Справа № 473/4378/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" листопада 2015 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000987 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Вознесенськ, Миколаївської області, інваліда дитинства, не одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, із професійно-технічною освітою, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м.Вознесенськ, Миколаївської області, з повною загальною середньою освітою, не одружений, в силу ст.89 КК України не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.2 ст.289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2015 року до суду надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.2 ст.289 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив суд призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.2 ст.289 КК України, до судового розгляду, оскільки провадження підсудне Вознесенському міськрайонному суду Миколаївської області; обвинувальний акт відповідає вимогам, визначеним ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Потерпілі та їх представник наполягали на поверненні обвинувального акту прокурору, мотивуючи це тим, що слідчим у реєстрі матеріалів досудового розслідування не відображено проведення на підставі ухвали слідчого судді від 30.06.2015 року судових товарознавчих експертиз для визначення вартості пошкоджених в результаті вибуху автомобілю та гаражу, належних потерпілому ОСОБА_8 . Представник просив врахувати вимоги ч.12 ст.290 КПК України про те, що оскільки експертизу ще не завершено та її висновок не відкрито сторонам провадження це унеможливить використання результатів цієї експертизи під час судового засідання. Крім того, просив врахувати що підставою для повернення обвинувального акту є те, що в обвинувальному акті зазначено, що потерпілому ОСОБА_10 спричинено легкі тілесні ушкодження, але дії обвинувачених не були кваліфіковані ще й за ст.125 КК України. Потерпілі позицію свого представника підтримали, а потерпілий ОСОБА_8 зазначив, що всупереч зазначеному в обвинувальному акті йому було спричинено матеріальну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_5 і його захисник ОСОБА_7 не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 просив повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки в обвинувальному акті не зазначено, яка саме шкода спричинена злочином потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Щодо кваліфікації дій обвинувачених та проведення експертизи, яка призначена на підставі ухвали слідчого судді і ще не проведена та не відкрита сторонам - заперечував, оскільки ці обставини не є підставою для повернення обвинувального акту. Обвинувачений ОСОБА_4 позицію захисника підтримав.

Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акту, не дивлячись на позиції потерпілих, мотивуючи це тим, що ними під час досудового слідства до обвинувачених не були пред`явлені цивільні позови, що не дало слідчому можливість визначити розмір спричиненої їм шкоди.

Заслухавши учасників кримінального провадження та дослідивши наданий суду обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд вважає, що клопотання про його повернення прокурору підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Однією із загальних засад кримінального провадження є його законність (п.2 частини першої ст.7 КПК України). Так відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Пунктом 13 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частина 4 ст.110 КПК України передбачає, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Судом встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000987 не відповідає наступним вимогам закону.

Наданий прокурором обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки згідно із цією нормою обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Тоді як з обвинувального акту вбачається, що слідчим замість правової кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в обвинувальному акті зазначено твердження про те, що останні ВЧИНИЛИ кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.2 ст.289 КК України. Тобто слідчий, зазначаючи правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченим злочинів, заздалегідь, без вироку суду стверджує, що обвинувачені вчинили інкриміновані їм кримінальні правопорушення, що є безпідставним та недопустимим. При складанні обвинувального акту з урахуванням принципу, визначеного ст.17 КПК України, можливо вказувати тільки на те, що особа обвинувачується у вчиненні певного кримінального правопорушення.

Вказівка в обвинувальному акті про те, що обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_5 ВЧИНИЛИ кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.2 ст.289 КК України - є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини як засади кримінального провадження, передбаченої ст.17 КПК України, яка випливає із ст.ст.62, ч.2 п.3 ст.129 Конституції, ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 16.12.1966 року, ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Крім того, описуючи дії обвинувачених в обвинувальному акті, слідчий наводить обставини вчинення дій, де потерпілими є ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , зазначаючи після переліку п`яти потерпілих, що матеріальна шкода ОСОБА_15 не завдана і цивільний позов ним не заявлявся; а потерпілому ОСОБА_10 спричинено матеріальну шкоду на суму 53125 грн., яка відшкодовано у повному обсязі та цивільний позов потерпілий ОСОБА_10 під час досудового розслідування не заявляв.

Натомість як в переліку потерпілих зазначено що потерпілими від кримінального правопорушення (не вказано в обвинувальному акті від якого саме з трьох епізодів) є ще й ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Всупереч вимогам п.7 ч.2 ст.291 КПК України не вказано розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням цим потерпілим.

Крім того, всупереч вимогам п.3 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не зазначено місце народження кожного із потерпілих.

Проведення на підставі ухвали слідчого судді від 30.06.2015 року судових товарознавчих експертиз для визначення вартості пошкоджених в результаті вибуху автомобілю та гаражу за клопотанням представника потерпілих та відсутність кваліфікації дій обвинувачених за ст.125 КПК України не є перешкодою для призначення судового розгляду, оскільки згідно із ч.11 ст.290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. А відповідно до ст.338 КПК України прокурор наділений правом змінити кваліфікацію та обсяг обвинувачення під час судового розгляду.

Разом із тим не встановлення в ході слідства розміру шкоди, заподіяної кожному із потерпілих та відсутність вказівки про цей розмір у обвинувальному акті - у разі призначення судового розгляду позбавить їх права на відшкодування шкоди, оскільки відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Враховуючи положення вимог ч.6 ст.9 КПК України про те, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, зокрема змагальність сторін, з огляду на допущені при проведенні досудового розслідування істотні порушення прав потерпілих на захист, які унеможливлюють призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Повернути прокурору Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000987 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.2 ст.289 КК України.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом 7 днів з моменту її оголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: