Справа № 196/846/15-к
№ провадження 1-кп/196/92/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Царичанського району ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000327 від 22 червня 2015 року стосовно ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гринява Верховинського району Івано-Франківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ), який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.06.2015 року близько 21.00 год. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 перебували в приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 та належного ОСОБА_5 , де сумісно з останнім розпивали спиртні напої.

Під час сумісного розпиття спиртних напоїв ОСОБА_4 помітив біля ліжка в приміщенні будинку, розташованого за вищевказаною адресою мобільний телефон марки «Нокіа 1203-2», належний ОСОБА_5 , після чого в нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

07.06.2015 року після розпиття спиртних напоїв близько 22.00 год. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 покинули територію домоволодіння ОСОБА_5 .

Після чого близько 22.30 год. 07.06.2015 року ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна повернувся до території домоволодіння, що належить ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , де через відчинені вхідні двері, пройшов до середини приміщення будинку, та діючи умисно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу взяв мобільний телефон марки «Нокіа 1203-2», вартістю 250 грн., з сім-карткою оператора «Київстар», вартістю 10 грн., без грошових коштів на рахунку та вийшов з будинку і покинув територію домоволодіння, належну гр. ОСОБА_5 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим таємно викрав вказаний телефон, вартістю 250 грн. з сім-карткою оператора «Київстар», вартістю 10 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 260 грн., тобто вчинив злочин передбачений ст. 185 ч. 1 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст. 185 ч. 1 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, йому роз`яснені судом.

Крім того, обвинувачений зазначив, що угода про примирення укладена ним з потерпілим добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що угода про примирення, яка укладена між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , може бути затверджена.

Так, згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Зміст наданої суду угоди про примирення від 17.07.2015 року відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч. 1 КК України. Запевнив, що повністю зрозумів роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч. 5 ст.474 КПК України про те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а він має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Крім того, суд переконався, що громадянину ОСОБА_4 зрозумілі наслідки укладення та затвердження вказаної угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також характер обвинувачення, в якому він визнав себе винуватим і вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження судом угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбаченні в угоді.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, є вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Суд приходить до переконання, що визначене угодою покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян відповідає вимогам чинного законодавства.

Керуючись ч.1 ст. 314, 369, 370, ч.3 ст. 469, ст. ст. 471, ст. 474 та ст. 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 17.07.2015 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000327 від 22 червня 2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн..

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Царичанський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1