Справа № 364/1201/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1341/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 03.12.2015

УХВАЛА
Іменем України
3 грудня 2015 року. м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄДРДР № 0000014 від 20 січня 2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Володарського районного суду Київської області від 18 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 29.08.2012 Володарським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_7 , повторно, в середині січня 2015 року, точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено, з метою вчинення крадіжки, прибув до приміщення цеху по виготовленню напівфабрикатів, яке належить ТОВ АВМ та розташоване за адресою: вул. Фермерська, 1, с. Логвин, Володарського району. З метою вчинення крадіжки ОСОБА_7 , користуючись відсутністю сторонніх осіб, таємно, шляхом вільного доступу проник до приміщення вказаного цеху, з якого умисно, з корисливих мотивів, здійснив крадіжку наступних речей: - болти та гайки М8 М10 загальною вагою 20 кг., а також металеві прут, ящик, відрізки арматури, відрізки кутників.

В подальшому, вказане викрадене майно ОСОБА_7 перемістив до лісу в с. Логвин Володарського району, який розташований поблизу приміщення вказаного цеху. Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, продавши його ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 170 грн. В результаті крадіжки ОСОБА_7 завдав ТОВ АВМ матеріальну шкоду на загальну суму 1355 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду обвинувачений подав апеляційну скаргу в якій просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 день.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вирок надто суворий та такий, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного. Вказує, що за час проведення досудового слідства він вже багаторазово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення, навчений та покараний наріканнями оточуючих людей. Вважає, що за таких обставин суд мав можливість та законні підстави призначити йому менш суворе покарання в межах санкції статті.

В запереченнях на апеляцію прокурор, обґрунтовуючи правильність призначення судом покарання обвинуваченому, вказуючи на необґрунтованість доводів ОСОБА_7 просить вирок суду залишити без змін, а апеляцію обвинуваченого без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок залишити без змін, пояснення обвинуваченого в підтримку поданої ним апеляційної скарги перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судом першої інстанції, за згодою сторін, було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, оскільки учасники судового провадження правильно розуміли зміст цих обставин, і у суду не було сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

В зв`язку із цим, суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст . 349 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до вимог ст. 404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Що ж стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання та обставин, які враховуються при його призначенні то, колегія суддів, приймаючи до уваги вимоги ст. 404 КПК України приходить до наступних висновків.

Як зазначено у вироку суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, а саме, що він не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на своєму утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, по місцю проживання характеризується задовільно, відсутність обставин що обтяжують покарання, думку потерпілої сторони, представник якої не наполягав на суворій мірі покарання, а також пом`якшуючі покарання обставини його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Саме з врахуванням наведених обставин суд призначив обвинуваченому мінімальне покарання, передбачене законом за вчинення даного злочину

Наряду з пом`якшуючими покарання обставинами, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_7 вчинив злочин віднесений законом до категорії тяжких, який вчинив в період іспитового строку при засудженні за аналогічний злочин. Саме з врахуванням зазначених обставин, мотивувавши належним чином своє рішення у вироку, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і про необхідність його засудження до покарання у виді позбавлення волі. Правильно застосував суд і приписи ст. 71 КК України.

Враховуючи вищевикладене, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що вирок суду першої інстанції є надто суворим, не знаходять свого підтвердження та спростовуються як матеріалами кримінального провадження так і текстом самого вироку в якому зазначено обставини враховані судом при призначенні покарання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Володарського районного суду Київської області від 18 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою , - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді