Справа № 750/9184/15-к
Провадження № 1-кп/750/32/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
представника потерпілого - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Чернігові кримінальне провадження №0003614 по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Чернігів, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, не працює, не одружений, має дітей 1998 року народження та 2011 року народження, відповідно до ст.89 КК України не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , 21.05.2015 року, приблизно о 20.25, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №19 по вул.Ніжинській у м.Чернігові, умисно, та маючи умисел на заволодіння чужим майном, наніс один удар в область живота потерпілому ОСОБА_4 , 1999 року народження, та вирвав з рук потерпілого шкіряний гаманець, в якому знаходились грошові кошти у сумі 8 грн., що належать потерпілому ОСОБА_4 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні по ч.2 ст.186 КК України не визнав та показав, що на момент цих подій він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а після них пив пиво. Коли він підійшов до потерпілого та інших хлопців, то він був з велосипедом і поряд була його собака. Потерпілий та інші хлопці стояли біля шахти, на якій стояв бальбулятор з пластикової пляшки з водою, тобто пристрій, за допомогою якого курять наркотики. На підході до цього місця він бачив, як вони по черзі курили. Коли він підійшов, то сказав: Давайте це зілля. Інші хлопці показали, що наркотики є у потерпілого. Він пхнув рукою та тілом одночасно, якби штовхнув потерпілого, щоб той віддав йому це зілля. Потерпілий дістав із кишені посвідчення у гаманці, де був паперовий згорток, в який була завернута хімія, яку називають хімка. Коли він розвернув згорток, то це зілля нагадувало траву зеленого кольору, після чого він завернув це зілля знову та поклав собі у кишеню. Потерпілий віддав йому гаманець добровільно. Наміру грабувати потерпілого у нього не було. Він побачив, як потерпілий та інші хлопці курили наркотики і забрав у них це зілля, яке лежало у потерпілого у портмоне. Коли він забрав це зілля у потерпілого, то витягнув із портмоне учнівський квіток та віддав сусіду, який там проживає, якому сказав, що він, у разі потреби, буде свідком. ОСОБА_8 він викинув на тому місці, коли вже нікого не було. Прізвище сусіда вказати не може, при цьому заходив до нього додому, але не міг його застати дома. Ніхто інший із хлопців вміст кишень йому не показував. Через місяць після подій він заходив до сусіда, у якого забрав посвідчення та передав його дільничному. Після цієї події він пішов до кооператора по вул.Рокосовського, де вживав пиво, і звідки його працівники міліції повезли на освідування. Зілля, яке забрав у потерпілого, він поклав собі у кишеню і показував його працівникам міліції та матері потерпілого. Потім це зілля десь загубилось, або на вулиці, або у машині міліції. Де знаходився гаманець не знає, оскільки по кишенях потерпілого не лазив. Наскільки пригадує, потерпілий мабуть не звертався до нього повернути гаманець. Чому відразу не поніс зілля, яке забрав у потерпілого, до міліції, пояснити не зміг.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що він разом з друзями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 йшов по провулку, назву якого не знає, а обвинувачений їхав на велосипеді. Коли вони зупинились, то обвинувачений зупинився біля них. Собаку обвинувачений посадив зліва від них, а сам стояв з правого боку. Обвинувачений, звертаючись до всіх, сказав: Діставайте все із кишень. Він дістав телефон, навушники та поклав їх на бетонну шахту позаду себе, а гаманець тримав у руках. Друзі також все дістали із кишень. Потім обвинувачений сказав, що оскільки він не дістав портмоне відразу, то він його забирає собі. Обвинувачений тягнув гаманець з посвідченням рукою у нього із руки, а він його не відпускав, після чого обвинувачений вдарив його кулаком правої руки у живіт і він відпустив гаманець. Він відчув біль, дуже злякався та по рефлексу зігнувся, після чого забрав телефон і навушники та побіг. Обвинувачений сказав собаці:Чужі і собака побігла за ними. Коли їх доганяла собака, то він її потім ще вдарив.
Бальбулятора та трави у них не було і вони нічого не курили, а показання обвинуваченого щодо цього не відповідають дійсності. У нього у гаманці було 8 грн. Наскільки пригадує, обвинувачений відкрив його гаманець, щось звідти узяв та поклав собі в одну кишеню, а сам гаманець у другу. Стверджувати, що обвинувачений із гаманця узяв саме гроші, не може. Він ніколи не вживав наркотичних та психотропних речовин. Він курив звичайні цигарки, але чи курив він цигарки на момент підходу до них обвинуваченого, чи за п`ять-десять хвилин до його підходу, не пам`ятає. Чи курили цигарки його друзі не пам`ятає. Потім він бачив обвинуваченого біля гаражу за 20-30 метрів від місця, де відбулась ця подія, при цьому обвинувачений спілкувався з якимось чоловіком. Потім він викликав міліцію по мобільному телефону. Подія відбувалась приблизно о 20.00, а дати не пам`ятає, при цьому не заперечує, що подія відбулась 21.05.2015 року. Не знає в якому стані був обвинувачений, але явно не в адекватному, при цьому він чув від нього запах алкоголю, а також у обвинуваченого було червоне обличчя. Після допиту свідка ОСОБА_9 потерпілий показав, що свідок щодо гаманця все сказав правильно, а він ці обставини трохи забув. Він виклав телефон та навушники на шахту. Коли обвинувачений почав стукати його по кишенях, то у цей час він дістав гаманець, який обвинувачений почав тягнути, а він намагався його не дати. Обвинувачений у цей час його вдарив, після чого він зігнувся, а обвинувачений забрав гаманець, відкривав його, щось звідти брав та поклав гаманець собі у кишеню, а куди поклав те, що узяв з нього, він сказати не може.
Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 , який перебуває з потерпілим у дружніх відносинах, показав, що він, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 стояли напроти магазину Електрон неподалік від зупинки громадського транспорту вул.Рокосовського. Потім на велосипеді до них під`їхав обвинувачений з собакою та дослівно сказав їм: Накуритись є?, на що вони відповіли, що нема. Після цього обвинувачений поставив їм вимогу діставати все із кишень. Вони почали діставати речі, які поклали під ноги. Він виклав телефон та ключ від квартири, а ОСОБА_4 телефон та навушники. Після цього обвинувачений почав обшукувати кишені ОСОБА_4 , а саме стукав по кишеням та залазив у них. У задній кишені ОСОБА_4 обвинувачений знайшов гаманець та дістав його. ОСОБА_4 поставив руку позаду, щоб обвинувачений не забрав гаманець, але він все рівно його забрав. Після цього обвинувачений сказав, що йому все рівно, що це, оскільки він його обманув і не все дістав із кишень. Потім обвинувачений наніс ОСОБА_4 удар в область живота, після чого ОСОБА_4 забрав речі, які він поклав під ноги, та почав бігти. Він також забрав речі, відійшов у бік, а обвинувачений намагався вдарити ОСОБА_10 , який блокував удар, забрав речі та побіг за ОСОБА_4 . Після цього обвинувачений крикнув: Чужі, як він зрозумів дав команду собаці. Він пішов у другий бік, а потім зустрів ОСОБА_4 , який зателефонував у міліцію. Він не бачив, щоб обвинувачений відкривав гаманець, і де він його потім дів, не бачив. Обвинувачений був п`яний, оскільки від нього був запах алкоголю. Наркотичні та психотропні речовини він ніколи не вживав. Він курить звичайні цигарки, але тоді не курив.
Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 показав, що подія відбувалась ввечері у травні 2015 року, коли він, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 були на вул.Ніжинській. Коли вони стояли та розмовляли, то до них під`їхав обвинувачений на велосипеді з собакою. Обвинувачений спитав у них: Є накуритись?, а коли вони стали уточнювати, що саме, то обвинувачений сказав, що має на увазі наркотичні засоби. Вони відповіли йому, що цього у них нема. Після цього обвинувачений став агресивним, сказав їм, щоб вони все діставали із кишень. ОСОБА_4 дістав телефон та ключі, а ОСОБА_9 телефон, навушники та ключі. Він також дістав телефон та ключі. Потім ОСОБА_4 хотів діставати гаманець, але обвинувачений сам схватив за гаманець. Вони тягнули гаманець один на одного, і обвинувачений вдарив ОСОБА_4 правою рукою в область грудей, внаслідок чого ОСОБА_4 зігнувся, а обвинувачений забрав гаманець, після чого сказав, що ОСОБА_4 його обманув, а тому гаманець тепер його. Після того, як обвинувачений вдарив ОСОБА_4 , то ОСОБА_4 забрав свої речі та побіг. Потім забрав свої речі ОСОБА_9 і також побіг. Коли він підняв з землі свої речі, то обвинувачений намагався вдарити його ногою у груди, але він підставив руки, після чого побіг у той бік, куди побіг ОСОБА_4 . Потім обвинувачений крикнув: Чужі своїй собаці, яка побігла за ними. Коли вони зустрілись втрьох, то ОСОБА_4 викликав міліцію. Обвинувачений був у стані алкогольного сп`яніння, оскільки шатався і від нього був запах алкоголю. Коли під`їхав обвинувачений, то ніхто з них цигарки не курив. Наркотиків у них та біля них не було.
У наданому суду протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.07.2015 року слідчим зазначено, що ним проведено пред`явлення для впізнання фотознімків, прошитих та скріплених печаткою Для довідок, які фактично є не фотознімками, а їх ксерокопіями, при цьому низької якості. Зображення осіб на ксерокопіях фотознімків під №2, №3 та №4 за віком та зовнішністю суттєво відрізняються від зображення особи під №1, при цьому ксерокопії фотознімків у дійсності печаткою Для довідок не скріплені, як вказано у протоколі(а.п.39-41).

Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.07.2015 року(а.п.42-44) слідчим зазначено, що ним проведено пред`явлення для впізнання фотознімків, прошитих та скріплених печаткою Для довідок, які фактично є не фотознімками, а їх ксерокопіями, при цьому низької якості. Зображення осіб на ксерокопіях фотознімків під №1, №2 та №4 за віком та зовнішністю суттєво відрізняються від зображення особи під №3, при цьому ксерокопії фотознімків у дійсності печаткою Для довідок не скріплені, як вказано у протоколі.

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи обвинувачення та показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він злочину не вчиняв, суд приходить до висновку, що обвинувачення знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а показання обвинуваченого суд оцінює критично та розцінює їх, як спробу уникнути покарання за вчинений злочин. Показання обвинуваченого суперечать перевіреним у судовому засіданні показанням потерпілого ОСОБА_4 , які є послідовними щодо обставин, викладених в обвинуваченні. Показання потерпілого ОСОБА_4 повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які також узгоджуються і між собою. При оцінці їх показань, суд враховує, що свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 мають зацікавленість у результатах розгляду кримінального провадження на користь потерпілого, але з врахуванням узгодження цих показань з показаннями потерпілого та між собою, враховуючи вік потерпілого та свідків, суд вважає їх показання об`єктивними та достовірними, і такими, що повністю підтверджують обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 .
Крім того, суд вважає, що показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується достовірність показань потерпілого та свідків, зокрема тим, що потерпілий та свідки стояли разом, коли до них підійшов обвинувачений.
Разом з тим, суд не приймає, як докази, що підтверджують обвинувачення ОСОБА_6 , протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, оскільки вказані протоколи, за якістю фотознімків, вимог до осіб, яких впізнають, зокрема, що вони не повинні мати різких відмінностей у віці та зовнішності, не відповідають вимогам ст.228 КПК України, а тому ці докази є недопустимими.
Враховуючи викладене, суд вважає, що фактичні дані, що містяться у показаннях потерпілого та свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , у своїй сукупності повністю узгоджуються між собою, і вказують на винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину за обставин, що викладені в обвинуваченні, та спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_6 , а тому дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна(грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки злочину, вартість викраденого, зокрема те, що у потерпілого було викрадено грошові кошти у сумі 8 грн., відсутність цивільного позову у кримінальному провадженні, що потерпілий та його представник не наполягали на суворому покаранні для обвинуваченого, зокрема і на призначенні йому покарання у вигляді реального позбавлення волі, особу обвинуваченого - його вік, сімейний стан, освіту обвинуваченого, що він не працює, матеріальний стан обвинуваченого, стан його здоров`я, відповідно даних, які надані прокурором та повідомлені самим обвинуваченим, його формально позитивну характеристику за місцем проживання, відношення обвинуваченого до вчиненого, що обвинувачений раніше не притягувався до адміністративної відповідальності та відповідно до ст.89 КК України є не судимим.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, у судовому засіданні не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, є: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги вищевказані дані, що характеризують обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі відповідно до мінімальної межі санкції частини статті, якою передбачено покарання за вчинений обвинуваченим злочин.
Разом з тим, враховуючи перш за все наслідки вчиненого злочину, суму заподіяної матеріальної шкоди потерпілому саме у сумі 8 грн., яка є незначною, а особливо те, що потерпілий та його представник не наполягали на суворому покаранні обвинуваченому, що обвинувачений раніше не притягувався до адміністративної відповідальності та відповідно до ст.89 КК України є не судимим, інші дані, що характеризують його особу, зокрема відсутність негативних даних на нього за місцем проживання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши йому іспитовий строк, передбачений ст.75 КК України.

Саме таке покарання, з врахуванням обставин вчинення злочину, його наслідків, суми заподіяної матеріальної шкоди потерпілому, що потерпілий та його представник не наполягали на суворому покаранні обвинуваченому, а також даних, що характеризують особу обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Дані про речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1