Справа № 727/654/15-к
Провадження № 1-кп/727/73/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2015 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

з участю адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, українця, не працюючого, раніше неодноразово судимого: вироком Терновського районного суду Дніпропетровської області від 05.12.2007 р. за ч.2 ст.186, ст. 104 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання на 1 рік; вироком Терновського районного суду Дніпропетровської області від 19.11.2008 р. за ч.2 ст.190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 2 роки, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Терновського районного суду Дніпропетровської області від 29.03.2012 р. за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, звільнений 20.06.2014 р. на підставі ст.2 Закону України «Про амністію»;

за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2, ст.187 ч.2, 146 ч.2 КК України, -
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Верхній Шепіт Путильського району Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, українця, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2, ст.187 ч.2, 146 ч.2 КК України, -
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Кобаки Косівського району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина України, неодруженого, українця, не працюючого, студента І курсу денної форми навчання «Харківського політехнічного інституту», в силу ст.89 КК України раніше не судимого,-

за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.27 ч.2 187 ч.2, 198, 396 ч.1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
04.11.2014 близько 18 год. 40 хв. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи біля будинку №18 по вул. Комарова в м. Чернівці, маючи на меті відкрите викрадення чужого майна, підійшли до ОСОБА_8 . В цей час, ОСОБА_10 наніс удар кулаком в область голови останнього, після чого він спільно з ОСОБА_11 відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_8 , а саме: мобільним телефоном «Нокіа 107» ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 350 гривень, в якому знаходилась сім-карта «Київстар» вартістю 10 гривень № НОМЕР_2 , на рахунку якої знаходились гроші в сумі 40 гривень, а також срібним ланцюжком із хрестиком вагою близько 2-х грам, загальною вартістю 200 гривень. Після чого, з місця вчинення злочину зникли, а викраденим розпорядились на власний розсуд.

Далі, 04.11.2014 близько 21 год. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи біля будинку №6 по вул. Небесної Сотні в м.Чернівці, маючи на меті відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, підійшов до ОСОБА_7 , який в той час рухався їм назустріч, та безпідставно умисно наніс йому один удар кулаком в обличчя, від якого ОСОБА_7 впав на землю. В цей час, ОСОБА_11 , підійшов до останнього та почав наносити йому удари по різним частинам тіла, а в подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зняли з нього куртку марки «OGGI», вартістю 1000 гривень, в кишенях якої знаходились: мобільний телефон марки «LG-L7» вартістю 1000 гривень з сім картою «Київстар» № НОМЕР_3 вартістю 10 гривень, гаманець з грошима в сумі 200 гривень, банківська картка «Приватбанку», паспорт громадянина України та студентський квиток на ім`я ОСОБА_7 . Після вчиненого, ОСОБА_10 із ОСОБА_11 з місця вчинення кримінального правопорушення пішли, попередньо передавши щойно викрадену куртку ОСОБА_12 , який за вказівкою ОСОБА_10 , відніс її до квартири АДРЕСА_4 . Вищевказану дію ОСОБА_12 здійснив знаючи про те, що майно, яке тимчасово перебувало у його володінні, здобуте злочинним шляхом, а також маючи можливість повідомити правоохоронні органи про вчинений злочин через погрози з боку ОСОБА_10 не повідомив про вчинений злочин правоохоронні органи чим приховав вчинення тяжкого злочину.

Крім того, 04.11.2014 близько 22 год. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою відкритого викрадення майна перебували за адресою АДРЕСА_5 . В цей час, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , застосували насильство до ОСОБА_9 , яке виразилось у погрозі застосування ножа та нанесенні ударів по різним частинам тіла, заволоділи майном останнього, а саме: спортивними штанами чорного кольору вартістю 150 гривень та ключами від квартири АДРЕСА_6 . В подальшому, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 попрямували до вищевказаної квартири та за допомогою отриманих ключів відкрили двері даної квартири і з кімнати, в якій проживає ОСОБА_9 викрали ноутбук «Аsus А 53Z» вартістю 6000 гривень, портативний аудіо-динамік до ноутбука вартістю 100 гривень, зарядний пристрій до ноутбука вартістю 500 гривень, мобільний телефон марки «Fly» вартістю 3000 гривень та шнур для аудіо системи вартістю 20 гривень., якими в подальшому розпорядились на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні свою вину визнав частково та пояснив, що з жовтня 2014 року він жив на квартирі разом з обвинуваченим ОСОБА_13 . Цю квартиру допомогла йому зняти фірма. Обвинуваченого ОСОБА_14 знав набагато раніше, він також періодично залишався ночувати в цій квартирі. З останніми він знаходився в товариських відносинах. 04.11.2014 року, коли він перебував на парах на навчанні, до нього зателефонував його знайомий ОСОБА_14 та запропонував піти погуляти. Коли він вже йшов по вул.Стасюка, то говорив з останнім по мобільному телефону. В цей час мобільний зв`язок раптово перервався. Коли через декілька хвилин він підійшов до ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , помітив, що останній був вкрай схвильований, ОСОБА_14 також був знервований. Це було видно по їх обличчях. При цьому, ОСОБА_13 тримав в руках якусь куртку, яка була брудна та в деяких місцях надірвана. За таких обставин, а також оскільки раніше він не бачив у них такої куртки, то здогадався, що вона могла бути у когось відібрана. А також, обвинувачений ОСОБА_12 не заперечував, що потерпілий ОСОБА_7 в цей час міг його на відстані бачити. ОСОБА_13 наказав йому віднести цю куртку до них на квартиру. Оскільки останній був дуже агресивний і він його боявся, то він погодився це зробити. Пізніше в цей день він зустрівся ввечері з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 біля під`їзду їх будинку, де вони проживали. Останні були випивші, з ними також був третій хлопець, як йому зараз відомо, це потерпілий ОСОБА_9 . Вони всі разом піднялись в їх квартиру, де ОСОБА_13 відразу зайшов з ОСОБА_15 в першу кімнату, а він пішов в іншу кімнату, де включив музику та почав робити уроки. А тому ніяких криків потерпілого він не чув. Біля 22 години до нього в кімнату зайшов ОСОБА_14 та сказав, що треба поїхати на квартиру до ОСОБА_15 щоб забрати ноутбук , що ніби-то про це просив сам ОСОБА_15 . При цьому, ОСОБА_14 показав ключ від квартири ОСОБА_9 , після чого вони вдвох з ОСОБА_14 пішли до квартири, де проживав потерпілий ОСОБА_15 . ОСОБА_14 своїм ключем відчинив двері. ОСОБА_16 , яка проживала в цій квартирі, спитала що вони тут роблять, на що ОСОБА_14 відповів, що ОСОБА_15 чекає на вулиці та попросив взяти ноутбук. Вони зайшли в кімнату, звідки забрали ноутбук, зарядний пристрій до нього, навушники, мобільний телефон та колонку. Коли вони повернулися до їх квартири, то перевірили ноутбук, він був робочий. Тоді ОСОБА_13 сказав, що треба його продати, а саме здати в ломбард на його паспорт. При цьому, ОСОБА_13 сказав, що ОСОБА_15 все знає. Біля 24 години вони з ОСОБА_13 пішли в ломбард «Скарбниця», однак ноутбук так і не здали, оскільки там не хватало якоїсь деталі. При цьому, обвинувачений ОСОБА_12 ствердив в судовому засіданні, що намагаючись реалізувати цей ноутбук на свій паспорт, він розумів, що останній здобутий незаконним шляхом. Коли повернулись, то двері їм відчинив потерпілий, а він по проханню ОСОБА_13 відразу пішов в магазин за пивом та цигарками. Стосовно викраденого велосипеда, то обвинувачений ОСОБА_17 ствердив в судовому засіданні, що ніякого велосипеда в обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_13 він ніколи не бачив, в тому числі і в їх квартирі не було ніякого велосипеда. Стосовно його показів на досудовому слідстві, то він оговорив на слідстві ОСОБА_14 та ОСОБА_13 за вказівкою працівників міліції.
Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні свою вину визнав частково та пояснив, що з обвинуваченими ОСОБА_14 та ОСОБА_17 був знайомий біля місяця. 04.11.2014 року він з ОСОБА_14 зустрівся біля Формакету і вони пішли гуляти. Оскільки він в той час був дуже роздратований, то коли побачив незнайомого хлопця, який йшов йому назустріч, то наніс йому удар в обличчя, внаслідок чого останній впав. Тоді він потягнув цього хлопця за куртку, не виключає, що міг наносити ногами удари потерпілому на землі, оскільки в цей момент себе не контролював; вважає, що це наслідок перенесеної ним травми голови. Коли потерпілий вирвався, то куртка залишилась у них в руках. ОСОБА_14 підбіг до нього в той момент, коли потерпілий почав від нього вириватися. Потім він побіг за цим хлопцем, однак не наздогнав. Приблизно за 50 метрів від них проходили якісь люди. В цей час до них підійшов ОСОБА_17 , якому він сказав взяти куртку потерпілого та віднести її до них на квартиру по АДРЕСА_7 , де він проживав разом з ОСОБА_17 . При цьому, ОСОБА_10 пояснив, що до цих подій він з ОСОБА_14 випили пива. А також, ствердив, що приблизно за 4 дні до цих подій з ними в цій квартирі тимчасово проживав і ОСОБА_14 . Крім цього, в цей же день, коли вони з ОСОБА_14 перебували на вул. Комарова, він побачив потерпілого, як йому вже відомо, ОСОБА_18 . Тоді він до нього підійшов та почав з ним розмовляти, а саме питати чи є в нього гроші та чи є телефон. Після цього він вдарив ОСОБА_18 кулаком в голову, внаслідок чого той втратив свідомість. Тоді він зняв з його шиї ланцюжок і вони з ОСОБА_14 пішли. ОСОБА_14 в цей час перебував приблизно за 20 метрів і ніяких активних дій не вчиняв. Про вчинення цього злочину вони з ОСОБА_14 заздалегідь не домовлялися. Відібраний у потерпілого ОСОБА_18 ланцюжок він залишив собі, а в подальшому віддав працівникам міліції. Після цього вони з ОСОБА_14 пішли на лавочки з боку