Номер провадження 1-кп/643/655/15
УХВАЛА

14.08.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,
- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
В С Т А Н О В И В :
До Московського районного суду м. Харкова з прокуратури Московського району м. Харкова надійшли матеріали кримінального провадження за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України із затвердженим обвинувальним актом.
Ухвалою суду від 07.07.2015 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
Відносно ОСОБА_4 ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26.06.2015 року, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці з 26.06.2015 року по 24.08.2015 року.
В судовому засіданні 14.08.2015 року, прокурор заявив клопотання про зміну відносно обвинуваченого запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, посилаючись на те, що обвинувачений не прибував за викликом суду, прокурора та слідчого в декілька разів в підготовчі судові засідання, залишив місце свого мешкання.
Суд, вислухав позиції обвинуваченого, який заперечував проти задоволення клопотання прокурора, та зазначив, що зобов`язується постійно мешкати за адресою його реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 ., вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
При вирішенні питання щодо зміни чи продовження дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та реєстрації.
На думку суду, прокурором не наведено переконливих мотивів, що обвинувачений може ухилятись від суду, чи іншим чином перешкоджати правосуддю, а ризик впливу на потерпілого, та свідків може бути мінімізований за рахунок інших запобіжних заходів. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, а також, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно продовжити строк обранного відносно останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту терміном на шістдесят днів.
Керуючись ст.177, 181, 331 КПК України суд,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання прокурора відмовити.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, продовжити з виконанням раніше зазначених обов`язків, згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 26.06.2015 року, строком на 60 днів, а саме до 12 жовтня 2015 року.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: ОСОБА_1