Справа № 466/2396/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/667/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року м.Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004744 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 21 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком затверджено угоду про примирення, укладену 27.03.2015року між потерпілим ОСОБА_8 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_6 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді арешту строком на 4 місяці.

Вирішено питання з судовими втратами.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій покликається на те, що не погоджується з вироком суду, оскільки слідчий пояснив йому що буде укладена мирова угода між ним та потерпілим, але про зміст угоди його не повідомив та просив у зв`язку з цим написати відмову від адвоката. Під час судового засідання він теж не мав жодної уяви про укладену мирову угоду, якої не бачив та не підписував. Крім того, покликається на те, що не може перебувати під арештом оскільки має невиліковну хворобу епілепсію та потребує кваліфікованого нагляду, потерпілий жодних претензій до нього не має, оскільки він відшкодував усі збитки. Просить надати можливість на підписання нової мирової угоди.

Згідно вироку Шевченківського районного суду м.Львова від 21 травня 2015 року, 26.12.2013 року приблизно о 14 год.30 хв. обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на стаціонарному лікуванні в палаті № 9 неврологічного відділення Львівської міської дитячої клінічної лікарні, яка знаходиться за адресою: м.Львів, вул.П Орлика, 4, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на заволодіння чужим майном, користуючись відсутністю в палаті інших хворих, шляхом вільного доступу, таємно викрав з тумбочки, яка знаходилася біля ліжка у цій палаті, мобільний телефон марки «Fly DS115» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2 : НОМЕР_2 , в якому знаходились сім картка оператора мобільного зв`язку «Лайф», на рахунку якої було 4 гривні та сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», на рахунку якої коштів не було, який належав ОСОБА_8 , заподіявши йому матеріальну шкоду на загальну суму 317, 20 грн.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав угоду про примирення від 27.03.2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_8 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_6 з іншого боку, та просив суд затвердити дану угоду.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_7 , який заперечив апеляційну скаргу та вважає, що вирок місцевого суду слід залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до вимог ч.6 ст.474 КПК України суд зобов`язаний переконатися в судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до п.4 ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та/або закону та відмовляє в затвердженні угоди, якщо існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися.
Висновки суду першої інстанції про те, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна та необхідність затвердження угоди про примирення від 27.03.2015 року, укладеної між потерпілим ОСОБА_8 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_6 з іншого боку, є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий суд під час судового засідання встановив, що укладення угоди є добровільним, оскільки ОСОБА_6 повністю визнав вину у скоєному, підтримав укладену угоду з потерпілим та просив її затвердити, а потерпілий ОСОБА_8 не мав жодних претензій до обвинуваченого, повністю підтримав угоду та просив її затвердити.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що під час судового засідання він не мав жодної уяви про укладену мирову угоду, якої не бачив та не підписував, визнаються колегією суддів безпідставними, оскільки повністю спростовуються наведеним вище.

Колегія суддів приходить до висновку, що покарання ОСОБА_6 , визначене угодою про примирення, призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга обвинуваченого до задоволення не підлягає.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розслідуванні та розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 21 травня 2015 року, яким затверджено угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_8 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_6 , з іншого боку залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена учасниками судового розгляду до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу проголошення.
Головуючий-суддя:
Судді: