Номер провадження 1-кп/243/670/2015
ВИРОК

Іменем України
19 жовтня 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Слов`янську кримінальне провадження №0000729 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинська Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку квітня 2014 року на території Донецької області України, невстановленими досудовим розслідуванням особами для насильницького підтримання влади самопроголошеної «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, учасники збройного формування були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. В зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах і місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

Обвинувачений ОСОБА_6 на початку травня 2014 року, діючи з прямим умислом, перебуваючи на території Микитівського району міста Горлівки Донецької області, на виїзді до міста Дзержинська Донецької області поруч із каналом «Сіверський Донець Донбас», вступив до незаконного збройного військового формування «Донецької народної республіки». Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, обвинувачений дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному збройному формуванні та виконання його цілей і завдань.

Для виконання завдань незаконного збройного військового формування ОСОБА_5 використовував власну, належним чином зареєстровану гладкоствольну двоствольну мисливську рушницю «ТОЗ-54» 12 калібру № НОМЕР_1 та набої до неї. Невстановленою особою ОСОБА_5 надано завдання здійснювати контрольно-пропускний режим на незаконно встановленому блокпосту, розташованому на території Микитівського району міста Горлівки Донецької області, на виїзді до міста Дзержинська Донецької області поруч із каналом «Сіверський Донець Донбас».

Продовжуючи протиправну діяльність, у період часу з початку травня 2014 року до середини липня 2014 року, точні дати під час досудового розслідування не встановлено, знаходячись на території Микитівського району міста Горлівки Донецької області, на виїзді до

міста Дзержинська Донецької області поруч із каналом «Сіверський Донець Донбас», обвинувачений ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою участі у діяльності непередбаченого законом збройного формування «ДНР», систематично виконував накази свого безпосереднього командира по здійсненню визначених йому завдань , періодично заступав на чергування на так званий блокпост «Канальний», розташований на території Микитівського району міста Горлівки Донецької області, на виїзді до міста Дзержинська Донецької області поруч із каналом «Сіверський Донець Донбас», де будучи озброєним власною рушницею «ТОЗ-54» 12 калібру № НОМЕР_1 , здійснював контрольно-пропускний режим, шляхом перевірки документів водіїв та пасажирів автомобілів, які в`їжджали до міста та виїжджали з нього, огляду салону та багажників вказаних автомобілів, чим здійснив умисні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування.

В результаті діяльності незаконного збройного формування на території Донецької області було спричинено масову загибель людей, зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, викрадено майно фізичних та юридичних осіб в особливо великому розмірі, що призвели до тяжких фізичних та моральних страждань значної частини населення України.

Під час досудового розслідування між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Донецької області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, передбаченому ч. 2 ст. 260 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі у судовому провадженні; співпрацювати з правоохоронними органами в розкритті та розслідуванні злочину , викритті та кримінальному переслідуванні інших співучасників злочину,повідомляти відомості не тільки про його власну участь у злочинній діяльності, а також й про інших співучасників злочину.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком , та отримана згода ОСОБА_5 на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

ОСОБА_5 і захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Донецької області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 приймав участь у діяльності непередбаченого законом збройного формування, а тому його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 260 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 міру покарання, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 2 жовтня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Донецької області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000729.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України і призначити йому покарання за даною статтею у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 / три/ роки, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Скасувати ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, звільнивши його з - під варти у залі судового засідання негайно.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1