Справа № 545/812/16-к
Провадження № 1-в/545/627/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.02.2016 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
представника адміністрації: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві у дистанційному режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечував з тих підстав, що не пройшов встановлений законом строк для повторного звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Представник адміністрації Крюковської виправної колонії №29 у вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення поклався на розсуд суду.
Засуджений заяву підтримав та просив задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення представника адміністрації установи, засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що клопотання слід залишити без розгляду з таких підстав.
Судом встановлено, що ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 21.07.2015 року ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання у зв`язку з тим, що відсутні підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.6 ст.539 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Згідно з п.9 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким якщо при умовно-достроковому звільненні засудженого від відбування основного покарання суд відмовив у такому звільненні

від додаткового покарання, повторний розгляд цього питання

можливий лише після закінчення строків, передбачених законом.

Таким чином, на момент звернення до суду засудженого з клопотанням не пройшов встановлений законом термін для повторного звернення до суду після набрання законної сили ухвалою суду про відмову у задоволенні клопотання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.12 КК України, 539 КПК України,

У Х В А Л И В:
Заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 7 днів з моменту її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1