Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-КП/758/433/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2015 року Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0003294 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.05.2015 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 , 26.02.2015 року приблизно о 20 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки, з метою заподіяння тілесних ушкоджень умисно, наніс один удар головою в обличчя, а саме в ніс ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1864 від 01 липня 2015 року, ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 наступні тілесні ушкодження: закритий перелом кісток носу зі зміщенням уламків. Вказане ушкодження спричинене тупим (тупими) предметом (предметами), за давністю утворення, враховуючи його морфологічні особливості, може відповідати даті вказаній в постанові, тобто 26.02.2015 року та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на термін більше 6, але менше 21 дня (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.2 ст. 125 КК України визнав, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні, цивільний позов визнав частково, оскільки відшкодував шкоду потерпілому, та дав показання, що 26.02.2015 року він прийшов з другом ОСОБА_7 за місцем свого мешкання та матері. Потерпілий по справі є співмешканцем його матері. Потерпілий та його мати були в стані алкогольного сп`яніння. Він зробив їм зауваження, потерпілий не відреагував на зауваження та принижував його нецензурними словами, після чого він вдарив потерпілого. Потерпілий коли знаходився в алкогольному сп`янінні поводив себе неадекватно. Його мати також була в нетверезому стані, кричала, потерпілий бив його матір, але вона нікуди не зверталася. Він не викликав міліцію, робив зауваження, а в цей раз виник конфлік. Про фізичний стан потерпілого знає зі слів своєї матері. Швидка надала допомогу потерпілому, але не забрала його. Цивільний позов визнає частково, сума 49 400 грн. моральної шкоди нічим не підтверджена.
Допитаний в суді потерпілий ОСОБА_5 показав, що обвинуваченого знає, він є сином його співмешканки, зі співмешканкою офіційно не одружений. Обвинуваченого знає з моменту сумісного проживання з його матір`ю. З обвинуваченим були нормальні стосунки. Він раз чи два в місяць вживає алкогольні напої. 26.02.2015 року він з матір`ю обвинуваченого пішли на річку шукати монети, це його хоббі, потім випили пів літри алкогольного напою в ході пошуку монет, прийшли додому, вона почала готувати їжу на кухні. Вони не встигли роздягнутись, як зайшов обвинувачений з другом і зробив їм зауваження, щодо його голосної розмови. Він пояснив, що ще восьма година вечора і він вважає, що може так розмовляти. Потім обвинувачений його вдарив головою в ніс, кров пішла відразу, відразу ж йому стало погано. Пійшов до кімнати жінки, приліг, щоб зупинити кров, кров з підлоги швиденько прибрали. Приблизно хвилин 15, він не міг викликати ні міліцію, ні швидку допомогу. О 20 год. 20 хв. він викликав міліцію, коли приїхала міліція, він вийшов до них на кухню, вони взяли в нього пояснення, потім приїхала швидка. Він відмовився від допомоги швидкої, так як кровотеча зупинилась, коли міліція поїхала, він зібрався і через 2 години був в трампункті. Там йому дали направлення в іншу лікарню, потім зранку він поїхав в лікарню, йому зробили знімок, операцію на носі. Йому пропонували лікуватися на стаціонарі, в той же день він поїхав до матері в село, там він звернувся до лікарів, ЛОР лікар знову сказав пройти рентген, підтвердився переломом носу, виписали ліки та він почав самостійне лікування. Лікувався ватою, бинтами та прописаними ліками.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачений її син, а з потерпілим перебуває в цивільному шлюбі, ворожих стосунків з сином та цивільним чоловіком не має. 26.02.2015 року вона з потерпілим ходила на річку з металошукачем, шукати монети, в той день вони вживали спиртні напої. Приблизно о 20:00 годині, вони прийшли додому, ще не роздяглися, тільки зняли куртки, зайшов обвинувачений, почав робити зауваження, що потерпілий голосно розмовляє. Вона бачила як обвинувачений вдарив її цивільного чоловіка головою в ніс, потекла кров, потерпілий пішов до кімнати, а потім потерпілий викликав міліцію, приїхала міліція. Потім приїхала швидка допомога, від її допомоги потерпілий відмовився. Обвинувачений пішов до себе в кімнату. Обвинувачений говорив потерпілому, чому він голосно включає музику, її син розмовляв з її цивільним чоловіком з приводу голосної музики, періодично син робив їм зауваження з приводу їхньої поведінки. Вона власник квартири, в ній зареєстровані вона та її сини, потерпілий не зареєстрований. Дозволу на те, щоб протерпілий проживав в її квартирі у сина не питала. З потерпілим вона проживає 5 років, вони не кожного разу напивались. Сусіди, одного разу, викликали міліцію на потерпілого, вони були незадоволені тим, що голосно грає музика, але особисто їй сусіди не жалілись. Батьківських прав вона позбавлена, комунальні послуги оплачує обвинувачений приблизно рік, вона вважає, що обвинувачений мав право зробити їм зауваження. Їй відомо, що її син проти, що вона вживає алкогольні напої. Їй не відомо як лікувався потерпілий, на даний час він проживає у своєї матері, вона періодично приїзджає до нього в село. Після того як обвинувачений вдарив потерпілого, потерпілий почекав поки обвинувачений попросить в нього вибачення, а потім через 4 дні поїхав у село. Вона не помітила у потерпілого страху, депресії. Обвинуваченому буде достатнім покаранням сплатити штраф, оскільки її син дуже хороша людина, спокійна, тиха. Її син перерахував потерпілому 600 гривень на лікування, це вона знає зі слів потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що обвинувачений його товариш, а потерпілий - знайомий. 26.02.2015 року він з обвинуваченим зустрілись та прийшли до нього додому. Васик відчинив двері, де першого побачив потерпілого, він виходив з кімнати. Потерпілий кричав з своєю дружиною. ОСОБА_10 знаходилась в кімнаті. Потерпілий був в нетверезому стані, від нього він знаходився на відстані півтора метри і він помітив, що той був в стані алкогольного сп*яніння. Обвинувачений зробив зауваження потрепілому зробити тихіше музику і не кричати голосно, потерпілий сказав, що йому всеодно, що він так відпочиває, що він прийшов з роботи. Обвинувачений декілька разів сказав, щоб потерпілий не кричав. вони стояли і не роздягались, в коридорі. Потерпілий після зауваження почав, ще сильніше кричати і погрожувати обвинуваченому. Потерпілий близько підійшов до обвинуваченого та почав йому погрожувати. Потерпілий говорив, що придавить його як щеня. Після цього обвинувачений вдарив потерпілого головою в ніс. Потерпілий в ході розмови з обвинуваченим наклонився і йому вдалося вдарити потерпілого. Після цього всього він пішов до кімнати обвинуваченого. Потерпілий при розмові розмахував руками . Він вважав, що йому не потрібно втручатися в їх сімейні справи, бо колись потерпілий бив і його, за те, що він невчасно віддав гроші. Потім приїхала міліція та швидка допомога. Мати ОСОБА_10 дивилась з кімнати, вона вийшла з кімнати після удару та підійшла до ОСОБА_11 . Він чув розмову між потерпілим та обвинуваченим. Потім потерпілий пішов до себе в кімнату і приблизно через 20 хвилин приїхала міліція. Його потім окремо опитували. він не знає, хто викликав швидку. Після міліції прихала швидка через 10 хвилин. Швидка приїхала та за декілька хвилин поїхала, швидка з обуренням та була дуже не задоволена викликом. В квартирі він знаходився приблизно 2 години. Коли він пішов то мати ОСОБА_10 та потерпілий ще вживали алкоголні напої. Васика знає більше 5 років. Коли мати ОСОБА_12 була в стані алкогольного сп`яніння, то відносини між обвинуваченим та його матір`ю, потерпілим були не дуже добрі. Мати обвинуваченого та потерпілий періодично працювали, а випивали часто. Мати обвинуваченого почала так часто випивати коли появився потерпілий в її житті, він був ініціатором випивки. Сусіди постійно жалілись ОСОБА_13 на потерпілого, після того як він почав проживати в квартирі та вживати алкогольні напої. Слухав нацистські гімни та носив нацистський одяг зі свастикою. Колись підірвав петарди в квартирі, на що сусіди викликали міліцію. Потерпілий погана людина.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.05.2015 року о 15 год 40 хв від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , встановлено, що «26.02.2015 року о 20:20 по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з хуліганських спонукань заподіяв тілесні ушкодження (зламав ніс) Дорофєєву». Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно витягу з ЄРДР по кримінальному провадженні № 0003294 від 19.05.2015 року було внесено заяву від 18.05.2015 року від ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, а саме 26.02.2015 року о 20 00 за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 .. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 1864 від 01.07.15 до 23.07.2015 року, експерт ОСОБА_14 підвів підсумки, про наступне « При проведенні судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вивчені медичної документації на його ім`я виявлено закритий перелом кісток носу зі зміщенням. Вказане ушкодження спричинене тупим (тупими) предметом (предметами), за давністю утворення, враховуючи його морфологічні особливості, може відповідати даті вказаній в постанові, тобто 26.02.2015 року та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя на термін більше 6, але менше 21 дня (за критерієм тривалості розладу здоровя). Ушкодження не відобразило в собі характерних властивостей травмую чого (травмуючи) предмета (предметів), тому відповісти на питання, від дії якого (яких( саме тупого (тупих) предмета (предметів) утворилися вищезазначене ушкодження можливо. Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, суд також визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно характеристик з місця проживання від 27.07.2015 року та роботи від 24.09.2015 року на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній характеризується позитивно, скарг не надходило, має високий рівень знань, відповідальний, бережливий, спиртні напої не вживає, трудову дисципліну не порушує, в колективі користується повагою, неконфліктний, ввічливий. Фактичні дані, що містяться в цих документах, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 87 КПК України недопустимими, зокрема, є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання доказів внаслідок катування; порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитись від давання показань та відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит; отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень (закритий перелом кісток носу зі зміщенням уламків), що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я) ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.
Вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого, з врахуванням того що суд розглядає справу лише в межах пред`явленого обвинувачення, суд вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого правильною.
Обираючи покарання ОСОБА_6 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 125 КК України, а саме, що даний злочини, відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, характеризується позитивно, має постійне місце реєстрації та проживання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 , що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обтяжуючих покарання обставин, що передбачено ст. 67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_6 до покарання у виді штрафу.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Також суд прийшов до висновку, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
У ч.1 ст. 128 КПК України, передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
ч.1 ст. 129 КПК України передбачає, що ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Під час судового розгляду судом встановлено, що злочинними діями ОСОБА_6 , які полягають у заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , останньому заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 183 гривень 80 копійок, і тому ці витрати потерпілого повинні бути відшкодовані обвинуваченим у повному обсязі.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної потерпілому ОСОБА_5 від протиправних дій ОСОБА_6 , пов`язаних із заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілому, суд бере до уваги ступінь та глибину душевних страждань, яких він зазнав у зв`язку із цими діями, а також негативні зміни в його житті, які сталися у зв`язку із цим.
З урахуванням цього, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що потерпілому заподіяно моральну шкоду на суму 1000 гривень, яка повинна бути стягнута з обвинуваченого до якого пред`явлено позов та який винен у її заподіянні. В решті позову відмовити, як не доведений.
Запобіжний захід не обирався.
Судові витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Цивільний позов ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_6 ( НОМЕР_1 ) суму матеріальної шкоди в розмірі 183 грн. 80 коп. та суму моральної шкоди в розмірі 1000,00 гривень. В решті позову відмовити.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.
Судові витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1