В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 009181 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 23.06.2015 року приблизно о 13 годині 00 хвилин перебував за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 де у нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, піднявся на технічний поверх під`їзду, де за допомогою викрутки відчинив замок та незаконно проник до технічного ліфтового приміщення. Перебуваючи всередині ліфтового приміщення ОСОБА_4 відкрутив та дістав електромагнітну гальмівну котушку ліфта.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викрадену електромагнітну гальмівну котушку ліфта розібрав, мідні дроти, які знаходились в ній здав до пункту прийому вторинної сировини, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Марка Черемшини, 4, а отриманими за них грошовими коштами у сумі 260 гривень 00 копійок розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 , завдав майнової шкоди Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на загальну суму 1 101 гривня 61 копійка.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та показав, що дійсно 23.06.2015 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, він перебуваючи за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , проник до технічного ліфтового приміщення звідки таємно викрав електромагнітну гальмівну котушку ліфта, яку розібрав на мідні дроти та здав до пункту прийому вторинної сировини. Також додав, що щиро кається у скоєному.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин справи, наявності пом`якшуючих покарання обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: