Номер провадження: 11-кп/785/1187/15
Номер справи місцевого суду: 521/5069/15-к
Головуючий у першій інстанції
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.10.2015 року м. Одеса

Колегія судів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_7 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 22.07.2015 р., якою закрито кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України та його звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 10.07.2012 року маючи намір на використання завідомо підробленого документу, з метою заволодіння чужими грошима надав замовнику ОСОБА_8 в якості гаранту виконання взятих на себе зобов`язань по виготовленню та монтажу меблів, виготовивши самостійно договір про виготовлення та монтаж меблів - ПП «Архі Гласс» на своє ім`я від 10.07.2012 року про те, що він дійсно працює в ПП «Архі Гласе» на посаді дизайнера.
Реалізуючи свій злочинний намір 10.07.2012 року при зустрічі із замовником ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_8 гроші у розмірі 2000 доларів США, що по курсу НБУ на той момент складало 15 986,00 гривень та надав завідомо підроблений договір про виготовлення та монтаж меблів від 10.07.2012 року. ОСОБА_6 , заздалегідь знаючи, що договір підроблений та містить неправдиві дані, а саме зазначивши себе в якості дизайнера зазначеного приватного підприємства, являючись при цьому звільненим на підставі Наказу № 2-АГ від 01.07.2012 року, уклав цей договір з ОСОБА_8 , тим самим використав його з метою гаранту виконання взятих на себе зобов`язань по виготовленню та монтажу меблів, після чого не виконав взятих на себе зобов`язань за договором перед ОСОБА_8 , спричинивши збиток в сумі 15 986,00 гривень.
Крім того, 10.07.2012 року ОСОБА_6 , маючи намір на виготовлення завідомо підробленого бланку, знаходячись за місцем мешкання, на власному принтері фірми «ЕРSON схґ 9300», достовірно знаючи, що внесені дані не відповідають дійсності, підробив бланк договору на виготовлення та монтаж меблів від 10.11.2012 року, який видається та посвідчується «Архі Гласс», ЄДРПОУ № 34379346, шляхом внесення реквізитів ПП «Архі Гласс» з кодом ЄДРПОУ № 39, зазначивши себе в якості дизайнера зазначеного приватного підприємства, являючись при цьому звільненим на підставі Наказу № 2-АГ від 01.07.2012 року, з метою використання при наданні замовнику ОСОБА_8 послуг за вказаним договором в якості гаранту виконання взятих на себе зобов`язань по виготовленню та монтажу меблів.
Згідно висновку експерта № 87-п від 17.03.2015 року відбитки печаток ПП «Архі Гласс» на оригіналі договору на виготовлення та монтаж меблі від 10.07.2012 року нанесені за допомогою кольорового друкуючого пристрою з струменевим способом друку.
Крім того, 10.07.2012 року, ОСОБА_6 , маючи намір на використання завідомо підробленого документу, з метою надання замовнику ОСОБА_8 в якості гаранту виконання взятих на себе зобов`язань по виготовленню та монтажу меблів, виготовивши самостійно договір про виготовлення та монтаж меблів - ПП «Архі Гласс» на своє ім`я від 10.07.2012 року про те, що він дійсно працює в ПП «Архі Гласе» на посаді дизайнера.
Після чого, 10.07.2012 року при зустрічі у невстановлений слідством час, із замовником ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 надав завідомо підроблений договір про виготовлення та монтаж меблів від 10.07.2012 року ОСОБА_8 заздалегідь знаючи, що договір підроблений та містить неправдиві дані, а саме зазначивши себе в якості дизайнера зазначеного приватного підприємства, являючись при цьому звільненим на підставі Наказу № 2- АГ від 01.07.2012 року, уклав цей договір з ОСОБА_8 , тим самим використав його з метою гаранту виконання взятих на себе зобов`язань по виготовленню та монтажу меблів, після чого не виконав взятих на себе зобов`язань.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані: за ч. 1 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживанням довірою (шахрайство); за ч. 1 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками: підроблення офіційного документу, який видається підприємством, яке має право видавати такі документи, який надає права, з метою використання його підроблювачем; за ч. 4 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками: використання завідомо підробленого документа.
Суд, приймаючи вказане рішення, мотивував його, тим, що злочин вчинений обвинуваченим 10 липня 2012 року. Тобто з часу вчинення злочину минуло більше ніж три роки та з цих підстав закрив кримінальне провадження відносно обвинуваченого та звільнив його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду, з тих підстав, що суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження без дослідження всіх обставин які підлягають з`ясування та відповідно не дав їм належної оцінки.

Заслухавши виступ судді-доповідача, виступ ОСОБА_6 який заперечував в задоволенні поданої апеляційної скарги, виступ прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, перевіривши та дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження, під час судового розгляду захисником обвинуваченого заявлено клопотання, щодо закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
При винесенні даної ухвали суд першої інстанції послався на те, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі. Як встановлено судом першої інстанції злочин вчинений обвинуваченим 10 липня 2012 року, тобто з часу вчинення злочину минуло більше ніж три роки.
З доводами суду першої інстанції, колегія судів не може погодитися, оскільки вони передчасні та не ґрунтуються на вимогах Закону, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий 04.03.2014р. Малиновським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.
Відповідно до ч.3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.
Таким чином твердження суду першої інстанції щодо закінчення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності є помилковим, оскільки у листопаді 2012 року обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 358 КК України, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, у зв`язку з чим строки давності перервалися.
Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу не те, що відповідно до п.5 ч.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.
Зокрема, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково, оскільки заперечував той факт, що переслідував умисел на заволодіння майном потерпілого шляхом обману, а суд першої інстанції виніс вказане рішення не переконавшись, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні.
Крім того, судом першої інстанції проігноровані вимоги ст.370 Кримінального процесуального кодексу України.
З наведених обставин, колегія суддів, приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому вона підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 407, 412 и 415 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 22.07.2015 р. у відношенні ОСОБА_6 - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

(підпис) (підпис) (підпис)
Копія вірна.
Суддя апеляційного суду ОСОБА_1