печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України майора юстиції ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
В С Т А Н О В И В :
06.11.2015 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України майора юстиції ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 17.03.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 332-1, ч.4 ст. 368, ч.4 ст. 407, ч.1 ст. 369, ч.1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з квітня 2014 року по теперішній час на території України діє терористична організація «Донецька народна республіка» (у подальшому «ДНР»), діяльність якої спрямована на порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, впливу на прийняття рішень, вчинення або не вчинення дій органами державної влади та органами місцевого самоврядування, службовими особами цих органів, об`єднаннями громадян.

Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення від 13.04.14 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», яке введено в дію Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» №405/2014 від 14.04.2014, відповідно до якого на території України розпочато антитерористичну операцію (надалі - АТО).

Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України №33/6/9 від 07.10.2014 районами проведення антитерористичної операції визначені території Донецької та Луганської областей. До проведення антитерористичної операції, відповідно до статті 4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», залучені військові підрозділи Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України.

17 березня 2015 року Верховна Рада України своєю постановою визнала тимчасово окупованими територіями окремі райони Донецької та Луганської областей.

Наказом начальника штабу першого заступника керівника антитерористичного центру при службі безпеки України (керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 22.01.2015 за №27ог затверджено «Тимчасовий порядок контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей» ( надалі «Порядок»).

Відповідно до Переліку контрольних пунктів в`їзду виїзду на автомобільному транспорті (Додаток 1 Порядку) в секторі «В» визначено контрольні пункти в`їзду виїзду, а саме: дорожній коридор «Донецьк-Курахове» - КПВВ «Курахове» та КПВВ «Георгіївка».

Відповідно до додатку № 1 затвердженого пунктом 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, п.п. 2.8., 8.1., 8.2., 8.9. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ) не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України; право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

У травні 2015 року громадянин ОСОБА_7 вирішив здійснити з корисливих мотивів в порушення вимог вищевказаного законодавства з використанням транспортного засобу (вантажного автомобіля) приховане переміщення харчових продуктів до тимчасово окупованої території України поза визначеними Порядком контрольними пунктами в`їзду виїзду.

З метою реалізації свого протиправного умислу ОСОБА_7 в один із днів на початку травня 2015 року вступив у злочинну змову з командиром 1 батальйону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади Збройних Сил України ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами.

23 травня 2015 року у період часу з 02 до 04 години, керуючись вказівками ОСОБА_9 , перебуваючи за кермом вантажного автомобіля з вантажем продуктів харчування, ОСОБА_7 вирушив за маршрутом: Єлизаветівка Катеринівка Костянтинівка Новомихайлівка Славне Оленівка Донецької області (тимчасово окупована територія, на якій діє терористична організація "Донецька народна республіка", далі "ДНР") Донецьк, через взводний опорний пункт №2804. При цьому ОСОБА_9 безпосередньо визначив ОСОБА_7 та контролював маршрут його руху.

У зазначений спосіб ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , умисно здійснив переміщення зазначеного автомобіля з вантажем через лінію зіткнення у межах Донецької області поза встановленого Порядку, чим заподіяв шкоду державним інтересам у вигляді позбавлення уповноважених її представників здійснення контролю за переміщенням в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів), переміщення яких заборонено зазначеним Порядком, який введено з метою захисту особи, держави і суспільства від тероризму, виявлення та усунення причин і умов, які його породжують, тобто визначеного Порядку, як однієї із правової та організаційної основи боротьби з тероризмом, затвердженого відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 №638-IV, тобто своїми умисними діями позбавив осіб, державу і суспільство захисту від тероризму, своєчасного виявлення та усунення причин і умов, які його породжують та не виконали покладених на них завдань, визначених Порядком.

ОСОБА_9 , виконуючи свою частину домовленості, шляхом віддання підлеглим військовослужбовцям, які несли службу на опорному пункті, наказів, забезпечив безперешкодний проїзд автомобіля під управлінням ОСОБА_7 через взводний опорний пункт № 2804, тобто зазначений автомобіль з вантажем був переміщений через лінію зіткнення у межах Донецької області поза встановленого Порядку.

Вказаними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2

ст. 332-1 КК України, а саме порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України з метою заподіяння шкоди інтересам держави.

Крім того, ОСОБА_7 , у період із невстановленого часу до 04.11.2015, діючи умисно, в порушення ст. 68 Конституцій України, додатку № 1 затвердженого пунктом 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, п.п. 2.8., 8.1., 8.2., 8.9. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, не маючи передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання бойових припасів, зберігав за адресою: АДРЕСА_1 , сорок військових патронів калібру 5,45, які відповідно до висновку судового експерта є бойовими припасами.

Вказаним діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, тобто зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

04.11.2015 о 13 год. 35 хв. ОСОБА_7 затриманий уповноваженою службовою особою органу досудового розслідування.

05.11.2015 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 332-1 та ч.1 ст. 258-3КК України.

06.11.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну підозри та на даний час він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 332-1 КК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам, прокурор вважає, що до підозрюваного доцільно застосувати запобіжний захід домашній арешт, із цілодобовою забороною залишати житло, розташоване за вказано адресою його мешкання та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: за першою вимогою прибувати до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає (м. Одеси), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з особами які залучені до вказаного кримінального провадження як свідки.

В судовому засіданні прокурори клопотання підтримали з викладених в ньому підстав та вважали за необхідне застосувати до підозрюваного саме такий запобіжний захід, у зв`язку із наявністю ризиків, зазначених в клопотанні.

Захисник в судовому засіданні частково заперечив проти задоволення клопотання слідчого щодо обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та просив обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, пославшись на те, що останній не має наміру ухилятися від досудового слідства, має міцні соціальні зв'язки, сім'ю, власність.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 17.03.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 332-1, ч.4 ст. 368, ч.4 ст. 407, ч.1 ст. 369, ч.1 ст. 263 КК України.

04.11.2015 о 13 год. 35 хв. ОСОБА_7 затриманий уповноваженою службовою особою органу досудового розслідування.

05.11.2015 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 332-1 та ч.1 ст. 258-3КК України.

06.11.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну підозри та він на даний час підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 332-1 КК України.

Слідчим у клопотанні та доданих документів з достатньою на даній стадії кримінального провадження повнотою підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 332-1 КК України.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисних тяжкого та середньої тяжкості кримінальних правопорушень, так за ч. 1 ст. 263 КК України передбачено покарання у виді позбавлення полі на строк від трьох до семи років, за ч.2 ст. 332-1 КК України обмеження волі на строк до трьох років або позбавлення волі на той самий строк, з конфіскацією транспортних засобів.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Статтею 177 КПК визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення дія встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, те, що він має постійне місце проживання, раніше не судимий, вбачає можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце свого фактичного проживання цілодобово, який пропорційний тому ступеню небезпеки, ризик якого існує у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: за першою вимогою прибувати до слідчого, прокурора та суду ; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає (м. Одеси), без дозволу слідчого, прокурора або суду ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування з особами, які залучені до вказаного кримінального провадження як свідки.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що клопотання в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_7 строком на два місяці, підлягає частковому задоволенню, оскільки, як вбачається з постанови про продовження строку досудового розслідування від 15.09.2015 р., строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, а саме до 19.11.2015 р., а відтак слідчий вважає за необхідне визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строків досудового розслідування, тобто до 19.11.2015 рокуз метою недопущення порушення процесуальних прав ОСОБА_7 .

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176,177, 178, 181- 183, 193,194, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України майора юстиції ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із цілодобовою забороною залишати житло, розташоване за адресою його мешкання, а саме: АДРЕСА_1 та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: за першою вимогою прибувати до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає (м. Одеси), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування з особами, які залучені до вказаного кримінального провадження як свідки.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали визначити до 19.11.2015 року.

Копію ухвали передати для виконання до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя: ОСОБА_1