Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/52/15-к
Провадження № 1-кп/490/6/2015
Центральний районний суд міста Миколаєва
У складі : головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, здобув середню спеціальну освіту, виконує разові будівельні роботи, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджувався:
-18 жовтня 2005 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 4 років позбавлення волі, звільнився 18 серпня 2012 року в зв`язку із заміною не відбутої частини покарання 1 року 4 місяців 21 дня на більш м`яке виправні роботи;
-7 лютого 2014 року Заводським районним судом міста Миколаєва за частиною 1 статті 309 Кримінального Кодексу України до 1 року позбавлення волі, був звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з іспитовим строком в 1 рік;
-28 квітня 2014 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 309 Кримінального Кодексу України остаточно на підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України за сукупністю злочинів до 2 років 6 місяців позбавлення волі, був звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з іспитовим строком в 2 роки;
-24 квітня 2015 року Заводським районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі частини 1 статті 71 Кримінального Кодексу України до цього покарання частково приєднане покарання, призначене вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 28 квітня 2014 року та остаточно за сукупністю вироків призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки
у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України,
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, здобув середню спеціальну освіту, займається торгівлею, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджувався:
-12 березня 2010 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 263 Кримінального Кодексу України до 2 років позбавлення волі, був звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з іспитовим строком в 1 рік;
-15 липня 2010 року Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, був звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з іспитовим строком в 2 роки;
-2 серпня 2011 року Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України остаточно за сукупністю вироків до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 12 березня 2013 року умовно-достроково, не відбута частина покарання становила 9 місяців 27 днів;
-16 квітня 2014 року Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною 1 статті 309 Кримінального Кодексу України до 1 року позбавлення волі, був звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з іспитовим строком в 1 рік;
-4 листопада 2014 року Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України остаточно за сукупністю вироків до 3 років 2 місяців позбавлення волі;
-25 грудня 2014 року Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України до 2 років позбавлення волі, на підставі частини 1 статті 71 Кримінального Кодексу України до цього покарання частково приєднане покарання, призначене вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 4 листопада 2014 року та остаточно за сукупністю вироків призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи засудженим 18 жовтня 2005 року за злочин, передбачений частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, та ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово засудженим за злочини проти власності, востаннє 4 листопада 2014 року за вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, знов вчинили розкрадання чужого майна за таких обставин.
8 жовтня 2014 року ОСОБА_4 , досягнувши змови з іншою особою та діючи узгоджено з такою особою, таємно викрав з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований на території торгівельного центру «Магелан» за адресою: АДРЕСА_3 , пару чоловічого взуття корком 5043781 вартістю 309 грн.
Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_4 та інша особа зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд.
9 жовтня 2014 року ОСОБА_4 , досягнувши змови з іншою особою та діючи узгоджено з такою особою, таємно викрав з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований на території торгівельного центру «Магелан» за адресою: АДРЕСА_3 , пару чоловічого взуття корком 5037431 вартістю 349 грн.
Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_4 та інша особа зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд.
5 листопада 2014 року ОСОБА_5 шляхом вільного доступу потрапив на земельну ділянку АДРЕСА_4 , де таємно заволодів належною ОСОБА_9 металевою решіткою.
Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_5 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 500 грн.
9 листопада 2014 року ОСОБА_5 , знаходячись на річці біля дачного кооперативу «Колективний труд» у районі «Варварівка» міста Миколаєва, побачив відкритий дверний отвір на другому поверсі житлового будинку на земельній ділянці АДРЕСА_5 та вирішив заволодіти майном, що знаходиться у житловому будинку.
Реалізуючи свій злочинний намір, він через вказаний дверний отвір проник до приміщень житлового будинку та таємно заволодів частиною майна, що знаходилась у йому, а саме:
-праскою - вартістю 200 грн.;
-дрилю марки «Урал» - вартістю 400 грн.;
-електроточилом марки «Ростех» - вартістю 600 грн.
після чого, не маючи можливості самостійно винести інше майно, з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
11 листопада 2014 року ж він / ОСОБА_5 /, маючи на меті винести інше майно, що знаходилось у житловому будинку, розташованому на земельній ділянці АДРЕСА_5 , досягнув змови із ОСОБА_4 щодо спільного вчинення злочину.
