Номер провадження: 11-кп/785/261/16
Номер справи місцевого суду: 511/2376/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.02.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року,
встановив:
оскарженим вироком
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Червона Зірка, Біляївського району, Одеської області, громадянин України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер в зв`язку з 3 групою інвалідності за загальним захворюванням, раніше судимий: вироком Біляївського районного суду Одеської області від 23.12.2003 р. за ст. 289 ч.3, ст. 187 ч. 2 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений відповідно до ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.11.2011 р. умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 1 рік 2 місяці 21 день,

засуджений за ст. 125 ч. 2 КК України до покарання у вигляді арешту на 2 місяці з відбуттям покарання у кримінально виконавчій установі.
Стягнуто з засудженого ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_7 в рахунок відшкодування майнової шкоди - 721, 86 грн. та моральної шкоди - 5000 грн.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили не обирався.
ОСОБА_10 засуджений за те, що 01.04.2014 року близько о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_10 , знаходячись на автобусній зупинці, яка розташована по вул. Леніна в селі Кучурган Роздільнянського району Одеської області, на якій знаходився і ОСОБА_7 . На грунті раптово виниклих неприязнених відносин між ними виникла словесна сварка, яка переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_10 наніс ОСОБА_7 декілька ударів в голову та обличчя, чим спричинив йому тілесні ушкодження, які згідно висновку СМЕ №37 Великомихайлівського відділення ООБСМЕ від 29.07.2014 р. кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
В апеляційній скарзі прокурор, не заперечуючи проти доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_10 та правильності кваліфікації його дій, просить вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 07.12.2015 р. відносно ОСОБА_10 - змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, вказуючи на те, що суд, в порушення вимог п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, при винесенні вироку не зазначив початок строку відбування покарання.
З урахуванням викладеного, прокурор просить в резолютивній частині вироку вказати «строк відбування покарання обчислювати з моменту проголошення вироку».
В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги частково та просив змінити вирок суду першої інстанції вказавши на те, що строк відбуття покарання починається з дня виконання вироку, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а вирок суду необхідно змінити з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що в ході досудового слідства обвинувачений ОСОБА_10 повністю визнав себе винним у тому, що наніс декілька ударів потерпілому ОСОБА_7 , в наслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження.
В ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_10 надав аналогічні свідчення та повністю визнав себе винним.
Його пояснення знайшли своє підтвердження в поясненнях потерпілого ОСОБА_7 , які він надав суду та письмових доказах по справі / висновку СМЄ, та інше /.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_10 у повному обсязі встановлена судом як на підставі свідчень самого обвинуваченого, у яких він повністю визнав себе винним, так і на підставі інших доказів, які були досліджені у судовому засіданні.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_10 за ст. 125 ч.2 КК України, як умисне спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, судом першої інстанції є правильною.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд керувався вимогами ст. 65 КК України, врахувавши тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, судом, у резолютивній частині вироку зазначається початок строку відбування покарання.

Однак суд першої інстанції в резолютивній частині вироку початок строку відбування не зазначив, чим порушив вимоги кримінального процесуального закону, в зв`язку з чим вирок підлягає зміненню.
Однак суд апеляційної інстанції не може погодитись з доводами прокурора в частині внесенню в резолютивну частину вирок вказівки про обчислювання строку відбування покарання з моменту проголошення вироку, так як в даному випадку, строк відбування покарання у вигляді арешту необхідно обчислювати з дня поміщення обвинуваченого ОСОБА_10 до кримінально-виконавчої установи.
Керуючись ст.ст. 404. 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 07.12.2015 року відносно ОСОБА_10 змінити.
Доповнити резолютивну частину вироку вказівкою про те, що строк відбування покарання для ОСОБА_10 обчислювати з дня поміщення його до кримінально-виконавчої установи.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена у Вищій Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді апеляційного суду
Одеської області
ОСОБА_2
ОСОБА_3

ОСОБА_4
Копія