печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4230/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника скаржника ОСОБА_3 , слідчого в ОВС СВ Головного управління нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого в ОВС СВ Головного управління нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_4 від 10 лютого 2014 року про відмову у задоволенні клопотань про вчинення окремих слідчих дій,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просять скасувати постанову від 10 лютого 2014 року, винесену слідчим в ОВС СВ Головного управління нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотань про вчинення окремих слідчих дій у кримінальному провадженні №0000214, за фактом дачі ОСОБА_6 завідомо неправдивих показань під час його допиту у кримінальній справі №49-3092, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

В обґрунтування доводів скарги заявник посилається на те, що 15 листопада 2013 року він звернулися до слідчого в ОВС СВ Головного управління нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_4 з клопотаннями, в яких просив вчинити окремі слідчі дії у вищевказаному кримінальному провадженні.

Однак, слідчим у задоволенні зазначених клопотань ОСОБА_5 було відмовлено та 10 лютого 2014 року винесено відповідну постанову. Посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст.ст. 220, 303, 307 КПК України, скаржник просив задовольнити вказану скаргу.

Представник скаржника у судовому засіданні підтримав подану скаргу.

Слідчий, який виніс оскаржувану постанову, проти задоволення скарги заперечував.

Заслухавши думку представника скаржника та слідчого, дослідивши матеріали скарги та надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом на підставі доводів скарги встановлено, що в провадженні слідчого в ОВС СВ Головного управління нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0000214, за фактом дачі ОСОБА_6 завідомо неправдивих показань піж час його допиту у кримінальній справі №49-3092, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

15 листопада 2013 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, із клопотаннями про вчинення окремих слідчих дій.

Зокрема, яка вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 просив слідчого вчинити наступні слідчі дії:

- Провести допит ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо обставин вказаних у протоколі допиту;

- Провести допит членів комісії з прийняття ДКР «Калина-1», які безпосередньо співпрацювали зі ОСОБА_6 в ході роботи комісії;

- Провести допит членів комісії з прийняття ДКР «Калина-1», які давали показання відміні від тих, які давав ОСОБА_6 ;

- Провести очні ставки між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та іншими членами комісії з прийняття ДКР «Калина-1», показання яких відмінні від показань ОСОБА_10 ;

- Встановити дані шляхом направлення запитів до органів внутрішніх справ, органів прокуратури для з`ясування обставин, чи проходив ОСОБА_6 , як свідок, підозрюваний, обвинувачений, підсудний у будь-яких кримінальних провадженнях.

Зазначені клопотання розглянуті слідчим та 10 лютого 2014 року у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 220 КПК України винесено постанову про відмову у їх задоволенні, про що повідомлено скаржника.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову у задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Приймаючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_5 в частині проведення допитів осіб, зазначених у клопотанні, слідчий послався на те, що такі слідчі дії проведені у іншому кримінальному провадженні за №0000214, яке наразі по суті розглядається Солом`янським районним судом м. Києва, а відтак підстави вчинення такої слідчої дії як допит у даному кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий органу досудового розслідування, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй діяльності.

Згідно ч. 4 ст. 39 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Змістом ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, посилання слідчого на відсутність підстав для вчинення порушених ОСОБА_5 у клопотанні слідчих дій, з підстав проведення їх в іншому кримінальному провадженні, не ґрунтується на нормах процесуального, суперечить принципу диспозитивності, змагальності та порушує право сторони кримінального провадження.

Між тим, доводи скаржника щодо відмови у проведенні очних ставок не можуть бути прийняті до уваги слідчим суддею, оскільки чинний процесуальний закон не передбачає такої слідчої дії, як очна ставка.

Крім того, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на незаконність постанови слідчого, яка виразилась у відмові направити запити до органів внутрішніх справ, органів прокуратури для з`ясування обставин, чи проходив ОСОБА_6 , як свідок, підозрюваний, обвинувачений, підсудний у будь-яких кримінальних провадженнях, оскільки як вбачається з матеріалів провадження, відповідні запити слідчим були направлені. Підстави для вчинення такої дії повторно відсутні.

Таким чином, дослідивши обставини, викладені у скарзі, слідчий суддя дійшов висновку про часткову необґрунтованість рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотань сторони захисту.

Однак відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію та відмову у задоволенні скарги.

Оскільки процесуальний закон не передбачає часткового скасування оскаржуваного рішення, слідчий суддя дійшов висновку про скасування постанови слідчого в цілому.

Керуючись ст. ст. 220, 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого в ОВС СВ Головного управління нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_4 від 10 лютого 2014 року про відмову у задоволенні клопотань про вчиненні окремих слідчих дій задовольнити.

Постанову слідчого в особливо важливих справах СВ Головного управління нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_4 від 10 лютого 2014 року про відмову у задоволенні клопотань про вчиненні окремих слідчих дій скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя