Справа №727/2155/14-к
Провадження № 1-кс/727/549/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2014 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
слідчого судді: - ОСОБА_1
при секретарі: - ОСОБА_2
сторони кримінального провадження:
слідчий - ОСОБА_3
захисник - ОСОБА_4
скаржник - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_3 щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язання повернути вилучене майно,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернулася до суду з скаргою на бездіяльність слідчого Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_6 щодо неповернення тимчасово вилученого майна, в якій посилається на те, що 25.01.2014 року до Єдиного Реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000172, за заявою ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190 КК України.
Вказала, що 28.01.2014 року слідчим СВ Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_8 було вилучено транспортний засіб автомобіль «Тойота Ленд Крузер -200» НОМЕР_1 , який належить їй на праві власності та визнано речовим доказом по кримінальному провадженню. Арешт на автомобіль судом накладено не було.
17.03.2014 року, ОСОБА_5 звернулась з клопотанням до СВ Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області про повернення тимчасово вилученого майна, однак 18.03.2014р .слідчим було надано їй відповідь про відмову в задоволенні клопотання.
Вважає, що вказана відповідь є необгунтованою в зв`язку з тим, що арешт може бути накладений на майно особи, яка обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, її ж статус визначено в якості свідка, а тому просила суд скаргу задовольнити та по вернути належний їй на праві власності автомобіль марки «Тойота Ленд Крузер -200» НОМЕР_1 .
В судовому засіданні ОСОБА_5 та її захисник скаргу підтримали, просили задовольнити з підстав викладених в ній.
Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, надав копію ухвали слідчого судді від 24.03.2014р.
Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Встановлено, що 25.01.2014 року до Єдиного Реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000172, за заявою гр. ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190 КК України.
28.01.2014 року слідчим СВ Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_8 вилучено транспортний засіб автомобіль «Тойота Ленд Крузер -200» НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 на праві власності та визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

На звернення від 17.03.2014р. щодо повернення автомобіля ОСОБА_5 було відмовлено постановою слідчого від 18.03.2014р..
У відповідності до вимог ч.1 ст. 303 КПК України ОСОБА_5 , як володілець речей, які були тимчасово вилучені, має право на звернення до суду з даною скаргою.
Частиною першою ст.. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.2 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасово вилученим може бути майно вигляді речей, документів, грошей, тощо, до яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно з п.3 ч.1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно підлягає поверненню особі у якої воно було вилучено у випадках передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, відповідно до якої клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна інакше майно має бути негайно повернуто особі у якої його було вилучено
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Вважаю, що слідчим безпідставно не повернуто ОСОБА_5 автомобіль, який був фактично тимчасово вилучений 28.01.2014р, оскільки він не був вилучений в порядку ст. 160-166 КПК України, а також на нього не накладено арешт у відповідності до вимог ст. 170-174 КПК України. Однак враховуючи ухвалу слідчого судді від 24.03.2014р. про надання слідчому тимчасового досутупу до автомобіля з можливістю його вилучення на весь період досудового слідства, яка набрала законної сили та сторонами кримінального провадження не оскаржувалась, вважаю, що скарга щодо поверення автомобіля задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 100, 220, 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_3 щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язання повернути майно відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1