Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 10-348/2010 Головуючий в 1 інстанції: Бочко Ю.І.
Категорія: постанова про обрання Доповідач: Гемма Ю.М.
УХВАЛА

іменем України

10 грудня 2010 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Годуна В.А.,

суддів Гемми Ю.М.. ОСОБА_1,

з участю прокурора Котенко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 29 листопада 2010 року,-

встановила:

Цією постановою відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обраний запобіжний захід - підписка про невиїзд стосовно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, освіта

неповна середня, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.

Херсоні, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України.

ОСОБА_2 органом досудового слідства підозрюється в тому, що він 16 листопада 2010 року близько 14 год. біля будинку №46 по вул. Безроднього у м. Херсоні за попередньою змовою з невстановленою особою, шляхом ривка у неповнолітнього ОСОБА_3, 1998р. народження, відкрито заволодів мобільним телефоном «Соні-Еріксон» вартістю 1500 грн. з чипом МТС, на рахунку якого було 10 гри., а всього заподіяв ОСОБА_4 - батьку неповнолітнього потерпілого матеріальну шкоду на суму 1530 грн.

Відмову в обранні щодо ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обирання щодо нього підписки про невиїзд, суд обгрунтував у постанові тим, що ОСОБА_2 має постійне місце проживання, раніше не судимий, являється неповнолітнім. При цьому одна лише тяжкість інкримінованого злочину не є безумовною підставою для взяття під варту. Доказів того, що, знаходячись на волі підозрюваний зможе ухилитись від слідства та суду, продовжить свою злочинну дяльність, зможе завадити встановленню істини у справі - суду не надано.

В апеляції прокурор указує на незаконність постанови суду. Так, суд не врахував, що ОСОБА_2 обвинувачується слідством у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких. Відповідно до ст.155 КПК України утримання під вартою як запобіжний захід застосовується в справах про злочини, по яких законом передбачено позбавлення волі строком більше трьох років. Злочин був скоєний щодо неповнолітнього, що характеризує підозрюваного з негативної сторони. Особу, з якою було вчинено злочин, не встановлено, а тому ОСОБА_2 може перешкоджати встановленню її місця знаходження. Таким чином, у слідства були всі підстави вважати, до

підозрюваний у випадку обранні запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд може перешкоджати встановленні істини у справі й ухиляться від кримінальної відповідальності, а також продовжити злочинну діяльність, тиснути на свідків, перешкоджати встановленню місця знаходження інших осіб, причетних до злочину.

Просить постанову суду скасувати, а справу з поданням слідчого направити на новий судовий розгляд іншому судді.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляцію, просив скасувати постанову суду, а справу направити на новий судовий розгляд, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні подання слідчого про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обираючи йому підписку про невиїзд, суд обгрунтовано взяв до уваги те, що ОСОБА_2 має постійне місіє проживання, раніше не судимий, являється неповнолітнім.

Суду першої інстанції не були надані переконливі докази того, що підозрюваний знаходячись на волі буде ухилятись від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність, перешкоджатиме встановленню істини у справі та виконаних» процесуальних рішень. Сам по собі факт підозрівання ОСОБА_2 у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строг понад 3 роки, на що посилається апелянт, - не може бути причиною для взяття підозрюваного під варту без надання суду доказів наявності для того підстав, яхі вказані в ст. 148 КПК України.

Доводи апеляції про те, що, знаходячись на підписці про невиїзд. ОСОБА_2 буде перешкоджати встановленню істини у справі: тиснути на свідків та заважати встановленню місця знаходження осіб, причетних до злочину - являються голослівними, оскільки жодного доказу цього апелянт не надав. Навпаки, ях видно із протоколу допиту ОСОБА_2 в якості підозрюваного, він свою вину визнав, дав показання про обставин справи та щодо особи, яка вчинила разом із ним злочин (а.с.5)

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обрання щодо підозрюваного підписки про невиїзд - є законною та обгрунтованою, такою, що відповідає вимогам ст.ст. 148, 150, 155 КПК України.

Керуючись ст.ст.З65. 366 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 29 листопада 2010 року про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обрання підписки про невиїзд стосовно ОСОБА_2 - залишити без змін.

Головуючий:

Судді: