1-кп/381/224/15
381/3213/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«13» серпня 2015року м. Фастів

Фастівський місьрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001208 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:
10.07.2015 року, близько 21 години, ОСОБА_3 , з метою збагачення за рахунок викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи по АДРЕСА_1 , де перебував в гостях у ОСОБА_5 , помітив на узбіччі дороги автомобіль «DAGIA LOGAN» зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до технічного паспорта на транспортний засіб НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 та вирішив викрасти вище зазначений автомобіль.
Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , переконавшись в тому, що йому ніхто не завадить заволодіти транспортним засобом, так як власник автомобіля ОСОБА_5 , на той час відпочивав, усвідомлюючи протиправність своїх дій, підійшов до вище зазначеного автомобіля «DAGIA LOGAN» д.н.з. НОМЕР_1 відкрив водійські дверцята, сів до автомобіля, та за допомогою ключа, який знаходився в автомобілі завів автомобіль та з місця події зник.

Тому суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України за ознаками незаконне заволодіння транспортним засобом.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення укладена 27 липня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 , з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_3 , з другої сторони, які дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин.

Також сторонами угоди узгоджено покарання за ч.1 ст.289 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в один рік і покласти на нього обов`язки передбаченні ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 КК України є злочином середньої тяжкості.

Прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК та КК України, в підготовчому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення і просив призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

В підготовчому засіданні обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, шляхом опитування судом повідомив, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 , незаконно заволодів транспортним засобом, а тому ці його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.289 КК України, за яке належить призначити йому узгоджену сторонами в угоді про примирення міру покарання, яке відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 27 серпня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001208 від 11.07.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. 2,3,4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Іспитовий строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з дня постановлення вироку.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази залишити власникові ОСОБА_5 (а.к.п. 20).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: ОСОБА_1