Справа № 368/2466/14-к
Провадження 1 кп/368/16/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2015 р. Кагарлицький районний суд Київської області
В складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
При секретарі: ОСОБА_3
Прокурора: ОСОБА_4
Присяжних: ОСОБА_5
ОСОБА_6
ОСОБА_7
Обвинувачених: ОСОБА_8
ОСОБА_9
Захисників: ОСОБА_10
ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик Київської кримінальне провадження 1 кп/368/16/15, справа № 368/2466/15 к, за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000757 від 16.08.2013 року за обвинуваченням
- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, який обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України;
- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, судимого 12.07.2006 року Козятинським районним судом Вінницької області за ст. 187 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, 21.01.2009 року Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення золі, який обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні, яке відбулося 21.12.2015 року, обвинувачений ОСОБА_9 заявив клопотання про визнання недопустимим доказом проведення слідчого експерименту з його участю, обґрунтовуючи своє клопотання наступним:
- керуючись ст.. 89 КК України просить визнати вищевказаний доказ, так як він здобутий з істотним порушенням прав людини та з істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону під час досудового слідства.
Так, у порішення вимог ч. 1 ст. 46, ч. 1 ст. 52, ч. 2 ст. 78 КК України, його захист у вчиненні особливо тяжкого злочину, який по відношенню до нього є повністю сфабрикованим, здійснювався захисником, який уже здійснював захист підозрюваного ОСОБА_8 .
В той же час, вони надавали різні покази і їхні інтереси суперечили один одному.
Таким чином, все досудове слідство, в тому числі і відео відтворення здійснено за відсутності в нього захисника, участь якого є обов`язковою.
Тому відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 87 КК України, даний доказ є недопустимим, бо отриманий в наслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Тому вважає, дослідження даного доказу, який є з істотними порушеннями прав людини, є затягування судового розгляду, так як відповідно до ч. 3 ст. 87 КПК України, даний доказ повинен визнаватися судом недопустимим під час будь якого судового розгляду.
Захисник ОСОБА_10 клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 підтримав.
Обвинувачений ОСОБА_8 клопотання підтримав.
Захисник ОСОБА_11 клопотання підтримав.
Прокурор ОСОБА_4 проти клопотання заперечував, так як вважає його не обґрунтованим.
Суд, вислухавши клопотання, вислухавши думку інших учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови в задоволенні клопотання, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Питання недопустимості доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини врегульовано ст.. 87 КПК України.
Так, згідно ст.. 87КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:
1. здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;
2. отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;
3.порушення права особи на захист;
4. отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;
5. порушення права на перехресний допит;
6. отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.
Так, обвинувачений ОСОБА_9 посилається на ту обставину, що було порушено його права на захист під час проведення такої слідчої дії, як слідчий експеримент від 04 вересня 2013 року, що передбачено п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України.
Суд критично відноситься до даного твердження, так як в заключній частині вищевказаного процесуального документу міститься підпис захисника ОСОБА_9 , - ОСОБА_12 , який на той час здійснював захист обвинуваченого, що спростовує ту обставину, що під час проведення слідчої дії було порушено право на захист.
Дійсно, в даному процесуальному документі відсутній підпис обвинуваченого, так як він його відмовився підписувати, проте, суд дану обставину сприймає позитивно, так як, на думку суду, підозрюваний на той час, а на даний час обвинувачений ОСОБА_9 правомірно скористався своїми процесуальними правами, які передбачені ст.. 42 КПК України, та відмовився з тих чи інших причин, ( які він не повинен навіть пояснювати), від підписання протоколу, що не є порушенням норм КПК України, а підпис захисника, яка є обов`язковою, міститься на даному процесуальному документі.
Що ж стосується твердження обвинуваченого ОСОБА_9 про ту обставину, що даний захисник не мав право захищати його інтереси, так як його покази та підозрюваного ОСОБА_8 суттєво відрізняються, то суд до даної позиції відноситься критично, так як в судовому засіданні згідно ухвали суду про порядок дослідження доказів по справі, обвинувачені будуть допитуватися лише після дослідження доказів по справі, доказів свідків, огляду речових доказів, а тому на даному етапі судового слідства питання про належність чи не належність захисника суд оцінити не може.
Окрім того, слід зазначити, що слідчий експеримент складається як з протоколу, так і відео зйомки даної процесуальної дії, а тому вирішення питання про допустимість доказів на думку суду слід вирішити також після огляду відео зйомки даної слідчої дії, тобто, повного дослідження доказу в комплексі.
Відповідно, з огляду на наступне, суд вважає заявлене клопотання передчасним, та таким, яке задоволенню не підлягає.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст..87, 89, ч. 2 ст. 369, 370 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про визнання недопустимим доказом протоколу проведення слідчого експерименту з його участю від 04.09.2013 року, - відмовити.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Присяжні: ОСОБА_5
ОСОБА_6
ОСОБА_7