Провадження № 11-кп/792/619/15
Справа № 676/5286/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.122 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000405 від 08 березня 2015 року, за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 27 серпня 2015 року,

у с т а н о в и л а :
вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 27 серпня 2015 року

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Москва, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, не працює, раніше судимий вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07 жовтня 2011 року за ч.2 ст.307, ч.2 ст.315, ч.1 ст.69, ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 22 травня 2013 року умовно-достроково, невідбута частина покарання 10 місяців 4 дні;

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, з призначенням покарання у виді 1 року обмеження волі.

Згідно зі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти вказану інспекцію про зміну місця проживання.

За вироком суду, ОСОБА_7 близько 20 години 08 березня 2015 року, перебуваючи на перехресті вул. Вутіша, 1 та Суворова, 38 у м. Кам`янці-Подільському, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 наніс останньому один удар кулаком в обличчя, в результаті чого заподіяв середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 просив вирок суду скасувати, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі винного.

Просив ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Зазначав, що судом належним чином не ураховано, що обвинувачений раніше судимий, на шлях виправлення не став, завданої йому шкоди не відшкодував. Крім того, внаслідок заподіяної йому травми він став інвалідом.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 проти задоволення апеляційної скарги; думку прокурора про залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.349 КПК України суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Таке рішення суду відповідає вимогам закону. У зв`язку з цим фактичні обставини кримінального провадження не можуть бути предметом розгляду в апеляційному порядку.

Проте, апеляційний суд не позбавлений можливості перевірити законність та обґрунтованість вироку суду в частині призначеного обвинуваченому покарання, про що наголошується в апеляційній скарзі потерпілого.

При призначенні покарання судом ураховано ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_7 визнав свою вину, щиро розкаявся, частково відшкодував завдану шкоду потерпілому, що судом визнано обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Ураховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_7 раніше судимий, разом з тим позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, має на утримані вагітну дружину, а на час апеляційного розгляду утримує сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; думку потерпілого, щоб не позбавляти того волі, суд дійшов правильного висновку про те, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Таке покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_9 про м`якість призначеного судом покарання на увагу не заслуговують, оскільки при розгляді справи в суді він просив не позбавляти обвинуваченого волі.

Не є обґрунтованими і твердження апелянта про те, що обвинувачений не відшкодував заподіяну йому шкоду.

У місцевому суді потерпілий ОСОБА_9 підтвердив, що обвинуваченим ОСОБА_7 йому відшкодовано 2 000 грн. Цивільного позову він до обвинуваченого не пред`являв, доказів на підтвердження здійснених ним витрат на лікування суду не надав.

Незважаючи на те, що місцевим судом потерпілому було роз`яснено порядок отримання таких доказів, останній апеляційному суду їх також не представив.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни вироку суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 27 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2