печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2014 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу,

В С Т А Н О В И В :

Захисники підозрюваної ОСОБА_5 Подосінов ОСОБА_9 і ОСОБА_7 звернулись до слідчого судді із клопотанням і просять змінити підозрюваній ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк, українці, громадянці України, з вищою освітою, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючій, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимій запобіжний захід з тримання під вартою на заставу, яка раніше визначена та внесена у розмірі у сумі 6116100,00 гривень. Подане клопотання обґрунтовано такими обставинами.

ОСОБА_5 підозрюється за ч. 5 ст. 191 КК України у тому, що вона за попередньою змовою із своїм чоловіком - ОСОБА_10 здійснила розкрадання близько 17 млн. грн. ПАТ «Родовід Банк» шляхом підписання фіктивного, на думку слідства, договору оренди банком будівлі № 4 по провулку Рильського у м. Києві.

25.12.2012 ОСОБА_5 оголошено у розшук, 27.12.2012 - у міжнародний розшук.

28.12.2012 Печерським районним судом м. Києва за клопотанням ГСУ МВС України, погодженим з Генеральною прокуратурою України, ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави у сумі 6116100,00 гривень.

09.07.2013 захисником за ОСОБА_5 внесена визначена судом застава.

26.03.2014 ОСОБА_5 екстрадовано до України, а 27.03.2014 її звільнено з Київського СІЗО № 13 у зв`язку з внесенням застави.

27.05.2014 в окреме провадження виділено кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 191 КК України під номером № 0000438, яке того ж дня зупинено на підставі н. 1 ч. 1 ст. 280 КПК України.

11.07.2014 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , погоджене старшим прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 , про зміну запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 з покладанням додаткових обов`язків.

21 липня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ухвалою задовольнив клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , погоджене старшим прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 , про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою без визначення суми застави підозрюваній ОСОБА_5 .

Приймаючи рішення за результатами розгляду подання суд виходив з того, що ОСОБА_5 є підозрюваною за ч. 2 ст. 393 КК у кримінальному провадження № 0000771 за фактом зникнення ОСОБА_13 з під варти відомості про що внесені до ЄРДР 06.07.2014.

Такий факт не відповідає дійсності, про це жодним чином не повідомлялось суду ані слідчим у клопотанні, ані прокурором під час розгляду клопотання. У кримінальному провадженні № 0000771 від 06.07.2014 ОСОБА_5 має процесуальний статус свідка.

Окрім того, слідчим суддею 21.07.2014 не приймалось рішення про звернення, внесеної за ОСОБА_5 , застави в дохід держави, оскільки ОСОБА_5 не порушувала процесуальних обов`язків підозрюваної.

Відповідно до ст. 201 КПК України підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Після обрання 21.07.2014 ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виникли нові обставини, які не розглядались та не враховувались слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, що є підставою клопотати про зміну запобіжного заходу.

Зокрема, відповідно до висновку судово-медичного експерта у ОСОБА_5 діагностовано хронічний лімфолейкоз, який об`єктивно підтверджується клінічними даними.

З даним захворюванням ОСОБА_5 потребує лікування третинного рівня (високоспеціалізованого), така медична допомога не може бути їй надана в умовах медичних частин пенітенціарної служби або в умовах районних лікарень, тощо.

Сам характер цього захворювання без надання кваліфікованої медичної допомоги супроводжується розвитком різноманітних ускладнень, які здатні призвести до настання смерті. Тривалість такого лікування згідно медичних протоколів МОЗ та ВООЗ складає щонайменше 1 рік.

Захворювання ОСОБА_5 підпадає під перелік захворювань, передбачених «Переліком захворювань, яка є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання», затвердженого Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України 18.01.2000 N3/6.

Окрім того, на протязі тривалого часу ОСОБА_5 проходила стаціонарне лікування з приводу психосоматичних розладів, пов`язаних із самовільним перериванням вагітності у березні 2013 року та тривалим утриманням під вартою. Зокрема, з 7 по 16 червня 2014 року проходила стаціонарне лікування в психосоматичному відділенні Київської міської клінічної лікарні № 8 з діагнозом: «Депресивний епізод (психогенна депресія), затяжний перебіг, стійко виражений астено-депресивний синдром». За висновками лікарів ОСОБА_5 за станом здоров`я не може приймати участь в проведенні слідчих та процесуальних дій.

16.06.2014 року виписана для продовження раніше призначеного лікування та 4-го курсу хіміотерапії з приводу хронічного лімфолейкозу в Національному інституті раку, яке проходила з 17.07.2014 до моменту арешту.

22.07.2014 ОСОБА_5 призначено наступний курс хіміотерапії на 07.08.2014 Національному інституті раку.

Після арешту психосоматичний стан та загалом стан здоров`я ОСОБА_5 різко погіршився. Такому стану сприяло рішення про її арешт, умови тримання у слідчому ізоляторі та надання медичної допомоги:

- двері камери № 363, де ОСОБА_5 у нічний час 21.07.2014 обладнанні, додатковими замками та встановлена цілодобова додаткова варта біля дверей камери ;

- обмежене право ОСОБА_5 на медичний огляд та надання необхідної медичної допомоги працівниками медичної частини Київського СІЗО, в зв`язку відсутністю вільного доступу медичних працівників до хворої ОСОБА_5 ;

- ОСОБА_5 позбавлена можливості на щоденну прогулянку та отримання харчування, передбаченого чинним законодавством;

- визначений спеціальний складу варти (із складу оперативних працівників), яким дозволено конвоювати ОСОБА_5 в умовах СІЗО;

- 7.08.2014 ОСОБА_5 у супроводі конвою з 11 осіб була доставлена до Національного інституту раку для проходження чергової хіміотерапії, де вимушена була здавати аналізи в присутності кількох осіб чоловічої статі.

З огляду на викладене, ОСОБА_5 відмовилась від подальшого проходження курсу хіміотерапії та отримання необхідної медичної допомоги, подала заяву про вихід з громадянства України та перейшла на харчування лише сухарями та водою.

Отже, після зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу на тримання під вартою виникли нові обставини, які не розглядались та не враховувались слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, а саме, різке погіршення її стану здоров`я та необхідність надання їй належної медичної допомоги у спеціалізованому медичному закладі третинного рівня.

ОСОБА_5 раніше до кримінальної, адміністративної та дисциплінарної відповідальності не притягувалась. Має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Донька ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2012 року у зв`язку з неодноразовими обшуками, вилученням її особистих дитячих речей, арештами матері, зникненням батька - постійно знаходиться у стресовому стані під наглядом лікаря. Найменша донька ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , збирається йти до 1 класу школи, бентежиться чи встигне мати повернутися з «лікарні» та відвести її до школи 1 вересня.

З огляду на викладене, з метою забезпечення належного лікування ОСОБА_5 , з урахуванням її особи, позитивних характеристик, належної попередньої її процесуальної поведінки, що вона має на утриманні 3-х малолітніх дітей, є всі підстави змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на заставу, яка раніше визначена та внесена у розмірі у сумі 6116100,00 гривень.

Під час судового розгляду захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та сама підозрювана ОСОБА_5 підтримали клопотання, посилаючись на викладені обставини, просили його задовольнити. Захисник ОСОБА_8 також просив взяти до уваги особисту поруку відповідних осіб щодо взяття підозрюваної особи на поруку.

Слідчий ОСОБА_11 та прокурор ОСОБА_3 фактично не заперечували проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу , зазначаючи те, що дійсно захворювання яке було виявлено у підозрюваної особи потребує такого медичного лікування яке в умовах слідчого ізолятора є утрудненим. При цьому зазначили , що обов`язковою умовою зміни запобіжного заходу є визначення додаткових зобов`язань підозрюваній особі , зокрема : носити електронні засоби зв`язку , не з`являться в таких місцях як Залізничний вокзал, Автовокзал, Аеропорт Київ та Бориспіль та Київській метрополітен, здати назберігання національний паспорт, з залишенням застави , а також тих обов`яків що були покладені раніше . Слідчий зазначив , що в даний час ОСОБА_5 є підозрюваною лише щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч5 ст.191 КК України.

Вислухавши захисників, підозрювану , слідчого та прокурора, допитавши в якості експерта ВаліахметоваД.Е. , дослідивши надані стороною захисту документи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно ст.195 КПК України електронні засоби контролю можуть застосовуватися:

1) слідчим на підставі ухвали слідчого судді, суду про обрання стосовно підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, якою на останнього покладено відповідний обов`язок; Не допускається застосування електронних засобів контролю, які суттєво порушують нормальний уклад життя особи, спричиняють значні незручності у їх носінні або можуть становити небезпеку для життя та здоров`я особи, яка їх використовує.

Встановлено, що 28 грудня 2012 року до підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі , що перевищує 300 розмірів мінімальної заробітної плати , а саме 6 116 100грн. Також на підозрювану покладено наступні обов`язки :

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування ГСУ МВС України та до суду;

- не відлучатись із населеного пункту , в якому вона зареєстрована, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон. Термін дії обов`язків визначено два місяці з моменту внесення застави.

27 березня 2014 року підозрювану ОСОБА_5 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням 09 липня 2013 року застави у розмірі 6 116 100грн.

11 липня 2014 року було відмовлено в клопотанні про покладення додаткових обов`язків відносно ОСОБА_16

21 липня 2014 року підозрюваній ОСОБА_5 змінено запобіжний захід на тримання під вартою .

Також встановлено, що з 18 липня по 20 липня 2014 року підозрювана ОСОБА_5 проходила курс лікування з приводу виявленого у неї захворювання : хронічний лимфолейкоз . 07 серпня 2014 року необхідно було з`явитись для продовження лікування до Національного інституту рака.

Із висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 13.05.2014р. №896/Ж, складеного лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_17 , підтриманий ним під час допиту в якості експерта в судовому засідання під час розгляду клопотання, видно, що виявлене (згідно медичної документації) у ОСОБА_5 захворювання хронічний лімфолейкоз, є хронічним , клінічний перебіг якого обчислюється місяцями-роками. Головним критерієм діагностування такого захворювання є метод імунофенотипування . Лікувально--профілактична допомога, яку потребує ОСОБА_5 , а саме третинного рівня (високоспеціалізована), не може бути надана в умовах медичних частин пенітенціарної служби або в умовах районних лікарень тощо. Взагалі, тривалість лікування та необхідність проведення відповідних додаткових обстежень та досліджень, можуть визначатися виключно клінічними лікарями. Тобто, наданому етапі, не можна виключати необхідності госпіталізації ОСОБА_18 для отримання ним як лікування так і проведення необхідних обстежень (досліджень).

Вищевказане дозволяє зробити висновок, що під час проведення курсу лікування, як агресивного його виду - хіміотерапії, що супроводжується зниженням імуп тету та є ризик виникнення ускладнень, обумовлених приєднанням вторинних інфекцій, є підстави вважати, що на час вказаного лікування, ОСОБА_5 , потребує обмеження у контактуванні. Адже з огляду на це, на час проведення цього лікування є обґрунтоване ствердження про необхідність відтермінування проведення і тих дій, що здатні утворити загрози стану її здоров`я. У своєму звичайному перебігу, без надання кваліфікованої медичної допомог виявлене захворювання супроводжується розвитком різноманітних ускладнень, най загрозливіші з яких - збільшення селезінки та печінки; падіння рівня еритроцитів та тромбоцитів, що обумовлює внутрішні кровотечі; приєднання вторинних інфекцій (дихальних шляхів тощо), в тому числі, ускладнень, які, без належного лікування основного захворювання, здатні : призвести до настання смерті.

На 07 серпня 2014 року було заплановано курс поліхіміотерапії. Під час вказаного обстеження, яке проходило за умовами тримання під вартою ОСОБА_5 , остання відмовилась від подальшого обстеження та лікування враховуючи неможливість у вільному доступі здати необхідні аналізи та отримати необхідні процедури.

Із листа Національного інституту рака від 13 серпня 2014 року видно, що враховуючи індолентний (хронічний)перебіг захворювання неможливо прогнозувати наслідки в разі не отримання ОСОБА_5 необхідного лікування.

Також із наданих медичних документів вбачається, що підозрювана у зв`язку з рядом подій, має важкий психоемоційний стан.

З огляду на встановлене, суд вважає, що з метою дотримання необхідності проведення відповідного лікування підозрюваною ОСОБА_5 виявленого захворювання, яке в умовах триманні під вартою є ускладненим та може призвести до порушення вимог ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід з тримання під вартою необхідно змінити на заставу , яка обрана у розмірі 6 116 100грн., та яка внесена 09 липня 2013 року, та знаходиться на депозитному рахунку Печерського районного суду м. Києва.

В цьому випадку вважаю, що підлягає задоволенню клопотання слідчого про покладення додаткових обов`язків визначених ст. 194 КПК України з метою належної поведінки підозрюваної особи та забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків, зокрема : не відвідувати певні місця , та носити електронний носій. В даний час обставин, які б суттєво будуть порушувати нормальний уклад життя підозрюваної , спричинять їй незручності у носінні або можуть становити небезпеку для її життя та здоров`я не встановлено. При цьому зобов`язання здати на зберігання в умовах застосування електронного пристрою, та необхідності подання в державних та інших установах паспорт громадянина України, що засвідуєч особу, вважаю недоцільним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 176, 177,178,182,183,193,194, 195,196,201,202,206 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.

Змінити запобіжний захід підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києві від 21 липня 2014 року з тримання під вартою на заставу, розмір якої визначений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 грудня 2012 року в розмірі 6 116 100грн. з залишенням визначених обов`язків та покладенням додаткових обов`язків строком не більше два місяці :

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування ГСУ МВС України, прокуратури та до суду;

- не відлучатись із населеного пункту , в якому вона зареєстрована, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;

- не відвідувати залізничні вокзали у м.Києві, аеропорт «Київ» та аеропорт "Бориспіль", а також Київській метрополітен;

- носити електронний засіб контролю.

Звільнити підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з під варти .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1