Справа № 646/6579/15-к
№ провадження 1-кс/646/5794/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.11.2015 року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000343 від 14 травня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, про накладання арешту на майно,
В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, яким просить накласти арешт на рухоме майно, вилучене 23 листопада 2015 року в ході обшуку, проведеного на підставі дозволу, наданого ухвалою слідчого судді.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що у провадженні першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000343 за фактом перевищення службових повноважень службовими особами ОВС ГУМВС України в Харківській області.

Відомості до ЄРДР внесені за заявами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , від 12.05.2015 та 13.05.2015 року відповідно, про факти протиправного спричинення ним співробітниками міліції тілесних ушкоджень.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 травня 2015року приблизно о 19.00 годині оперуповноважений КР ВМ (с.КозачаЛопань) Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 , старший оперуповноважений СКР Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8 та начальник СДІМ ВМ (с.Солоницівка) Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 знаходячись на території гаражного кооперативу «Фаза» по вул.Пушкіна,смт.Солоницівка Дергачівського району Харківської області, безпідставно, на ґрунті раптово виниклого умислу, перевищуючи свої службові повноваження, ображаючи особисту гідність потерпілих спричинили тілесні ушкодження місцевим мешканцям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

При цьому, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 наносили удари ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до тих пір, поки останні не припинили захищати себе.
Допитані у якості потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили, що працівники міліції, які спричинили їм тілесні ушкодження, були на автомобілі марки ВАЗ 2110 сірого кольору, який стояв поруч з ними. Після спричинення їм тілесних ушкоджень їх відвезли на цьому автомобілі до Солоницівського ВМ ГУМВС України в Харківській області.

З отриманої від ТОВ «Охорона та безпека» інформації та відеозаписів, знятих на місці події 11.05.2015, було встановлено, що працівники міліції ОСОБА_8 та ОСОБА_5 заштовхали ОСОБА_7 в багажник автомобіля ВАЗ 21104 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час проведення обшуку зазначеного автомобіля, який мав місце 23 листопада 2015 року на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова, слідчим було вилучено: сам автомобіль, два ключі і два брелоки, свідоцтво про його реєстрацію та копію довіреності на ім`я ОСОБА_5 на право розпорядження цим автомобілем.

Слідчий зазначив, що з метою недопущення знищення вилучених речей або їх пошкодження, фактичного позбавлення підозрюваного, або інших осіб, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися цим майном, необхідно накласти арешт на вилучені в ході вказаного обшуку речі та документи, які є тимчасово вилученим майном і які мають значення для розслідування кримінального провадження, оскільки можуть носити сліди злочину.

Слідчий в судовому засіданні вважав, що у даному випадку необхідно накласти арешт на вищевказані речі, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження цих речей або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що ніякої потреби у арешті майна не має і підозрюваний за цей час ніяких дій по знищенню або схову стосовно автомобіля не робив. Крім того, у цьому провадженні вже накладено арешт на інший автомобіль.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати. Арешт може бути накладено і з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації.

Як вбачається з витягу з кримінального провадження № 0000343 від 14 травня 2015 року, повідомлено про підозру трьох осіб, в тому числі ОСОБА_5 .
За інформації ТОВ «Охорона та безпека» на місці події 11.05.2015 зафіксовано наявність автомобіля ВАЗ 21104 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно довіреності від 31 липня 2010 року право користуватися і розпоряджатися спірним автомобілем ВАЗ 21104 реєстраційний номер НОМЕР_1 передано - ОСОБА_5 .
23 листопада 2015 року на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова в ході проведення обшуку спірного автомобіля слідчим було вилучено: автомобіль марки ВАЗ 21104, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 № куз. НОМЕР_2 , 1 ключ з металу білого кольору з написом ЛАДА, 1 ключ з металу білого кольору, 2 брелоки сірого кольору з написом challenger, свідоцтво про реєстрацію автомобіля НОМЕР_3 , копію довіреності від 31.07.2010 зареєстровану в реєстрі за № 3533.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Крім того, положеннями частини сьомої ст. 237 КПК України визначено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.

Таким чином, проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього докази, а також доводи сторін, приходжу до висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки є достатні підстави вважати, що воно було знаряддям злочину і зберігає на собі його сліди, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На розсуд слідчого судді, наявність в межах цього ж кримінального провадження арешту іншого автомобіля не позбавляє можливості застосувати заходи забезпечення кримінального провадження до майна, вилучено під час обшуку автомобіля, що мав місце 23 листопада 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, виявлене під час обшуку автомобіля, що мав місце 23 листопада 2015 року:

- автомобіль марки ВАЗ 21104 сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 № куз. НОМЕР_2 ;

- 1 ключ з металу білого кольору з написом ЛАДА;

- 1 ключ з металу білого кольору;

- 2 брелоки сірого кольору з написом challenger;

- свідоцтво про реєстрацію автомобіля НОМЕР_3 ;

- копію довіреності від 31.07.2010, зареєстровану в реєстрі за № 3533.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення, особи, які не приймали участь при розгляді клопотання можуть подати апеляцію в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1