Справа № 368/1961/15-к
провадження № 1-в/368/175/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" листопада 2015 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
представника ВК ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
представника трудового колективу ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львів, освіта середньо - спеціальна, громадянину України, розлученому, жителю до засудження АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вироком Сихівського районного суду м. Львова від 21.10.2013 року засуджений за ст. 286 ч. 2 КК України до шести років шести місяців позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20.12.2013 року вирок Сихівського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2013 року залишено без змін.
Початок строку покарання 12.08.2013 року.
Кінець строку покарання 12.02.2020 року.
1/3 строку покарання 12.10.2015 року.
Із спільного подання Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області та спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації Київської області вбачається, що ОСОБА_5 , відбуваючи покарання, до праці відноситься добре, заходи виховної спрямованості відвідував регулярно, реагує на них правильно, має хорошу поведінку, приймає активну участь у громадському житті відділення та установи, разом з тим за добросовісне відношення до праці та громадських доручень, зразкову поведінку має від адміністрації установи сім заохочення та не мав дисциплінарних стягнень.
Обмірковуючи вказане подання, заслухавши висновок прокурора, який підтримав подане подання Кагарлицькою виправною колонією, але вважає, що можливо замінити невідбуту частину основного покарання на обмеження волі, думку представника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області, який підтримав подане ними подання, а щодо клопотання засудженого покладається на погляд суду, засудженого ОСОБА_5 , який подав клопотання про зміни йому невідбутої частини покарання на більш м`яке, а саме: виправні роботи, представника трудового колективу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 3 ст. 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Сихівського районного суду м. Львова від 21.10.2013 року засуджений за ст. 286 ч. 2 КК України до шести років шести місяців позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20.12.2013 року вирок Сихівського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2013 року залишено без змін.
Засуджений ОСОБА_5 з 13.08.2013 року утримувався у Львівському СІЗО, де заохочень не мав та не дисциплінарних стягнень.
05 лютого 2014 року засуджений ОСОБА_5 прибув до Кагарлицької виправної колонії № 115 Київської області та, відбуваючи покарання, до праці відноситься добре, заходи виховної спрямованості відвідував регулярно, реагує на них правильно, має хорошу поведінку, приймає активну участь у громадському житті відділення та установи, разом з тим за добросовісне відношення до праці та громадських доручень, зразкову поведінку має від адміністрації установи сім заохочення та не мав дисциплінарних стягнень.
Відповідно до вимог ст. 82 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" заміна невідбутої частини основного покарання більш м`яким можлива лише після фактичного відбуття засудженим не менше 1/3 строку покарання за необережний тяжкий злочин та повного і всебічного вивчення даних про його особу.
При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 82 КК України суд за наявністю визначених законом підстав вправі замінити засудженому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням. При цьому нове покарання визначається з урахуванням його розташування в системі покарань, зазначених в ст. 51 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
12 жовтня 2015 року засудженим ОСОБА_5 було відбуто 1/3 призначеного строку покарання /а.п. 1/.
Злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України є необережним тяжким злочином. Станом на 12.10.2015р. ОСОБА_5 відбув 1/3 частину строку призначеного покарання, по прибуттю в колонію був працевлаштований різноробочим на виробництві установи, до роботи ставився добросовісно, мав 7 заохочення за добросовісне відношення до праці та сумлінну поведінку, не мав дисциплінарних стягнень, вину в скоєному злочині визнав, розкаюється, став на шлях виправлення, поводить себе правильно, з адміністрацією колонії коректний та ввічливий, в колективі засуджених не конфліктує, виказує позитивні плани на майбутнє.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч.1 ст.82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.
При заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, суд не може вийти за межі розміру покарання, визначеного законом для даного виду.
Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким - обмеження волі - може бути застосована, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення та фактично відбув строк покарання, визначений в ч.4 ст.82 КК України.
Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, дотримання режиму відбування покарання, однак ефективність і гарантованість цього процесу можлива і за умови застосування до нього більш м`якого покарання.
Таким чином суд повно і всебічно вивчивши дані про особу засудженого та дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 61 КК України, засудженому ОСОБА_5 слід замінити невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі відповідно до ст. 51 КК України, обмеження волі є більш м`яким видом покарання порівняно з позбавленням волі на той же строк.
Тобто, відносно засудженого ОСОБА_5 можливо прийняти рішення про задоволення подання та замінити засудженому невідбутої частини основного покарання 4 роки 3 місяців 7 днів позбавлення волі на більш м`яке у виді 4 років 3 місяців 7 днів обмеження волі.
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про необхідність заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи не грунтуються на вимогах закону, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, строк невідбутої частини покарання ОСОБА_5 становить більше двох років, а покарання у виді виправних робіт, відповідно вимог ст. 57 КК України, може бути призначене на строк не більше двох років.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.. 537, 539 КПК України (в редакції 2012 року), ст.. 82 КК України та Кримінально виконавчим кодексом України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 за вироком Синівського районного суду м. Львова від 21.10.2013 року та ухвали Апеляційного суду Львівської області від 20.12.2013 року не відбуту частину строку основного покарання 4 (чотири) роки 3 (три) місяців та 7 (сім) днів у виді позбавлення волі замінити на 4 (чотири) роки 3 (три) місяців та 7 (сім) днів обмеження волі.
Направити засудженого ОСОБА_5 до місця відбування покарання у вигляді обмеження волі у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 7 діб.
Суддя ОСОБА_1