ОСОБА_19 . Через деякий час до них підійшов потерпілий ОСОБА_15 , попросив цигарку, після чого присів поряд з ними і розмовляв. Під час розмови він сказав ОСОБА_15 , що у нього на квартирі є дівчина і що він може його з нею познайомити. Гончарук спочатку погодився і вони втрьох попрямували в бік їх будинку. Однак потім потерпілий передумав та захотів йти додому, але все рівно продовжував йти з ними. При цьому, потерпілого ніхто не утримував, він йшов добровільно. Коли вони підійшли до під`їзду їх будинку, до них підійшов ОСОБА_17 і вони вчотирьох зайшли в квартиру, де він особисто сказав потерпілому ОСОБА_15 зайти в кімнату на ліво, після чого зайшов в кімнату самий. Залишившись з потерпілим наодинці, він наніс останньому удар рукою по носу, а потім почав бити потерпілого по тулубу. Коли ОСОБА_15 присів на ліжко, він ще пару разів вдарив його по голові та по тілу. Удари наносив як кулаками, так і ладонями. Після цього спитав чи є у нього дома якісь цінні речі, на що ОСОБА_15 відповів, що має тільки ноутбук і все. Тоді він забрав у нього ключі від квартири. А на листочку ОСОБА_15 написав адресу, а також потерпілий написав розписку про те, що він ніби-то добровільно віддає ноутбук. Після цього він наказав, щоб потерпілий роздягався, з метою щоб останній нікуди не втік, а речі він забрав в іншу кімнату. Потім в кімнату зайшов ОСОБА_14 і він сказав йому піти і забрати ноутбук ОСОБА_15 , на що ОСОБА_14 погодився. Потім ОСОБА_13 наніс ще декілька ударів потерпілому по спині та по шиї долонею. В той же час, обвинувачений заперечив нанесення ним ударів молотком та ножем потерпілому. Коли ж ОСОБА_14 з ОСОБА_17 принесли ноутбук потерпілого, вони його перевірили, він був в робочому стані. Після цього він з ОСОБА_17 пішли вночі здати цей ноутбук в ломбард, однак його не прийняли, оскільки там не хватало якоїсь деталі. По поверненню в їх квартиру, потерпілий відчинив їм двері та повідомив, що ОСОБА_14 спить. Тоді він сказав потерпілому, що він буде ночувати в них, а зранку побачимо. Потім вони випили пиво і полягали спати, а коли прокинулись ні потерпілого, ні його речей в квартирі не було. У скоєному розкаюється. Що стосується обвинувачення у крадіжці велосипеду, то обвинувачений ОСОБА_10 категорично заперечив крадіжку велосипеда та ствердив, що ніякого велосипеда він не брав.
Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні свою вину визнав частково та пояснив, що 04.11.2014 року він здзвонився з своїм товаришем ОСОБА_13 з метою зустрітись та погуляти. ОСОБА_13 був якийсь знервований, вони йшли в бік вулиці Небесної Сотні. Коли він говорив по телефону з ОСОБА_17 , ОСОБА_13 йшов попереду. В цей момент він почув крик і побачив, що зав`язалась потасовка. Зокрема, він побачив, як незнайомий хлопець, схилився до землі, а ОСОБА_13 тягнув його за курточку, після чого хлопець вивернувся та почав тікати. Коли він підбіг, то курточка того хлопця лежала на землі. В цей момент підійшов і ОСОБА_17 , якому ОСОБА_13 сказав взяти цю курточку і віднести її додому, а саме на квартиру, де ОСОБА_17 проживав разом з ОСОБА_13 . При цьому, ОСОБА_11 пояснив, що за декілька тижнів до цього він проживав деякий час у ОСОБА_13 на квартирі по АДРЕСА_7 . Телефону, про який говорив в суді потерпілий , він не бачив. А також обвинувачений пояснив, що до цього вони з ОСОБА_13 пили пиво. Що стосується обвинувачення у крадіжці велосипеду, то обвинувачений ОСОБА_11 категорично заперечив крадіжку велосипеда та ствердив, що ніякого велосипеда він не брав, а на слідстві себе оговорив під тиском працівників міліції. Стосовно знайомства та спілкування по дорозі на квартиру з потерпілим ОСОБА_15 , ОСОБА_11 дав покази аналогічні показам обвинуваченого ОСОБА_13 . Підтвердив той факт, що дійсно ОСОБА_13 казав ОСОБА_15 про дівчину в його квартирі, щоб завести потерілого ОСОБА_15 в їх квартиру обманним шляхом. При цьому, коли вони зайшли в квартиру, то ОСОБА_13 відразу зайшов з потерпілим в окрему кімнату, а вони з ОСОБА_17 пішли в іншу. При цьому, він почув як ОСОБА_13 вдарив потерпілого, який кричав, щоб його не били. При цьому, він допускає, що і ОСОБА_17 чув цей крик, оскільки перебував з ним в одній кімнаті. Потім ОСОБА_13 крикнув щоб він приніс полотенце. А коли він приніс полотенце, то побачив, що у ОСОБА_15 з носа тече кров. ОСОБА_13 йому повідомив, що у ОСОБА_15 вдома є ноутбук, який треба забрати. При цьому, ОСОБА_14 пояснив, що не пам`ятає хто з них, чи він чи ОСОБА_13 наказали потерпілому написати на листку адресу його квартири, з метою забрати звідти ноутбук потерпілого, що останній і зробив. А також обвинувачений ствердив, що в його присутності ОСОБА_13 наносив удари ОСОБА_15 в область плеча та руки. Обвинувачений ствердив, що він також наніс потерпілому декілька ударів в плече кулаком, коли наказував ОСОБА_15 писати адресу. Ключі у потерпілого забирав він. Пізніше він з ОСОБА_17 пішли за ноутбуком ОСОБА_15 . ОСОБА_14 пояснив в судовому засіданні, що його мета полягала у тому, щоб в подальшому реалізувати цей ноутбук. При цьому, він казав ОСОБА_17 , що це ноутбук ОСОБА_15 . Квартиру, де проживав ОСОБА_15 , він відкрив ключем, який вони забрали у потерпілого. З квартири забрали ноутбук, телефон, колонку. Хазяйці квартири він повідомив, що вони забирають ці речі на прохання самого ОСОБА_15 . Пізніше ОСОБА_17 з ОСОБА_13 поїхали в ломбард з метою здати цей ноутбук, а він в цей час ліг спати. Разом з тим, ОСОБА_14 пояснив, що молотком вони ніяких тілесних ушкоджень потерпілому не наносили. Молотка і сокири, які згідно матеріалів справи вилучили в коридорі, він в цій квартирі ніколи не бачив. А також заперечив застосування до потерпілого і ножа. Загалом він шкодує за ці події, вважає їх дурістю, розкаюється у вчиненому, просив його суворо не карати. Стосовно грабіжницького нападу на потерпілого ОСОБА_18 , своєї вини не визнав, пояснив, що під час нападу на нього ОСОБА_13 він перебував в стороні та говорив в цей час по мобільному телефону. Що стосується обвинувачення у крадіжці велосипеду, то обвинувачений ОСОБА_14 категорично заперечив крадіжку велосипеда та ствердив, що ніякого велосипеда він не брав і не бачив. Просив по даному епізоду його виправдати.
Не зважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченими, вина ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 187 ч.2 КК України, а обвинуваченого ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.198, 396 ч.1, 187 ч.2 КК України в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та доведена показами потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та рядом письмових доказів по справі.
А саме, потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 04.11.2014 року біля 21 години прийшов до ОСОБА_19 , де чекав дівчину. В цей час побачив ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які сиділи на лавочці, попросив в них цигарку, на що ОСОБА_14 спочатку його прогнав, а потім ОСОБА_13 покликав та пригостив цигаркою, а також вони почали розпитувати чи є в нього ноутбук чи комп`ютер. Потім запросили його в гості і сказали, що у них на квартирі чекає дівчина. Оскільки вони наполягали, а він їх боявся, то пішов з ними. При цьому, потерпілий пояснив, що боявся він їх тому, що один з них відразу повідомив, що сидів в тюрмі, а також вони обоє були агресивні та на підпитку, по дорозі штовхали людей. До вул.Головної, 204 вони йшли вуличками, через двори та гаражі, періодично обвинувачені клали йому на плечі руки, даючи таким чином йому зрозуміти, що він під наглядом. А тому втекти за таких обставин потерпілий не мав можливості. Біля самого під`їзду вони зустріли їх знайомого ОСОБА_17 , і як виявилось всі вони живуть разом в одній квартирі. Коли вони зайшли в їх квартиру, то ОСОБА_14 з ОСОБА_17 відразу направили його з ОСОБА_13 в окрему кімнату, де останній несподівано наніс йому удар в ніс, внаслідок чого у нього потекла з носа кров. А потім ОСОБА_13 наніс йому декілька ударів в область голови та наказав зняти куртку, що він і зробив. Тоді ОСОБА_13 покликав ОСОБА_14 , який забрав куртку та став перевіряти кишені. А перед цим він чув як ОСОБА_17 спитав у ОСОБА_14 - навіщо все це їм потрібно, внаслідок чого він зрозумів, що ОСОБА_17 був обізнаний в намірах обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . В подальшому ОСОБА_13 продовжував наносити йому удари в область тулуба та наказував по черзі знімати одежу: спочатку світер, потім штани та мокасини, що він і зробив. Потім в кімнату знову зайшов ОСОБА_14 з великим кухонним ножем та обоє обвинувачених стали йому погрожувати, що зараз його приріжуть, били по черзі тильною стороною леза ножа та ручкою ножа і вимагали написати адресу квартири та сказати які цінні речі там є. Потерпілий ствердив в судовому засіданні, що сприймав ці погрози як реальні. Він повідомив обвинуваченим, що на квартирі є хазяйка і що там є лише його ноутбук, більше нічого цінного немає. Тоді обвинувачені примусили його написати розписку про те, що він дарує їм цей ноутбук. Після цього ОСОБА_14 разом з ОСОБА_17 пішли на його квартиру за ноутбуком, а він залишився з ОСОБА_13 , який заставляв його чистити картоплю та періодично наносив йому удари в область обличчя. Через декілька годин повернулись ОСОБА_14 з ОСОБА_17 , які принесли його ноутбук, мобільний телефон, зарядний пристрій і колонку. При цьому, ОСОБА_14 наніс йому декілька ударів по голові за те, що він не повідомив, що в нього був ще мобільний телефон. Після цього вночі ОСОБА_17 і ОСОБА_13 пішли здати цей ноутбук в ломбард. А ОСОБА_14 , який залишився з ним в квартирі, в цей час наніс йому ряд ударів молотком по ногах, однак це були не сильні удари, після чого вийшов в іншу кімнату. Приблизно через 5 хвилин в квартиру повернулись ОСОБА_17 і ОСОБА_13 , після чого вони всі разом полягали спати. Пам`ятає, що ОСОБА_17 тоді йому сказав, щоб він не звертався в міліцію. А зранку, коли обвинувачені ще спали, він забрав всі свої речі, в тому числі ноутбук та одяг, і покинув квартиру, після чого звернувся в міліцію. При цьому, потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні просив призначити покарання обвинуваченим ОСОБА_14 та ОСОБА_13 згідно вимог закону, разом з тим, зазначив, що до обвинуваченого ОСОБА_17 будь-яких претензій матеріального чи морального характеру немає.
Потерпілий ОСОБА_8 пояснив в судовому засіданні, щоприблизно о 18 годині 04.11.2014 року знаходився по вул. Комарова в м. Чернівці, чекав там на друзів. До нього підійшло двоє осіб, які почали запитувати хто він та що тут робить. Почали вимагати гроші, на що він сказав, що грошей не має. В цей час у нього задзвонив мобільний телефон, тоді вони почали вимагати щоб він віддав телефон, на що він відмовився та сказав, що не треба. В цей час одразу відчув удар в потилицю та втратив свідомість. Один з нападників стояв позаду, один попереду нього. Попереду нього стояв ОСОБА_13 , якого він впевнено впізнає. Обличчя другого не запам`ятав, оскільки він стояв позаду нього. В подальшому, ОСОБА_8 знайшли друзі та привели до квартири. Таким чином, у нього відкрито викрали мобільний телефон марки «Нокіа 107» вартістю 350 гривень, в якому знаходилась сім-карта «Київстар» вартістю 10 гривень, на рахунку якої знаходились гроші в сумі 40 гривень, а також срібний ланцюжок із хрестиком вагою близько 2-х грам, загальною вартістю 200 гривень.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив в судовому засіданні, що 04.11.2014 року біля 21 години прямував в сторону вул.Небесної Сотні зі сторони гуртожитків. В цей час незнайомий хлопець наніс йому удар кулаком в обличчя, внаслідок чого він впав. Це був обвинувачений ОСОБА_13 . Потім на землі його стали бити двоє осіб в область голови та тулубу. На даний час він впевнено, зокрема по рисах обличчя та тілобудові, впізнає ОСОБА_14 та ОСОБА_13 як осіб, які певний час наносили йому ці удари, після чого зняли через верх його курточку, а йому вдалося вирватись та втекти від нападників. Пам`ятає, що в цей час на землю випав його мобільний телефон. При цьому, за ним ще хтось біг, але не наздогнав. А коли пробігши певну відстань біля 30 метрів, він обернувся, то побачив, що на місці нападу стояло троє хлопців. Побоюючись за своє здоров`я, він вирішив не повертатись за своїми речами та втік, після чого звернувся з відповідною заявою в міліцію. В курточці у нього знаходився гаманець з грошима в сумі 100 грн. З усіх речей, якими заволоділи нападники, йому була повернута лише курточка.
Крім показів потерпілих , вина обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 також підтверджується дослідженими та проаналізованими судом в судовому засіданні рядом письмових доказів кримінального провадження.

Так, відповідно до висновку експерта №1386 екс, при проведенні судово-медичної експертизи у громадянина ОСОБА_8 виявлено наступні тілесні ушкодження синець в лівій орбітальній ділянці, садна розташовані на всій лобній ділянці та в ділянці лівої щоки, субкон`юнктивальний крововилив в склеру лівого ока. Вказані тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, можуть відповідати вказаному в обставинах і відносяться до легких тілесних ушкоджень (т. 1 а.п.46-47).

Відповідно до висновку експерта №1388 екс при проведенні судово-медичної експертизи у громадянина ОСОБА_7 виявлено наступні тілесні ушкодження рана по слизовій поверхні нижньої губи зліва, група саден у вигляді подряпин в лобній ділянці зліва, садна по долонній поверхні лівої китиці на рівні великої бугристості, по тильній поверхні першої фаланги першого пальця правої китиці, в кількості 3-х на рівні 2-ї та 3-ї фаланги другого пальця правої китиці, по задній поверхні зовнішньої кісточки правої гомілки, синці на рівні правої тім`яної ділянки голови по центру, в правій завушній ділянці, по передній поверхні лівого колінного згину, по задній поверхні шиї в нижній третині. Вказані тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, можуть відповідати вказаному в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень (т. 1 а.п.57-58).

У відповідності до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 05.11.2014 року ОСОБА_9 повідомив, що 04.11.2014 року близько 22.00 год. невідомі особи застосували відносно нього насильство, яке є небезпечним для його життя та здоров`я та відкрито викрали з квартири АДРЕСА_6 , його майно, а саме: ноутбук Асус А-53Z, портативну аудіосистему, спортивні штани чорного кольору, зарядний пристрій до ноутбука, мобільний телефон ФЛАЙ та шнур для аудіосистеми (т. 1 а.п.59).

З протоколу огляду місця події від 05.11.2014 року вбачається, що працівниками органів внутрішніх справ у квартирі АДРЕСА_4 виявлено та вилучено поряд з іншими речами : кухонний ніж з жовтою ручкою, квитанція з ломбарду на ім`я ОСОБА_17 , молоток з дерев`яною ручкою, шнур червоного кольору з двома пальчиками, стамеску, молоток, маленьку сокиру, які знаходились в кімнаті, зріз простині синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, повідомлення ОСОБА_12 , сліди рук на трьох відрізках прозорої стрічки. (т. 1 а.п.60-62).

Відповідно до висновку експерта №1389 екс при проведенні судово-медичної експертизи у громадянина ОСОБА_9 виявлено наступні тілесні ушкодження синці розташовані в лівій орбітальній ділянці, в правій орбітальній ділянці, поперековій ділянці зліва, крововилив, розташований на внутрішній поверхні нижньої губи справа. Вказані тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, по строку та обставинах можуть відповідати вказаному в фабулі постанови і відносяться до легких тілесних ушкоджень (т. 1 а.п.75).

З протоколу огляду місця події від 05.11.2014 року вбачається, що працівниками органів внутрішніх справ у квартирі АДРЕСА_4 поряд з іншими речами виявлено та вилучено портативний аудіо динамік «WS-908RL» рожевого кольору, мобільний телефон марки «Fly IQ4405» чорного кольору, МР3-плеєр чорного кольору з навушниками білого кольору та шнур рожевий до аудіодинаміка. В ході огляду ОСОБА_10 добровільно видав срібний ланцюжок з хрестиком (т. 1 а.п.90-94).

З протоколу огляду місця події від 11.11.2014 року вбачається, що працівниками органів внутрішніх справ у квартирі АДРЕСА_4 виявлено та вилучено дві кофти та дві куртки, а також МР3-плеєр та навушники (т. 1 а.п.101).

На підставі викладеного, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 186 ч. 2, 187 ч.2 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю, а також вина обвинуваченого ОСОБА_12 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 198, 396 ч.1, 187 ч.2 КК України - знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю

Дії обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за даними статтями кваліфіковані вірно, оскільки останні своїми умисними діями здійснили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за кваліфікуючими ознаками: поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб та напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Стосовно пред`явленого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачення за ст. 185 ч.2 КК України, то суд вважає, що обвинувачення по даній статті КК України не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні і обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підлягають виправданню за даною статтею КК України. Приймаючи рішення про виправдання обвинувачених за даною статтею, суд виходить з того, що самі обвинувачені категорично заперечили в судовому засіданні вчинення ними даного злочину, а будь-які інші докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили таємне викрадення чужого майна, а саме велосипед потерпілого ОСОБА_20 обвинуваченням не представлені та в матеріалах кримінального провадження відсутні. Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за ст.185 ч.2 КК України не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, а тому за ст.185 ч.2 КК України їх слід виправдати.
Таким чином, оскільки обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підлягають виправданню за ст. 185 ч.2 КК України, то цивільний позов потерпілого ОСОБА_20 слід залишити без розгляду.

Крім цього, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_12 за ст.ст. 198, 396 ч.1, 187 ч.2 КК України кваліфіковані вірно, оскільки ОСОБА_12 своїми діями вчинив: заздалегідь не обіцяне зберігання майна, завідомо одержане злочинним шляхом; заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину та напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Разом з тим, стосовно кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_12 за ч.2 ст.27 КК України, то на думку суду така кваліфікація є зайвою, оскільки згідно вимог ч.2 ст.29 КК України тільки організатор, підбурювач та пособник підлягають кримінальній відповідальності за відповідною частиною ст.27 і тією статтею (частиною статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає злочин, вчинений виконавцем. В той же час згідно вимог ч.1 ст.29 КК України виконавець (співвиконавець) підлягає кримінальній відповідальності за статтею Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає вчинений ним злочин.
При цьому, суд вважає, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_12 за ч.2 ст.187 КК України є вірною, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_12 приєднався до вчиненого ОСОБА_14 та ОСОБА_13 розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_9 . ОСОБА_21 , що потерпілого утримують, ОСОБА_12 пішов в помешкання ОСОБА_9 та заволодів майном останнього, після чого намагався збути ноутбук потерпілого в ломбарді. При цьому, обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він допускає, що ОСОБА_17 чув крик потерпілого внаслідок застосованого ОСОБА_13 до потерпілого насильства, оскільки перебував з ОСОБА_17 в одній кімнаті. Сам потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив, що пам`ятає, що ОСОБА_17 в кінці йому сказав, щоб він не звертався в міліцію, що свідчить про повне усвідомлення обвинуваченим ОСОБА_17 вчинених щодо потерпілого протиправних дій.
Що стосується кваліфікації дій ОСОБА_14 та ОСОБА_13 за ч.2 ст.146 КК України, то на думку суду дії обвинувачених в цій частині охоплюються ст.187 ч.2 КК України та додаткової кваліфікації не потребують, у зв`язку з чим ОСОБА_14 та ОСОБА_13 за ч.2 ст.146 КК України слід виправдати.
Що стосується показів обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_13 в тій частині, де вони заперечують застосування до потерпілого ОСОБА_15 ножа та молотка, то суд вважає, що показам обвинувачених в цій частині слід дати критичну оцінку, розцінивши їх спосіб захисту з метою пом`якшення відповідальності, оскільки вони спростовуються послідовними показами потерпілого ОСОБА_15 , який детально описує ніж, яким погрожували йому обвинувачені, били по черзі тильною стороною леза ножа та ручкою ножа і вимагали написати адресу квартири, а також те, що потерпілий сприймав ці погрози як реальні.
А також, суд вважає, що слід дати критичну оцінку і показам обвинуваченого ОСОБА_14 , який не визнав своєї вини у вчиненні грабіжницького нападу на потерілого ОСОБА_8 , стверджуючи, що в момент нападу він був в стороні та говорив по телефону, оскільки покази ОСОБА_14 в цій частині спростовуються послідовними показами потерпілого ОСОБА_8 , який пояснював, що відразу до нього підійшло двоє осіб, які почали вимагати передачу їм грошей та мобільного телефону, один з яких став попереду нього це був ОСОБА_13 , а другий позаду; а також показами самого обвинуваченого ОСОБА_13 .

При призначенні обвинуваченим покарання суд враховує тяжкість вчинених злочинів, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, при призначенні покарання суд враховує, що скоєні обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 злочини належать до категорії тяжких злочинів, скоєні обвинуваченим ОСОБА_12 злочини належать як до категорії тяжких злочинів, так і злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_12 , згідно вимог ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненні злочинів, передбачених ст. 198 та ч.1 ст.396 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_12 , передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 згідно вимог ст. 67 КК України є: вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_10 встановлено, що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, та відбував реально покарання (т.2 а.п.58-59), на утриманні малолітніх дітей немає, перебуває на обліку у лікаря психіатра з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання психостимуляторів (т.2 а.п.62); згідно акту судово-психіатричного експерта КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» №494 від 16.12.2014 року на даний час ОСОБА_10 ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними, на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.2 а.п.53-54).

Згідно довідки ОКУ Чернівецької обласної клінічної лікарні від 20.03.2015 р. №405 ОСОБА_10 знаходився на лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії з 24.08.2014 р. по 27.08.2014 р. з діагнозом механічна асфіксія, а з 27.08.2014. по 29.08.2014. у пуль монологічному відділенні з діагнозом гострий бронхіт.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_11 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України вважається особою раніше не судимою (т.2 а.п.6), не одружений, не працюючий, на утриманні малолітніх дітей немає, за місцем проживання характеризується позитивно (т.2 а.п.3).

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_12 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України вважається особою раніше не судимою (т.1а.п.155), є сиротою, не одружений, на утриманні малолітніх дітей немає, навчається на денній формі стаціонару в «Харківському політехнічному інституті» (т.1а.п.154). За місцем навчання характеризується виключно позитивно.

Таким чином, враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_12 вважається особою раніше не судимою в силу ст.89 КК України, є сиротою, вину у вчиненні злочинів, передбачених ст. 198 та ч.1 ст.396 КК України визнав повністю, а за ч.2 ст.187 КК України частково, та щиро розкаявся, на даний час є студентом, навчається на денній формі стаціонару в «Харківському політехнічному інституті», суд вважає за можливе застосувати до нього вимог ст. 69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією за ст.187 ч.2 КК України.

А також враховуючи вищевказані обставини та думку потерпілих, які просили його суворо не карати та не позбавляти волі, суд вважає, що відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_12 можливе без реального відбування покарання і до нього доцільно застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.

Разом з тим, враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_13 вину визнали частково, розкаюються у вчиненому, враховуючи позитивну характернику ОСОБА_11 та стан здоров`я ОСОБА_10 , суд вважає за можливе застосувати до них мінімальне покарання, передбачене санкцією ст.187 ч.2 КК України.

Разом з тим, враховуючи, що вчинені ними злочини належать до категорії тяжких, що ними вчинено декілька тяжких злочинів, той факт, що ОСОБА_10 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисних злочинів, потерпілим шкода в повному об`ємі не відшкодована, а також враховуючи підвищену суспільну небезпечність вчинених ними злочинів, суд вважає, що підстав для застосування до ОСОБА_11 та ОСОБА_10 як вимог ст. 69 КК України , так і вимог ст.ст.75, 76 КК України немає.

Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186, ч. 2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4-х років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 187 КК України у вигляді 7-ми років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, крім житла.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити до відбуття ОСОБА_10 покарання у вигляді 7-ми років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, крім житла..

Визнати ОСОБА_10 у пред`явленні обвинувачення по ст. 146 ч.2 КК України невинним та по суду його виправдати.

Визнати ОСОБА_10 у пред`явленні обвинувачення по ст. 185 ч.2 КК України невинним та по суду його виправдати.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186, ч. 2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4-х років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 187 КК України у вигляді 7-ми років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, крім житла..

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити до відбуття ОСОБА_11 покарання у вигляді 7-ми років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, крім житла...

Визнати ОСОБА_11 у пред`явленні обвинувачення по ст. 146 ч.2 КК України невинним та по суду його виправдати.

Визнати ОСОБА_11 у пред`явленні обвинувачення по ст. 185 ч.2 КК України невинним та по суду його виправдати.

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ст.198, ч.1 ст.396 КК України і призначити йому покарання:

· за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5-ти років позбавлення волі;

· за ст. 198 КК України у вигляді 1-го року позбавлення волі;

· за ч. 1 ст. 396 КК України у вигляді 1-го року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити до відбуття ОСОБА_12 покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_12 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою. Строк покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 05 листопада 2014 року.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_12 залишити попередню - домашній арешт.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон марки «Нокіа» та срібний ланцюжок з хрестиком, які згідно розписки (т.1 а.п.56) передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити за належністю ОСОБА_8 .

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон марки «Fly», МР3-плеєр «Digital», навушники, портативна аудіоколонка рожевого кольору, шнур розємом 3,5 мм, ключі від квартири по АДРЕСА_8 та ноутбук марки Асус А35Z, які згідно розписки (т.1 а.п.73) передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 залишити за належністю ОСОБА_9 .

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: куртку «Адідас», кофту чорного кольору, куртку чорного кольору, туфлі чорного кольору, кросівки білого кольору, рушник червоного кольору, рюкзак КІТЕ, які згідно розписки (т.1 а.п.106) передані на зберігання ОСОБА_22 залишити за належністю ОСОБА_11 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_20 залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: