АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/1708/15-к Номер провадження 11-кп/786/59/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2015 року,- ВСТАНОВИЛА :
Цією ухвалою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 25.10.2014 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, -

скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та ухвалено направити останнього в місця позбавлення волі для відбування призначеного судом покарання у вигляді 3 років позбавлення волі відповідно до вироку Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2014 року за ч.3 ст. 185 КК України.

Суд в ухвалі прийняте рішення мотивував тим, що засуджений ОСОБА_8 на обліку в Кременчуцькій районній КВІ знаходиться з 03.12.2014 року.

Бесіда про порядок відбуття іспитового строку йому була роз`яснена 15.12.2014 року належним чином, під розпис та зрозуміло. Проведена профілактична бесіда, в якій він попереджався про наслідки порушення встановлених судом обов`язків, але незважаючи на це, засуджений ОСОБА_8 21.01.2015 року допустив неявку на реєстрацію, внаслідок чого був викликаний поштою на 29.01.2015 року.

З`явився до інспекції 30.01.2015 року, де при наданні письмового пояснення повідомив, що не з`явився в інспекцію на реєстрацію, так як він захворів, до лікаря не звернувся тому документально підтвердити хворобу не міг, хоча засуджений попереджався, що у разі хвороби він повинен підтвердити це документально.

Засудженому було винесено застереження у виді письмового попередження, але не зважаючи на це, засуджений знову не з`явився на реєстрацію 18.02.2015, 04.03.2015, 18.03.2015, 01.04.2015 року та за викликом на 27.02.2015 року. 27.02.2015 року направлялося подання про привід до Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області і згідно наданих матеріалів, засуджений ОСОБА_8 був відсутнім за адресою свого мешкання і місцезнаходження його було невідоме. 11.03.2015 року інспектором Кременчуцького РП КВІ були розпочаті першочергові розшукові заходи.

12.03.2015 року інспектором Кременчуцького РП КВІ був здійснений виїзд за місцем проживання засудженого, де останній був відсутнім, згідно пояснення бабусі ОСОБА_9 , яка повідомила, що її онук ОСОБА_8 тривалий час вдома не проживає, місцезнаходження його їй невідоме, але періодично він з`являється для того щоб взяти поїсти і зникає. 07.04.2015 року дільничними інспекторами міліції Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області засуджений ОСОБА_8 був доставлений до інспекції, де йому було винесено застереження у виді письмового попередження і відібране пояснення, в якому поважних причин порушення покладених на нього судом обов`язків він вказати не зміг.

Не зважаючи на проведені бесіди із засудженим про відповідальність за порушення порядку і умов відбуття іспитового строку, ОСОБА_8 20.05.2015, 03.06.2015, 17.06.2015. 01.07.2015, 15.07.2015 року знов допустив неявку на реєстрацію, а також за викликом на 28.05.2015 року, тому 29.05.2015 року до Кременчуцького РВ УМВС України було направлено подання про привід засудженого.

22.06.2015 року згідно наданих матеріалів, засудженого не надалося можливості доставити до інспекції у зв`язку з відсутністю останнього за місцем проживання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, вважає її незаконною, прийнятою з порушенням норм кримінального процесуального законодавства, а саме порушенням права на захист, просить постановити ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляцію засудженого, думку прокурора, який вказував на законність ухвали районного суду та заперечив проти поданої апеляції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зокрема, істотними порушеннями кримінального процесуального закону вважаються такі, які перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального правопорушення, встановити істину, забезпечити права і законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

У будь-якому разі судове рішення підлягає скасуванню, якщо порушено право обвинуваченого на захист.

Відповідно до ч.1 ст. 48 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані утримуватися від надання рекомендацій щодо залучення конкретного захисника.

Згідно з приписами ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо:

1) відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника;

2) підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно;

3) слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його.

Захисник може бути залучений слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом в інших випадках, передбачених законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя та суд постановляє ухвалу, якою доручає відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у зазначені у постанові (ухвалі) час і місце для участі у кримінальному провадженні.

Як встановлено перевіркою матеріалів провадження, а саме журналу судового засідання Кременчуцького районного суду від 13 жовтня 2015 року під час судового засідання засудженим ОСОБА_8 заявлено клопотання про залучення захисника для здійснення захисту за призначенням для надання безоплатної правової допомоги, яке судом задоволено.

В подальшому інтереси засудженого в судовому процесі представляв професійний захисник-адвокат ОСОБА_10 , який ухвалу суду не оскаржував.

Рішення про залучення захисника за призначенням у визначених законом випадках, а саме у ч.1 ст.49 КПК України має бути формалізовано судом в ухвалі.

Проте в матеріалах провадження відсутня ухвала районного суду, якою б суд доручав відповідному органу, уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту обвинуваченому ОСОБА_8 за призначенням.

Разом з цим, в порушення вимог ст. 49 КПК України, судом залучено захисника ОСОБА_10 , тоді як в матеріалах провадження відсутнє доручення органу, уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги про призначення саме адвоката ОСОБА_10 для здійснення захисту за призначенням ОСОБА_8 .

Як заявив у судовому засіданні ОСОБА_8 він ніякої угоди із захисником не укладав. Захисник прибув у судове засідання і з ним не розмовляв і позиції захисту не узгоджував.

Про неналежний захист засудженого свідчить і той факт, що захисник ОСОБА_10 , будучи викликаним у судове засідання апеляційної інстанції направив повідомлення про те, що угода з ним була укладена тільки на одне судове засідання. В той же час в матеріалах справи відсутня угода засудженого із захисником.

Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст.7 КПК України та ст. 20 КПК України, згідно з якими до загальних засад відноситься забезпечення права на захист, вказана ухвала відносно ОСОБА_8 підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження на новий розгляд у суд першої інстанції

За таких обставин, судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження було порушено право на захист обвинуваченого ОСОБА_8 , що є істотним порушенням кримінально-процесуального закону, тому колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду необхідно скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

У зв`язку із скасуванням ухвали запобіжний захід застосований до засудженого підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 412, 415 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 у Кременчуцькому районному суді Полтавської області.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , скасувати, звільнивши його з під варти в залі суду негайно.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4