Провадження № 1-кс/344/3645/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ СУ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання від 17.09.2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з скаргою на постанову слідчого СВ СУ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання від 17.09.2015 року про скасування арешту на майно 1/3 квартири АДРЕСА_1 , автомобіля Тойота Ленд Крузер д.н.з. НОМЕР_1 та мобільні телефони Нокіа Е66 та Aple, а також скасування запобіжного заходу у вигляді застави в сумі 17 000 грн., мотивуючи тим, що запобіжний захід та арешт майна, у відповідності до ст.ст. 131, 132 КПК України, є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються на підставі слідчого судді або суду і застосовуються до підозрюваного. Скаржник у даному кримінальному провадженні не є підозрюваним і тому до нього не можуть бути застосовані вказані заходи забезпечення кримінального провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній обставини, просив скаргу задовольнити та скасувати постанову слідчого від 19.09.2015 року та зобов`язати слідчого здійснити процесуальні дії зазначені у клопотанні від 17.09.2015 року.

Прокурор в судовому засіданні просив в задоволенні скарги відмовити, оскільки постанова слідчого є обґрунтованою, а матеріали досудового розслідування передані до Рожнятівського РВ УМВС України в Івано-Франківській області.

Заслухавши скаржника, прокурора, вивчивши матеріали скарги, вважаю наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

В судовому засіданні встановлено, що 17.09.2015 року обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до слідчого з клопотанням про скасування арешту на майно 1/3 квартири АДРЕСА_1 , автомобіля Тойота Ленд Крузер д.н.з. НОМЕР_1 та мобільні телефони Нокіа Е66 та Aple, а також скасування запобіжного заходу у вигляді застави в сумі 17 000 грн.

Постановою слідчого СВ СУ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 19.09.2013 року відмовлено у задоволенні вказаного вище клопотання.

Згідно з ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається із оскаржуваної постанови відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР на підставі матеріалів кримінальної справи № 322870, яка відповідно до постанови Калуського міськрайонного суду від 19.01.2015 повернута прокурору для проведення додаткового розслідування.

Згідно п.12 Перехідних положень КПК України в редакції 2012 року розслідування кримінальних справ, повернутих судом прокурору для додаткового розслідування, проводиться у порядку, передбаченому цим кодексом.

Одночасно, п.9 Перехідних положень передбачено, що запобіжні заходи та арешт майна, застосовані під час досудового слідства до дня набрання чинності КПК України в редакції 2012 року, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим кодексом.

02.08.2011 року апеляційним судом Івано-Франківської області ОСОБА_3 змінено запобіжний захід із взяття під варту на заставу у розмірі 17 000 грн.

При винесенні Калуським міськрайонним судом постанови від 19.01.2015 року про повернення справи прокурору для проведення додаткового розслідування, рішення про зміну, скасування чи припинення запобіжного заходу ОСОБА_3 не приймалось, а слідчий під час проведення додаткового розслідування не уповноважений приймати рішення пр. зміну, скасування чи припинення запобіжного заходу застосованого судом.

Відповідно до ч. 1 ст.165 КПК України в редакції 1960 року, запобіжні заходи у вигляді застави, взяття під варту застосовуються лише за вмотивованою постановою судді чи ухвалою суду. Інші запобіжні заходи застосовуються за постановою органу дізнання, слідчого, прокурора, судді або за ухвалою суду. У ч.2 вказано, що заміна одного запобіжного заходу іншим або його скасування здійснюється органом дізнання, слідчим, прокурором, суддею чи судом з додержанням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

Отже, повноважень для скасування запобіжного заходу у вигляді застави, який застосовано до ОСОБА_3 ухвалою апеляційного суду, слідчий не має. Тому у задоволенні вказаної частини клопотання ОСОБА_3 слідчим було правомірно відмовлено.

Також, 26.08.2011 постановою слідчого накладено арешт на майно ОСОБА_3 - 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 . Дане рішення судами не скасоване ні під час судового розгляду, ні при направленні справи для проведення додаткового розслідування. Враховуючи той факт, що у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов, підстав для скасування арешту майна ОСОБА_3 на даний час немає.

Під час проведення досудового розслідування слідчим було визнано речовими доказами вилучені у ОСОБА_3 мобільний телефон «Nokia Е66» (ІМЕІ НОМЕР_2 ) з чіп-картою «UMC» (номер НОМЕР_3 ), Iphone «Apple» з чіп-картою «Київ-Стар» (номер НОМЕР_4 ) та автомобіль «Toyota Land Cruiser 4.0», 2005 року випуску, н.з. НОМЕР_5 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 . Мобільний телефон «Nokia Е66» та Iphone «Apple» зберігаються при матеріалах кримінального провадження, підстави для їх повернення власнику відсутні, а автомобіль «Toyota Land Cruiser 4.0» передано на відповідальне зберігання власнику згідно рішення суду. Арешт на вказане майно (телефони та автомобіль) під час досудового розслідування та судового розгляду не накладався.

Скаржником не спростовано обставин та фактів викладених слідчим в постанові, слідчим винесено обґрунтовану постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , а тому підстав для її скасування немає.

Слід також зазначити, що чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчинення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення. При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатніх за їх переконанням для прийняття вмотивованого рішення.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ СУ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання від 17.09.2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1