Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
28 січня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 За участю секретаря ОСОБА_4 Прокурора ОСОБА_5

апелянта адвоката ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 04 січня 2016 року у кримінальному провадженні № 0007619,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 щодо накладення арешту на нежитлове приміщення загальною площею 281,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , та земельну ділянку (кадастровий номер :01:026:0008), на якій знаходиться вказане приміщення, площею 0,021 га, що належать на праві приватної власності ОСОБА_8 , шляхом зоборони користування та розпорядження майном, а Реєстраційній службі Рівненського міського управління юстиції - здійснення реєстрації, перереєстрації вказаних об`єктів нерухомості на час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Рішення суду мотивоване достатністю підстав вважати, що вищевказані об`єкти нерухомості є предметом вчинення злочину, а незастосування заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати, знищення, перетворення майна, а подальше відчуження цих об`єктів значним чином ускладнить повернення майна до законного власника та відшкодування заподіяної шкоди.

У поданій в інтересах ОСОБА_8 апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 доводить, що судом безпідставно накладено арешт на належну ОСОБА_8 на праві власності земельну ділянку та нежитлове приміщення, що розташоване на ній, який є добросовісним набувачем вказаного майна, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 04 січня 2016 року, а також поновити строк на апеляційне оскарження, пропущений з поважної причини отримання копії оскаржуваної ухвали 11 січня 2016 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника інтересів ОСОБА_8 -адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, прокурора та представника потерпілого ОСОБА_7 , які вважають ухвалу слідчого судді законною і просять залишити її без зміни, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як слідує з матеріалів провадження, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді від 4 січня 2016 року подана 12 січня 2016 року, оскільки власник майна ОСОБА_8 не повідомлявся про розгляд клопотання і про наявність ухвали йому стало відомо лише 11.01.2016 року, що підтверджується матеріалами провадження, а тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, як пропущений з поважних причин.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Поряд із цим, відповідно до положень ч. 6 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

З матеріалів провадження вбачається, що арешт накладено на майно, яке є приватною власністю ОСОБА_8 , котрий набув право власності на законних підставах, відповідно до договорів купівлі-продажу нежитлового приміщення та земельної ділянки, посвідчених нотаріально, зареєстрованих, як в реєстрах № 2647, № 2648, так і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 11940865, 11940396.

Згідно ст. 388 Цивільного кодексу України та роз`яснень, що містяться в п. 25 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, набувач визнається добросовісним, якщо він не знав і не повинен був знати про незаконність свого володіння. Добросовісність набувача презумується, доки не буде доведено протилежне.

Як ствердив представник ОСОБА_8 в судовому засіданні, останній не знав про те, що продавець не має законних підстав для продажу майна.

При апеляційному розгляді скарги встановлено, що власник арештованого майна ОСОБА_8 , якого оскаржуваною ухвалою позбавлено права користування і розпорядження приватною власністю, не є стороною кримінального провадження № 0007619, про що правомірно наголошується в апеляційній скарзі, не є у ньому підозрюваним чи обвинуваченим, і особа, якій би в порядку ст. ст. 276-279, 291 КПК України було повідомлено про підозру в даному кримінальному провадженні, відсутня, що знайшло своє підтвердження з боку учасників апеляційного розгляду.

Крім того, приймаючи рішення про заборону на користування і розпорядження майном на підставі ч. 4 ст. 170 КПК України, слідчий суддя поклав в основу рішення припущення щодо можливості настання шкідливих наслідків, однак при цьому жодних доводів, за яких може бути застосована така заборона ( знищення, втрата, пошкодження), не навів.

За таких обставин, на думку колегії суддів, оскаржуване рішення не може залишатися чинним, оскільки винесене без належного дотримання норм закону, зокрема, і ст. 170 КПК України з внесеними законодавцем змінами, які залишилися поза увагою слідчого судді, та положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини щодо виправданості втручання у право власності, і підлягає скасуванню.

Що ж до покликання представника потерпілого ОСОБА_7 стосовно подальшої можливості відчуження згаданого майна, то як ствердив прокурор при апеляційному розгляді, в порядку адміністративного судочинства у Рівненському окружному адміністративному суді здійснюється судовий розгляд позову, що має відношення до даного провадження, в якому ухвалою суду накладено заборону на відчуження обєкта нерухомості та земельну ділянку, розташованих в АДРЕСА_1 , яка є чинною, що унеможливить відчуження, реєстрацію чи переєстрацію вказаних об`єктів нерухомості, як на час проведення розслідування даного кримінального провадження, так і судового розгляду спору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Поновити представнику ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_6 пропущений строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 04 січня 2016 року щодо накладення арешту на нежитлове приміщення загальною площею 281,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , та земельну ділянку (кадастровий номер :01:026:0008), на якій знаходиться вказане приміщення, площею 0,021 га, що належить ОСОБА_8 , скасувати.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3