ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
№ 1кс/201/9274/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні майна, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в обґрунтування якої посилався на те, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, від 06 жовтня 2014 року, було надано дозвіл на тимчасовий доступ до автомобіля «Ніссан Жук» д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , з можливістю його вилучення. Строк дії ухвали слідчого судді закінчився 03 листопада 2014 року, слідчий у кримінальному провадженні з клопотанням про арешт цього майна не звертався, а тому наразі автомобіль перебуває у слідчого без належних підстав, у зв`язку з чим просив суд зобов`язати останнього повернути вилучене майно.

Заявник надав суду клопотання про розгляд скарги за його відсутності, у якому вимоги скарги підтримав, на її задоволенні наполягав.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, що відповідно до положень ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.

Судом, з матеріалів скарги, встановлено, що прокуратурою Дніпропетровської області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000658.

На підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, від 06 жовтня 2014 року, про надання тимчасового доступу з можливістю вилучення автомобіля «Ніссан Жук» д/н НОМЕР_1 , було вилучено зазначений автомобіль.

Так, відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі та документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії, а у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею вилучити їх.

Виходячи з вищезазначеного положення закону, приймаючи до уваги наявність ухвали про тимчасовий доступ до майна ОСОБА_4 з можливістю його вилучення, про що зазначає сам скаржник, а також відсутність цього майна у переліку речей до яких заборонено доступ (ст. 161 КПК України), суд доходить до висновку, що вилучений автомобіль перебуває у слідчого на законних підставах.

Посилання скаржника на те, що 03 листопада 2014 року закінчився строк дії ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів та на те, що на автомобіль не було накладено арешт, як на виключні підстави для його повернення, є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.

Строк дії ухвали, на який посилається скаржник, встановлений п. 7 ч. 1 ст. 164 КПК України, що не може перевищувати одного місяця, не є строком на який вилучається майно зазначене в ухвалі слідчого судді, а є строком в який ця ухвала має бути пред`явлена до виконання.

До такого висновку доходить і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі роз`ясненні № 223-558/0/4-13 від 05 квітня 2013 року «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження».

Крім того така позиція узгоджується з відсутністю в кримінальному процесуальному законі процедури продовження дії строку такої ухвали.

Також, статтею 100 КПК України, якою визначено порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про них визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього кодексу (ч.1).

Виходячи з викладеного та зважаючи на наявність мотивованої підстави для вилучення та тримання зазначеного у скарзі автомобіля, а також приймаючи до уваги доказове значення останнього у кримінальному провадженні, суд вважає що підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 159-166, 303-307, 318-380 КПК України,

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні майна залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1