1-кп/357/871/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.09.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002748 від 07.07.2015 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
07.07.2015 року приблизно о 16 годині ОСОБА_6 перебував у тамбурі, який єднає квартиру АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_3 , а потерпілий ОСОБА_4 перебував на порозі своєї квартири АДРЕСА_3 , де між ними виник словесний конфлікт.

В ході конфлікту на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносини, діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , умисно, наніс ОСОБА_4 удар ногою в область правої голінки потерпілого ОСОБА_4 та один удар кулаком в ліву частину обличчя потерпілого, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження, згідно висновку СМЕ № 122 від 10.07.2015 року, у вигляді синця на лівій половині обличчя, садна на лівій щоці, на нижній губі зліва та на правій голінці, крововиливу на нижній губі зліва, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального злочину не визнав і показав суду, що він проживає в квартирі АДРЕСА_4 , а в сусідній квартирі АДРЕСА_5 проживає потерпілий по справі ОСОБА_4 07.07.2015 року приблизно о 16 годині він вийшов зі своєї квартири і пішов до поштової скриньки на перший поверх, щоб подивитися пошту, а коли він повернувся, то в тамбурі, зробленому біля квартири АДРЕСА_2 і АДРЕСА_5 , знаходився його сусід ОСОБА_4 і останній став його дорікати з приводу того, що він не зачинив двері до тамбуру. Він пояснив потерпілому, що лише на нетривалий час залишив не зачинені двері до тамбуру, так як ходив до поштової скриньки і в свою чергу запитав, чому потерпілий підключив освітлення тамбуру до електричного лічильника його квартири. Тоді потерпілий ОСОБА_4 став розмахувати руками і ногами в його сторону і намагатися вдарити його і наніс йому удар правою рукою в ліве стегно, а потім наніс удар ногою знову в стегно. Коли ОСОБА_4 наносив йому удар ногою, то останній втратив рівновагу і зачепився за поріг, бо всі ці дії відбувались біля порога дверей квартири потерпілого і в результаті того, що потерпілий втратив рівновагу і зачепився за поріг, то ОСОБА_4 впав в коридор своєї квартири. В цей час дружина ОСОБА_4 кинулася на нього і порвала йому футболку і його мати та дружина ОСОБА_4 стали заспокоювати його і потерпілого. Після чого він пішов з дому і випив пляшку пива. З приводу нанесення йому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень він до правоохоронних органів не звертався. Свою вину він не визнає, так як тілесних ушкоджень він потерпілому не наносив і навпаки потерпілий йому завдавав ударів. У потерпілого тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок того, що коли ОСОБА_4 наносив йому удари, то впав і міг отримати тілесні ушкодження від падіння. Він будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 не завдавав, тому свою вину не визнає, так само як не визнає і цивільний позов, бо ОСОБА_4 дає неправдиві покази. Він займався тяжкою атлетикою та працював охоронцем і якщо б він наносив ОСОБА_4 будь-які удари то наслідки були б інші.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , суд рахує, що вина останнього у вчиненні інкримінованих досудовим слідством дій, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами: показами потерпілого, свідків, письмовими матеріалами.

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що він проживає у сусідній квартирі з обвинуваченим ОСОБА_6 . За власні кошти ним було споруджено тамбур біля його квартири АДРЕСА_6 , в якій проживає ОСОБА_6 по АДРЕСА_7 . 07.07.2015 року біля 16 години він разом з дружиною прийшов до себе додому і вхідні двері у тамбур біля квартир було відчинено і коли він зайшов у тамбур і відчинив двері у свою квартиру, то з квартири АДРЕСА_2 вийшов його сусід ОСОБА_6 , який сказав: «Чому ти світло не виключаєш ?». Тамбур біля його та сусідньою квартирою було споруджено ним за його гроші, а по домовленістю між його дружиною та мамою ОСОБА_6 освітлення тамбура було підключено до електричного лічильника квартири АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 був в стані алкогольного сп`яніння і став у нецензурній формі ображати його. Ці дії ОСОБА_6 образили його і він сказав ОСОБА_6 з врахуванням їх різниці у віці, що той «сопляк», щоб так себе вести по відношенню до нього. Після цього, ОСОБА_6 відразу наніс йому удар ногою у його праву ногу і після цього ОСОБА_6 наніс йому удар правою рукою у ліву частині обличчя, від чого він став падати і впав в коридорі своєї квартири на спину, вдарившись при цьому головою об стіну. Коли це все відбувалось, то він стояв у коридорі своєї квартири, а ОСОБА_6 стояв у тамбурі і їх розділяв лише поріг дверей до його квартири. Коли від удару ОСОБА_6 він впав, то ОСОБА_6 хотів продовжити відносно нього дії, але між ним та ОСОБА_6 опинилась його дружина, яка при цих подіях знаходилась у тамбурі і його дружина стала кричати на ОСОБА_6 та не допускати останнього до нього, а також у тамбур з сусідньої квартири вийшла мати ОСОБА_6 і його дружина з мамою ОСОБА_6 не допустила останнього до нього. Він був весь у крові і його дружина викликала швидку медичну допомогу і міліцію. Неправомірними діями ОСОБА_6 йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 3000 грн. і просить стягнути дану суму з ОСОБА_6 на його користь.

Свідок ОСОБА_8 , ствердила суду, що 07.07.2015 року її чоловік знаходився на дачі і біля 16 години цього дня вона зустріла свого чоловіка і вони зайшли в магазин, а потім прийшли додому. Коли вони прийшли до їх квартири АДРЕСА_3 , то двері до тамбуру, розташованого біля квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_5 були відчинені і зайшовши до тамбуру, її чоловік ОСОБА_4 став відчиняти двері і в цей час у тамбур з квартири АДРЕСА_2 вийшов їх сусід ОСОБА_6 . Справа в тім, що тамбур біля їх квартири АДРЕСА_5 та сусідньої квартири АДРЕСА_2 був зроблений за їх власні кошти і їх сусіди весь час залишали вхідні двері до тамбуру відчиненими, тому коли вони 07.07.2015 року прийшли до дому, то виявили відчиненими двері до тамбуру, а коли з квартири АДРЕСА_2 вийшов їх сусід ОСОБА_6 , то її чоловік з цього приводу зробив зауваження ОСОБА_6 . На зауваження її чоловіка ОСОБА_6 відповів нецензурною лайкою, тоді її чоловік у відповідь назвав ОСОБА_6 «сопляком», а ОСОБА_6 відразу наніс її чоловікові удар ногою по нозі чоловіка, і удар рукою в ліву частину обличчя чоловіка, від чого її чоловік впав спиною у коридор їх квартири, ударившись при цьому головою об стіну. Вона стала відтягувати ОСОБА_6 від чоловіка, при цьому порвавши ОСОБА_6 футболку і в цей час в тамбур прибігла мати ОСОБА_6 і разом з останньою вони виштовхали ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_9 , ствердила суду, що 07.07.2015 року вона знаходилась у себе дома в квартирі АДРЕСА_4 і коли вона перебувала на кухні, то її син ОСОБА_6 вийшов з квартири у тамбур і вона почула як запитали: «Ти чого не зачинив двері ?», а її син відповів: «Бо я зараз виходжу». Після чого вона почула сварку між її сином та сусідом ОСОБА_4 .

Разом з цим вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

= висновком судової медичної експертизи № 122 від 10.07.2015 року, згідно якого при судово-медичній експертизі ОСОБА_4 знайдені наступні ушкодження: синець на лівій половині обличчя; садна на лівій щоці, на нижній губі зліва та на правій голінці; крововилив на нижній губі зліва. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами можливо в строк вказаний у постанові й обстежуваним. Дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що всі вони не могли утворитися в результаті падіння з висоти власного зросту;

= протоколом проведення слідчого експерименту від 20.07.2015 року, під час якого, потерпілий ОСОБА_4 показав, як 07.07.2015 року під час сварки у тамбурі біля квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 наніс йому удар ногою по нозі та удар рукою у ліву частину обличчя, заподіявши тілесні ушкодження, та фото таблицею до протоколу проведення слідчого експерименту;

= висновком судової медичної експертизи № 284/д від 25.07.2015 року, згідно якого локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_4 дають змогу вважати, що вони могли виникнути при обставинах вказаних ним у протоколі слідчого експерименту від 20 липня 2015 року. Характер та локалізація ушкоджень дають можливість вважати, що мало місце не менш ніж три точки прикладення сили;

= протоколом огляду місця події від 07.07.2015 року, під час проведення якого, при огляді квартири АДРЕСА_3 , в коридорі вказаної квартири на підлозі та стіні було виявлено краплі речовини бурого кольору, схожі на кров, та фото таблицею до даного протоколу;

= картою виїзду екстреної медичної допомоги, згідно якої 07.07.2015 року о 16 годині при виїзду за викликом по адресі АДРЕСА_8 у ОСОБА_4 було виявлено на нижній губі садна рани, в ділянці лівої щоки гематома;

= витягом з кримінального провадження № 0002748 від 07.07.2015 року, з якого вбачається, що 07.07.2015 року близько 16 години ОСОБА_6 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 вчинив сварку та бійку з ОСОБА_4 , в ході якої останній отримав тілесні ушкодження;

= постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 11.08.2015 року, згідно якої вилучена 11.08.2015 року у потерпілого ОСОБА_4 чоловіча сорочка з краплями речовини бурого кольору, схожої на кров, визнана речовим доказом та передана для зберігання потерпілому ОСОБА_4 ;

= постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 11.08.2015 року, згідно якої вилучені 11.08.2015 року у потерпілого ОСОБА_4 окуляри, визнані речовим доказом та передані для зберігання потерпілому ОСОБА_4 ;

= довідкою Білоцерківського відділення Київського обласного бюро судово-медичних експертиз від 10.08.2015 року, згідно якої ОСОБА_6 в журналі реєстрації потерпілих осіб та в журналі реєстрації медичних документів Білоцерківського відділення СМЕ не зареєстрований;

= довідкою Білоцерківської міської лікарні № 1 від 07.08.2015 року за № 620, згідно якої ОСОБА_6 за медичною допомогою в період з 07.07.2015 року по 07.08.2015 року не звертався та на стаціонарному лікуванні не знаходився.

Вищенаведені докази суд приймає як належні і допустимі, оскільки процесуальні документи складені повноважними особами, підписані всіма учасниками слідчих дій у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд рахує беззаперечно встановленим той факт, що 07.07.2015 року приблизно о 16 годині ОСОБА_6 перебував у тамбурі, який єднає квартиру АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_3 , а потерпілий ОСОБА_4 перебував на порозі своєї квартири АДРЕСА_3 , де між ними виник словесний конфлікт і в ході конфлікту на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносини, діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , умисно, наніс ОСОБА_4 удар ногою в область правої голінки потерпілого ОСОБА_4 та один удар кулаком в ліву частину обличчя потерпілого, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді синця на лівій половині обличчя, садна на лівій щоці, на нижній губі зліва та на правій голінці, крововиливу на нижній губі зліва, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

При цьому суд, аналізуючи доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про його непричетність до заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , та співставляючи показання обвинуваченого з показаннями потерпілого, свідка та іншими доказами, ставиться до них критично.

Так, сам обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує, що між ним і потерпілим ОСОБА_4 о 16 годині 07.07.2015 року у тамбурі біля квартир АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 виник конфлікт з приводу залишених незачинених дверей у тамбур та використання електричної енергії. При цьому ОСОБА_6 ствердив, що він будь-яких ударів ОСОБА_4 не наносив, а навпаки ОСОБА_4 наніс йому удар правою рукою в ліве стегно, а потім наніс удар ногою знову в стегно, в результаті чого ОСОБА_4 втратив рівновагу, зачепився за поріг, та впав в коридор своєї квартири і міг отримати тілесні ушкодження від падіння. Однак ці доводи обвинуваченого ОСОБА_6 повністю спростовуються показами потерпілого ОСОБА_4 , який показав в суді, що під час сварки ОСОБА_6 наніс йому один удар ногою в область його ноги і один удар правою рукою в ліву частині його обличчя.

Дані покази потерпілого ОСОБА_4 повністю підтверджуються показами свідка ОСОБА_8 , яка дала аналогічні покази. Потерпілий ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_8 дали послідовні, обґрунтовані покази і їх покази підтверджуються висновком судової медичної експертизи № 122 від 10.07.2015 року, згідно якого при судово-медичній експертизі ОСОБА_4 знайдені синець на лівій половині обличчя; садна на лівій щоці, на нижній губі зліва та на правій голінці; крововилив на нижній губі зліва і дані ушкодження заподіяні тупими предметами можливо в строк вказаний у постанові й обстежуваним, та висновком судової медичної експертизи № 284/д від 25.07.2015 року, згідно якого локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_4 дають змогу вважати, що вони могли виникнути при обставинах вказаних ним у протоколі слідчого експерименту від 20 липня 2015 року.

Покази обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не наносив будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 і останній отримав тілесні ушкодження під час того як наносячи удар ногою самому ОСОБА_6 , втратив рівновагу, зачепився за поріг і впавши на підлогу отримав тілесні ушкодження, спростовується також вказаними висновками судових медичних експертиз № 122 від 10.07.2015 року і № 284/д від 25.07.2015 року, згідно яких характер та локалізація ушкоджень у ОСОБА_4 дають можливість вважати, що мало місце не менш ніж три точки прикладення сили, та локалізація і характер ушкоджень дають змогу вважати, що всі вони не могли утворитися в результаті падіння з висоти власного зросту.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на те, що не він наносив тілесні ушкодження ОСОБА_4 , а навпаки ОСОБА_4 наносив йому тілесні ушкодження, також спростовується і наданими суду документами, а саме довідкою Білоцерківського відділення Київського обласного бюро судово-медичних експертиз, згідно якої ОСОБА_6 в журналі реєстрації потерпілих осіб та в журналі реєстрації медичних документів Білоцерківського відділення СМЕ не зареєстрований, а також довідкою Білоцерківської міської лікарні № 1 від 07.08.2015 року за № 620, згідно якої ОСОБА_6 за медичною допомогою в період з 07.07.2015 року по 07.08.2015 року не звертався та на стаціонарному лікуванні не знаходився.

Також суд критично ставиться і до показів свідка ОСОБА_9 в частині того, що вона під час сварки, яка виникла між її сином ОСОБА_6 і їх сусідом ОСОБА_4 , була свідком того що її син ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не наносив, а навпаки ОСОБА_4 наніс удар ногою в область ноги її сина, так як дані покази будь-яким чином об`єктивно не підтверджуються, а крім того дані покази протирічать показам самого обвинуваченого ОСОБА_6 .

Так ОСОБА_6 показав, що він вийшов з квартири і пішов до поштової скриньки за поштою, а коли повернувся до тамбура, то ОСОБА_10 вийшов з квартири і став з ним сваритися. При цьому свідок ОСОБА_9 показала, що вона знаходилась в квартирі, а її син ОСОБА_4 вийшов з квартири до тамбуру і вона відразу почула як сусід став сваритися з сином з приводу незачинених дверей. Також обвинувачений ОСОБА_6 показав, що під час сварки ОСОБА_4 стояв біля порога дверей своєї квартири і зачепившись за поріг впав у коридор квартири, а свідок ОСОБА_9 показала, що коли вона почула сварку, то відразу вийшла з квартири і її син стояв спиною до дверей їх квартири, а сусід ОСОБА_4 стояв спиною до дверей своєї квартири.

Також суд ставиться критично до показів ОСОБА_9 і в частині того, що після сварки, коли вона зайшла до квартири ОСОБА_4 для примирення, то у ОСОБА_4 були відсутні тілесні ушкодження, так як дані покази спростовуються карткою виїзду екстреної медичної допомоги від 07.07.2015 року, згідно якої відразу після виниклого конфлікту, при приїзді до квартири потерпілого у ОСОБА_11 було виявлено на нижній губі садна-рани і в ділянці лівої щоки гематома, а при огляді місця події 07.07.2015 року в коридорі квартири ОСОБА_4 виявлено плями крові.

З огляду на викладене, суд розцінює доводи обвинуваченого ОСОБА_4 , як обраний обвинуваченим, з метою уникнути відповідальності за скоєне, спосіб захисту і оцінює їх критично.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину за встановлених судом обставин та кваліфікує його дії за ст. 125 ч. 1 КК України, оскільки він заподіяв умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, їх наслідки, думку потерпілого стосовно виду покарання для обвинуваченого, дані, що характеризують особу останнього, ставлення винного до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 вину не визнав, вчинив злочин невеликої тяжкості, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, не одружений, дітей на утриманні не має, не працевлаштований.

Пом`якшуючих покарання обставин судом не встановлено.

Обтяжуючою покарання обставиною являється вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи всі наведені вище обставини, суд вважає що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе за умови призначення покарання у вигляді громадських робіт.

В ході досудового слідства потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов, відповідно до якого потерпілий просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, який суд згідно ст. 129 КПК України має вирішити.

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Заявлений у справі потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 3000 грн. в рахунок відшкодування завданих йому моральних збитків, пов`язаних з перенесеними ним фізичними та душевними стражданнями, ОСОБА_6 не визнав. Проте суд, зважаючи на те, що факт скоєння обвинуваченим протиправних дій по відношенню до потерпілого знайшов у судовому засіданні своє повне підтвердження, вважає позовні вимоги ОСОБА_4 частково обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню, так як потерпілий не довів, що йому була завдана моральна шкода в сумі, саме 3000 грн., а тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди 1000 грн.

Речові докази у провадженні чоловічу сорочку і окуляри, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_4 необхідно залишити останньому по-приналежності.

Судові витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України і призначити покарання у вигляді громадських робіт на строк 180 годин.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Речові докази у провадженні чоловічу сорочку і окуляри, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити останньому по-приналежності.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,