АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 - ОСОБА_3
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0006006 за апеляційною скаргою прокурора у справі ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 1 грудня 2015 року,
за участю сторін:
прокурора - ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 1 грудня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0006006 від 26 травня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, повернуто прокурору.
Відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про оголошення в розшук обвинуваченого, зупинення судового провадження, надання дозволу на затримання ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ухвали суду, слідчий, зазнаючи в обвинувальному акті місце проживання ОСОБА_7 , не переконався в тому, чи дійсно обвинувачений там проживає, не встановив повні анкетні дані останнього щодо його намірів про місце проживання на час розслідування і розгляду кримінального провадження в суді, про що також свідчать рапорти ДІМ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві, та додані матеріали на виконання приводу, відповідно до яких за вказаною в обвинувальному акті адресою в період 2013-2014 рік знаходився хостел, який у 2015 році зачинений, а квартира продана. З цього часу особа на прізвище ОСОБА_7 в квартирі не проживає, натомість, проживають інші люди.
Посилаючись на ст. 17, 318 КПК України та з урахуванням того, що судом вичерпані всі можливі на даній стадії процесу заходи, спрямовані на забезпечення прибуття ОСОБА_7 в судове засідання, суд першої інстанції зазначив, що позбавлений можливості призначити судовий розгляд з обов`язковою участю обвинуваченого на підставі обвинувального акта за наявності у ньому невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, що є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Вирішуючи питання про оголошення в розшук обвинуваченого, надання дозволу на затримання ОСОБА_7 , суд дійшов висновку, що прокурором в суді не доведено достатніх підстав вважати, що обвинувачений переховується від суду, що стало підставою для відмови в задоволенні клопотання про тримання особи під вартою та, з урахуванням положень п.3 ч. 2 ст. 183, 177 КПК України, підставою для відмови в задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, прокурор у справі ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що під час здійснення досудового розслідування обвинувачений проживав у хостелі за адресою, вказаною у обвинувальному акті, а саме: АДРЕСА_1 . При цьому зміна місця проживання є виключним правом будь-якої особи і відповідно до вимог чинного Кримінального процесуального кодексу не є підставою для повернення обвинувального акту.
Також апелянт вказує, що стороною обвинувачення вживались всі необхідні дії для виконання приводу, тому у зв`язку з численними неявками в судове засідання стороною обвинувачення було заявлено клопотання про оголошення обвинуваченого у розшук та затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також прокурор звертає увагу на ту обставину, що на даний момент стороною обвинувачення встановлено новий мобільний телефон обвинуваченого ОСОБА_7 НОМЕР_1 , та відсутні будь-які перепони для його виклику та проведення судового розгляду.
Підсумовуючи доводи своєї апеляційної скарги, прокурор у справі ОСОБА_5 висловлює думку про те, що обвинувальний акт містить усі відомості, передбачені ст.291 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги й розглянувши справу в її межах, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню підлягає частково, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відомості, які має містити обвинувальний акт, передбачені ст.291 КПК України.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд діяв у відповідності до вказаних положень кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, серед іншого, має містити анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Проте, дані вимоги закону органом досудового слідства не дотримані, а тому клегія суддів погоджується з висновками, викладеними в ухвалі суду першої інстанції, про те, що вказаним вимогам закону обвинувальний акт не відповідає, оскільки достовірних відомостей про місце проживання ОСОБА_7 .

Як зазначено в обвинувальному акті, обвинувачений зареєстрований: АДРЕСА_2 , проживає: АДРЕСА_1 (ас. 6).

Повістки про виклик до суду, які надсилалися обвинуваченому на адресу, зазначену в обвинувальному акті, обвинувачений не отримував (ас. 24, 26, 31).

З матеріалів, що надійшли на виконання ухвали про привід обвинуваченого, який не з`являвся в підготовче судове засідання, зокрема, рапортів працівників міліції та пояснень осіб, опитаних на виконання ухвали суду про привід обвинуваченого, вбачається, що квартира, у якій проживав ОСОБА_7 , була хостелом, але продана на початку 2015 року. ОСОБА_7 там не проживає, місце його проживання невідоме (ас. 51-53,57-58).

Вищевикладені обставини спростовують доводи апеляційної скарги прокурора про те , що анкетні дані обвинуваченого, зазначені в обвинувальному акті, відповідають тим, які ОСОБА_7 вказував під час досудового слідства, оскільки, як вбачається з обвинувального акту, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , вчинено 26 травня 2015 року, тобто, на час інкримінованого правопорушення ОСОБА_7 за вказаною ним адресою не проживав, а слідчим не встановлено його місце проживання (ас. 4).

При цьому, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався (ас. 14).

Враховуючи вище викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що, відмовляючи у задоволенні клопотань прокурора, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що прокурором в суді не доведено достатніх підстав вважати, що обвинувачений переховується від суду, оскільки під час досудового слідства місце проживання обвинуваченого при направленні обвинувального акту до суду не встановлено, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, а тому обвинувальний акт не містить обов`язкових анкетних даних обвинуваченого про місце проживання, що позбавляє суд належним чином повідомити обвинуваченого про час та місце розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийшов до правильного висновку про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам закону та неможливістю проведення судом першої інстанції підготовчого судового засідання у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства у встановлені розумні строки, забезпечивши обов`язкову участь обвинуваченого у судовому провадженні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції навів в ухвалі ґрунтовні мотиви повернення обвинувального акта прокурору, а тому підстав для її скасування з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачає, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 1 грудня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0006006 від 26 травня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, повернуто прокурору, - залишити без зміни, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

___________________________ ____________________________ _____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2