148/1991/15-к
В И Р О К

Іменем України

11 січня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, одруженої, не працюючої, не судимої, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

17.08.2015, близько 08.00 год. в АДРЕСА_2 на території присадибної ділянки домогосподарства АДРЕСА_2 виникла сварка між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в ході якої на грунті неприязних відносин ОСОБА_6 , діючи умисно нанесла ОСОБА_7 удар кулаком лівої руки в область обличчя, а саме в праву щоку. Внаслідок дій ОСОБА_6 ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин та синця в області обличчя, які згідно висновку судово-медичої експертизи № 89 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачена ОСОБА_6 свою вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнала і показала суду, що 17.08.2015 вона вийшла на свою присадибну ділянку. На сусідній присадибній ділянці знаходився син потерпілої ОСОБА_8 , який косив бур`ян. Через деякий час на город вийшла потерпіла ОСОБА_9 і між ними виникла сварка, під час якої вони ображали одна одну. Потім ОСОБА_9 почала ображати її неповнолітнього сина, назвавши його дебілом і це її розізлило і вона не стримавшись нанесла ладонею своєї лівої руки удар по обличчю ОСОБА_10 .

Крім визнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї вини в скоєнні даного кримінального правопорушення, її вина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і підтверджується показами потерпілої ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_11 та письмовими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що 17.08.2015 вона з сином вийшли на свій город. На сусідньому городі була обвинувачена ОСОБА_6 . Так як її син косив і залишив на межі бур`ян, то ОСОБА_6 почала ображати її сина нецензурними словами. Вона спочатку мовчала, а потім не витримала і сказала останній, що вона має свого «дебіла». У відповідь ОСОБА_12 прибігла на її присадибну ділянку і нанесла удар по обличчю , а потім по голові. Від нанесених ударів вона втратила свідомість. Потім вона зателефонувала дільничому, який викликав оперативну групу. Також хтось викликав швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що 17.08.2015 вранці десь біля 8:00 год. він вийшов на присадибну ділянку, де косив бур`ян. Коли він косив, то на межі залишив бур`ян. Це побачила ОСОБА_12 , яка теж знаходилась на своїй присадибній ділянці і почала його ображати, але він уваги на це не звертав. Через деякий час вийшла на город його мама і між мамою і ОСОБА_13 виникла сварка. Під час якої ОСОБА_12 прибігла на їх присадибну ділянку, нанесла удар по голові його матері, а потім схопила її за коси. Він побачивши це, розборонив їх. Після цього вони пішли додому і викликали працівників міліції і швидку допомогу.

Згідно висновку експерта № 89 від 18.08.2015 у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження в вигляді забою м`яких тканин та синця в області обличчя. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета ( предметів ), що могло бути в термін і за обставин, на які вказує обстежена і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Проаналізувавши зібрані докази, суд вважає, що в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_6 умисно нанесла удар ОСОБА_7 , від якого остання отримала легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я і її дії слід кваліфікувати за ст. 125 ч.1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення і особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується по місцю проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

До обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 суд відносить щире каяття, знаходження на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

З урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченої, суд призначає покарання обвинуваченій ОСОБА_6 необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів у виді штрафу.

Цивільний позов ОСОБА_7 стосовно стягнення з обвинуваченої на її користь моральної шкоди, яку вона оцінила в розмірі 20000 грн., то вона з урахуванням суті позовних вимог, моральних та фізичних страждань позивача, які вона зазнала в зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, а також враховуючи принципи розумності і справедливості підлягає частковому задоволенню в розмірі 2000 грн., що на думку суду зможе в реальній мірі компенсувати негативні наслідки для позивача.

Підлягають стягненню з обвинуваченої на користь потерпілої понесені нею судові витрати за надання правової допомоги адвокатом в розмірі 4750 грн. та судового збору в розмірі 121,80 грн.

Керуючись ст. ст. 370 - 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винною в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що буде становити 510 гривень.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 2000 грн. в відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 4871,80 грн. понесених судових витрат.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: