дата документу :
Справа № 359/9838/15-к
Провадження № 1-КП/359/451/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 грудня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 09.10.2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Узбекистану, громадянин Республіки Узбекистан, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

встановив:
ОСОБА_3 , обвинувачується у тому, що своїми діями, які виразились в організації та керівництві незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження 12 жовтня 2015 року прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_2 та обвинувачений ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_4 , уклали угоду про визнання винуватості, за якою:

ОСОБА_3 висунута підозра у тому, що в липні 2015 року, громадянин Узбекистану ОСОБА_3 , громадянин Узбекистану ОСОБА_6 , громадянин України ОСОБА_7 та громадянин України ОСОБА_8 , вступили у злочинну змову з метою здійснення, з корисливих мотивів, незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Так, на початку липня 2015 р., поблизу станції метро "Майдан Незалежності" у м. Києві, ОСОБА_3 зустрівся із громадянином Сирії ОСОБА_9 , який попрохав його допомогти йому виїхати до Російської Федерації з метою відвідування родичів. Одночасно він попередив про те, що у нього на даний час відсутні документи, які надають право перетину державного кордону України. Незважаючи на зазначені обставини, ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, за грошову винагороду, розмір якої він визначив під час вказаної зустрічі, погодився допомогти ОСОБА_9 та організувати його переправлення до Російської Федерації.

Надалі, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, усвідомлюючи, що організація переправлення через державний кордон України особи без відповідних документів є незаконною, ОСОБА_3 домовився із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які також усвідомлювали протиправність своїх дій, вчинити, за певну частку від грошової винагороди, незаконне переправлення до Російської Федерації громадянина Сирії ОСОБА_9 . При цьому вони попередньо розподілили між собою функції, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_6 повинні були зустріти у м. Борисполі Аль-Джрес Зіада, отримати від нього грошову винагороду за здійснення організації його незаконного переправлення через державний кордон України до Російської Федерації, та доставити його на своєму автомобілі до с. Верхня Сироватка Сумського району Сумської області, де їх повинен був зустріти ОСОБА_7 , отримати свою частку грошової винагороди, та доправити до с. Покровка Краснопільського району Сумської області, яке межує з кордоном України із Російською Федерацією, де їх мав зустріти ОСОБА_8 , отримати свою частку грошової винагороди, та безпосередньо перевести ОСОБА_9 через державний кордон України до Російської Федерації поза пунктом пропуску, без проходження митного та паспортного контролю.

23.07.2015 р. близько 07 год. 40 хв. ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , згідно попередньої домовленості, реалізуючи спільний злочинний умисел, прибули на своєму автомобілі марки "DAEWOO", моделі "NEXIA", червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 до м. Бориспіль, де в салон автомобіля сів ОСОБА_10 . Надалі, перебуваючи в салоні зазначеного автомобіля, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 визначили обставини та порядок незаконного переправлення громадянина ОСОБА_9 через державний кордон України до Російської Федерації, проінструктували його та ОСОБА_3 отримав від останнього обумовлену грошову винагороду в розмірі 15 800 грн. Після цього, всі разом на автомобілі марки "DAEWOO", моделі "NEXIA", червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , попрямували в бік державного кордону України до с. Верхня Сироватка Сумського району Сумської області, де їх повинен був зустріти ОСОБА_7 .

Цього ж дня близько 20 год. 10 хв. ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 прибули до с. Верхня Сироватка Сумського району Сумської області, де згідно попередньої змови їх зустрів ОСОБА_7 , та попередньо обговоривши порядок незаконного переправлення громадянина ОСОБА_9 через державний кордон України до Російської Федерації, ОСОБА_7 отримав від останнього за такі протиправні дії обумовлену грошову винагороду в сумі 7 200 грн. Після цього, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були затримані співробітниками СБ України.

В угоді про визнання винуватості від 12 жовтня 2015 року прокурор та обвинувачений, за участю захисника, виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 332 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

2. Під час досудового розслідування ОСОБА_3 визнав винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та зобов`язався: сприяти з`ясуванню всіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення, виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень та під час підготовчого судового засідання повторно беззаперечно визнати винуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

3. Прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_2 та обвинувачений узгодили покарання за вчинене кримінальне правопорушення із застосуванням ч. 1, ч. 2 ст. 69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі, у зв`язку з наявністю обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 66 КК України, а саме: щирим каяттям, активним сприянням розкриттю злочинів, внаслідок чого встановлено спільників останнього у вчиненні вказаного правопорушення та скеровано до суду з обвинувальним актом кримінальні провадження № 0000166 та № 0000167, а також вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин (тяжке матеріальне становище, утримання дружини, та лікування дружини внаслідок хвороби), враховуючи визнання обвинуваченим своєї вини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, також з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання сторони погоджуються не призначати додаткового покарання передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, конфіскації транспортних засобів або інших засобів вчинення злочину та конфіскації майна, та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

4. Обвинувачений розуміє, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він обмежений у праві оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та не має прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

5. ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

6. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив те, що він визнає винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Він добровільно уклав угоду про визнання винуватості. Насильство, примус або погрози до нього не застосовувались. Також ОСОБА_3 пояснив, що дійсно він офіційно не працює, заробляє кошти на утримання сім`ї, працюючи періодично різноробочим. Його дружина тяжко хвора, у зв`язку з чим вона не може мати дітей. Таким чином, майже всі їхні грошові кошти вони витрачають на лікування дружини. Крім того, його родина проживає у надзвичайно жахливих умовах, а саме у недобудованій пристройці до будинку. Також, він зазначив, що злочин був вчинений ним у складний для його сім`ї період. Всі ці вказані обставини, безплідність його дружини та необхідністю оплати її лікування, придбання великої кількості ліків, тощо змусили його піти на злочинні дії.

У підготовчому судовому засідання захисник ОСОБА_4 підтвердив те, що він був присутній на досудовому слідстві під час укладення угоди про визнання винуватості від 12.10.2015 р. між прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 . Підтвердив, те, що укладення угоди було добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Вважав, за доцільне затвердити дану угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений виконав взяті на себе обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, враховуючи тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, оскільки санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років позбавлення волі, шкода завдана злочином суспільним інтересам, потерпілі по справі відсутні, що дає можливість в порядку ч. 4 ст. 469 КПК України для підписання даної угоди. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Обставин, які обтяжують відповідно ст. 67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_3 при проведенні досудового розслідування не встановлено.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, та визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67, 69 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, даних про його особу та обставин, що пом`якшують покарання.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 369, 373, 374, 375, ч. 1 ст. 369, ст. 370, ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 374, ст. 375, п. 2 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 472-474 КПК України, ч. 3 ст. 332 КК України, суд

ухвалив:
Угоду про визнання винуватості, укладену 12 жовтня 2015 року між прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_2 та обвинувачений ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1