Реалізуючи досягнуту домовленість, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у той же день проникли через відкритий дверний отвір на другому поверсі вказаного житлового будинку до приміщень будинку, таємно заволоділи наступною частиною майна, що знаходилось у йому, а саме:
-телевізором марки «Samsung» - вартістю 700 грн.;
-2 комплектами постільної білизни - вартістю 200 грн.;
-теплою ковдрою - вартістю 100 грн.
після чого з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок таких дій потерпілому ОСОБА_10 була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 2.200 грн.
Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів за вказаних вище обставин визнав повністю.
Він, зокрема, підтвердив, що 5 листопада 2014 року, коли йшов річкою в районі мікрорайону «Варварівка», натрапив на ділянку № НОМЕР_1 в СВТ «Будівельник», де побачив металеву решітку, та викрав її.
Далі він пояснював, що 9 листопада 2014 року, коли йшов рікою в районі мікрорайону «Варварівка», побачив відкритий дверний отвір жовтого кольору на другому поверсі житлового будинку АДРЕСА_5 . Тоді він вирішив залізти до цього будинку та викрасти наявне там майно. Потрапивши до приміщень будинку, він взяв праску, дриль та електроточило, винести самостійно решту майна не зміг.
За такого 11 листопада 2014 року він змовився із ОСОБА_4 про те, що вони разом підуть до того будинку та візьмуть інше цінне майно, що він побачив раніше. Реалізуючи цю домовленість, вони зустрілись, потрапили до згаданого будинку, переночували у йому, а з ранку вдвох у ковдрі винесли телевізор.
Усе це майно вони продали на Центральному ринку, вирученими грішми розпорядилися на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_11 під час судового розгляду також підтвердив викладені вище обставин.
При цьому щодо обставин викрадення майна 11 листопада 2014 року він підтвердив, що дійсно ОСОБА_5 повідомив його про можливість викрасти майно з будинку на земельній ділянці АДРЕСА_5 , на цю пропозицію він / ОСОБА_11 / погодився, після чого разом із ОСОБА_5 проник до вказаного будинку, де вони переночували, а на ранок разом у ковдрі винесли з будинку телевізор.
Стосовно обставин викрадення 8 та 9 жовтня 2014 року він пояснював, що 8 жовтня 2014 року разом з ОСОБА_12 прийшов до торгівельного центру «Магелан», де вони мали зустрітися з іншою особою у своїх справах. Чекаючи, вони зайшли до магазину «Центр обуві», звідки вирішили вкрасти пару взуття. За домовленістю між ними ОСОБА_12 пішов до магазину, звідки виніс взуття, після чого вони разом його продали, а отримані у такий спосіб гроші поділили поміж собою.
Наступного ж дня вони домовились знов піти до магазину, щоб вкрасти взуття. Реалізуючи цю домовленість, вони прийшли до магазину, де ОСОБА_12 знов зайшов до магазину та виніс взуття. Після цього вони разом його продали, а отримані у такий спосіб гроші поділили поміж собою.
Ці покази обвинувачені підтвердили на місці під час проведення слідчих експериментів ОСОБА_5 19 грудня 2014 року, а ОСОБА_4 26 грудня 2014 року; данні, отримані внаслідок проведення цих слідчих експериментів та результати огляду місця подій у своїй сукупності свідчать про те, що викрасти майно так, як вказують обвинувачені, дійсно можливо.
Окрім того, з протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 грудня 2014 року та від 16 грудня 2014 року вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були впізнані, як особи, що збували майно, викрадене з будинку, розташованого на земельній ділянці № НОМЕР_2 у СВТ «Колективний труд».
З протоколів огляду предметів від 24 листопада 2014 року, 26 листопада 2014 року та 28 листопада 2014 року вбачається, що у вказаних обвинуваченими місцях буди виявлені предмети, викрадені ними з територій СВТ «Будівельник» та СВТ «Колективний труд».
Потерпілий ОСОБА_6 під час судового розгляду кримінального провадження підтвердив, що саме перелічене вище майно було вилучене з його житлового будинку, та усе воно, окрім постільної білизни та праски, було йому повернуте під час досудового розслідування.
З бухгалтерських документів ТОВ "Трейдшуз" відомо, що 8 та 9 жовтня 2014 року з приміщень магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований на території торгівельного центру «Магелан» за адресою: АДРЕСА_3 , були викрадені дві пари чоловічого взуття.
З цих же документів відомо, що вартість чоловічого взуття, викраденого 8 жовтня 2014 року, становить 309 грн., а вартість взуття, викраденого 9 жовтня 2014 року - 349 грн.
З довідки № 847 від 17 листопада 2014 року відомо, що вартість
-праски - становить 200 грн.;
-дрилю марки «Урал» - становить 400 грн.;
-електроточила марки «Ростех» - становить 600 грн.
-телевізору марки «Samsung» - становить 700 грн.;
-2 комплектів постільної білизни - становить 200 грн.;
-теплої ковдри - становить 100 грн.
Оцінюючи наведені вище докази у їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів за вказаних вище обставин доведеною.
Кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_5 , суд виходе з того, що майно з будинку на земельній ділянці АДРЕСА_5 вилучалось ним неодноразово шляхом вчинення тотожних дій, та він, як свідчать наведені докази, з самого початку мав намір заволодіти усім цінним майном, що знаходилось у будинку. За такого відповідно до абзацу 4 пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 6 листопада 2009 року "Про судову практику у справах про злочини проти власності" суд розглядає дії ОСОБА_5 щодо вилучення майна з цього будинку, як єдиний злочин.
Таке становище обвинуваченого не погіршує, адже певною мірою звужує обсяг пред`явленого йому обвинувачення.
За такого дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати:
-по епізоду від 5 листопада 2014 року - за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно;
-по епізоду від 9 - 11 листопада 2014 року - за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло.
Дії ОСОБА_11 слід кваліфікувати:
-по епізодам від 8 жовтня 2014 року та від 9 жовтня 2014 року - за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;
-по епізоду від 11 листопада 2014 року - за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло.
Визначаючи вид та міру покарання, які слід застосувати відносно обвинувачених, суд, керуючись статтею 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкцій відповідних частин статті 185 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчинених ними злочинів, відомості про особу кожного з них та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.
Оцінюючи характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, суд враховує те, що один з них відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України відноситься до категорії тяжких.
Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше неодноразово засуджувався, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні не перебуває, на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері також не перебуває.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово засуджувався, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні не перебуває, на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері також не перебуває.
Як обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених, суд враховує їх каяття, активне сприяння розкриттю злочину, частково відшкодування ним завданого збитку.
За такого суд вважає за необхідне обрати обвинуваченим покарання у межах санкцій відповідних статей.
Речові докази у справі слід повернути потерпілим.
Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України.
Призначити ОСОБА_5 покарання:
-за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;
-за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;
На підставі частин 1, 4 статті 70 Кримінального Кодексу України шляхом часткового приєднання покарань, призначених за ці злочини та за злочини, за які ОСОБА_5 засуджений вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 25 грудня 2014 року за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_13 покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 71 Кримінального Кодексу України частково приєднати до цього покарання не відбуту частину покарання, призначеного вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 4 листопада 2014 року та остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_13 покарання у вигляді 5 років 6 місяців /п`ти років шести місяців/ позбавлення волі.
Строк відбування покарання обраховувати з 15 листопада 2014 року.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України.
Призначити ОСОБА_4 покарання:
-за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;
-за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;
На підставі частин 1, 4 статті 70 Кримінального Кодексу України шляхом часткового приєднання покарань, призначених за ці злочини та за злочини, за які ОСОБА_4 засуджений вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 24 квітня 2015 року за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_14 покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 71 Кримінального Кодексу України частково приєднати до цього покарання не відбуту частину покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 28 квітня 2014 року та остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_14 покарання у вигляді 5 років /п`ти років/ позбавлення волі.
Строк відбування покарання обраховувати з 31 липня 2015 року.
Речові докази у справі - металеву решітку - повернути потерпілому ОСОБА_9 .
Речові докази у справі - телевізор марки «Samsung», електроточило та дриль - повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Речові докази - дві пари чоловічого взуття - повернути ТОВ "Трейдшуз"
Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_15 =

12.10.2015