АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1461/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінального провадження №0002075 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Червонозаводського районного суду міста Харкова від 19 березня 2015 року у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кулиничі Харківського району Харківської області,громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановила:

Цим вироком ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України з призначенням покарання 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 25 жовтня 2013 року, у виді 1 року 10 днів позбавлення волі, до призначеного покарання остаточно призначено покарання 3 рокі 10 днів позбавлення волі.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати з 9 жовтня 2014 року.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 6 серпня 2014 року близько 21 години 30 хвилин, знаходячись поблизу магазину «Продукти-122» ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м.Харків, проспект Гагаріна,164, діючи повторно, з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою наживи, скориставшись нагодою, що раніше не знайомий йому ОСОБА_8 , який сидів на лавці, не спостерігає за його діями, взяв з вказаної лави мобільний телефон торгової марки «НТС і908», що належить ОСОБА_8 , вартістю 1407 грн. згідно висновку товарознавчої експертизи №81 від 11 серпня 2014 року, який непомітно для оточуючих сховав до кишені своїх брюк, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на свій розсуд, чим заподіяв матеріальний збиток ОСОБА_8 на вказану суму.

До початку апеляційного розгляду прокурор відкликав подану ним апеляційну скаргу, тому її доводи в силу ч.1 ст.403 КПК України, не є предметом перегляду в суді апеляційної інстанції.

Апеляційний розгляд здійснюється за відсутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 , належним чином повідомленої про розгляд провадження, та за наявності заяви обвинуваченого про розгляд кримінального провадження без участі захисника, оскільки він свої інтереси буде представляти особисто.

Як вбачається з апеляційної скарги з доповненнями обвинувачений вказує, що він дійсно знайшов на лаві мобільний телефон, при цьому просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити більш м`яке покарання.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який просив вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити більш м`яке покарання, при цьому пояснив, що мобільний телефон він знайшов на лавці, де нікого не було поряд; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з апеляційної скарги обвинуваченого з доповненнями, обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок суду в частині призначення покарання.

Разом з тим, вказує, що мобільний телефон він узяв з лави, коли нікого не було.

Під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції були перевірені доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про відсутність належних доказів його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Не погодившись з ними, суд навів відповідні докази та аргументи їх спростування. Такі доводи обвинуваченого ОСОБА_7 не знайшли підтвердження і при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.
Обвинувачення, визнане судом доведеним за ч.2 ст.185 КК України, про фактичні обставини справи, суд обґрунтував сукупністю належних та допустимих доказів.
А саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який, як на стадії досудового розслідування, так і в суді пояснив, що 6 серпня 2014 року, приблизно о 21-00 22-00 годині він сидів на лаві біля магазину «АТБ-маркет» на проспекті Гагаріна у місті Харкові, в районі вулиці Зернової. Свій мобільний телефон «НТС» він поклав біля себе на лаву на відстані витягнутої руки. Він бачив, як повз нього проходив ОСОБА_7 , з яким раніше не був особисто знайом, але декілька разів бачив у тому ж районі. Після цього він помітив, що його телефон зник. Наступного дня він звернувся до міліції з заявою про кримінальне правопорушення. Вже у райвідділі міліції, куди його викликали під час досудового розслідування, він бачив обвинуваченого, який просив у нього пробачення за те, що викрав його телефон;
- показаннями свідка ОСОБА_10 , який як на стадії досудового розслідування, так і в суді пояснив, що 6 серпня 2014 року, точного часу не пам`ятає, на проспекті Гагаріна у місті Харкові неподалік вулиці Державинської чи Одеської, до нього підійшов раніше незнайомий чоловік, якого на цей час він не може пригадати у зв`язку з тим, що пройшло багато часу, та запропонував йому купити у нього мобільний телефон, але він відмовився (а.к.п.10-12 т.1);
- показаннями свідка ОСОБА_11 , який був запрошений в якості понятого працівниками райвідділу міліції для участі в слідчих діях, у тому числі, під час добровільної видачі обвинуваченим мобільного телефону у корпусі жовтого чи помаранчевого кольору, який зрозумів зі слів обвинуваченого, що ОСОБА_7 викрав телефон. ОСОБА_11 , також, був в якості понятого при проведенні впізнання обвинуваченого (а.к.п.33-35 т.1);
- показаннями свідка ОСОБА_12 , який був запрошений в якості понятого працівниками райвідділу міліції для участі в слідчих діях, в ході проведення слідчої дії бачив мобільний телефон жовтого чи помаранчевого кольору (а.к.п.36-38 т.1);
Вказані свідки, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 також приймали участь в якості понятих при впізнанні обвинуваченого ОСОБА_7 (а.к.п.29-32 т.1).
- даними протоколу огляду місця події від 8 серпня 2014 року за участі ОСОБА_7 , понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . За даними протоколу огляду місця події ОСОБА_7 добровільно видав мобільний телефон, пояснивши при цьому, що він викрав цей мобільний телефон з лави біля супермаркету «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м.Харків, проспект Гагаріна,164.

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 8 серпня 2014 року, за участі понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка запропонувала йому купити в нього мобільний телефон (а.к.п. 29-32 т.1);
- постановою від 11 серпня 2014 року мобільний телефон «НТС і908» визнаний речовим доказом, вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи №81 від 11 серпня 2014 року, становить 1407,00 грн. (а.к.п.48, а.к.п.47 т.1).
Приймаючи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що докази по справі судом першої інстанції досліджені з достатньою повнотою. Вони в сукупності доводять обґрунтованість висновків суду про те, що обвинувачений ОСОБА_7 діючи повторно, з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою наживи, скориставшись нагодою, що раніше не знайомий йому ОСОБА_8 , який сидів на лавці, не спостерігає за його діями, взяв з вказаної лави мобільний телефон торгової марки «НТС і908», що належить ОСОБА_8 , правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.
Твердження обвинуваченого про те, що він намагався повернути телефон і взяв його з лави саме з цією ціллю, колегія суддів вважає безпідставними, на що суд першої інстанції звернув увагу та обґрунтовано розцінив таку позицію обвинуваченого, як спосіб захисту.
За таких обставин, доводи апелянта про відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України колегія суддів вважає безпідставними.

Колегія суддів вважає, що покарання засудженому ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, в межах санкції статті, за яку його засуджено, при цьому враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо пом`якшення покарання внаслідок його суворості, також не знайшли свого підтвердження та є безпідставні.

Судом при визначенні покарання враховані ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що санкція ч.2 ст.185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, також враховано, що ОСОБА_7 вчинив злочин під час іспиту за вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 25 жовтня 2013 року; обставин, що пом`якшує покарання, судом не встановлено; обставиною, яка обтяжує покарання, судом встановлено рецидив злочину; особу винного, те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, неодружений, проживає в цивільному шлюбі, характеризується позитивно.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, та не вбачає підстав для його зміни чи скасування за доводами апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 .

Процесуальних порушень до безумовного скасування вироку суду колегія суддів не вбачає.
Керуючись: ст.ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Червонозаводського районного суду міста Харкова від 19 березня 2015 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, з дня отримання ним копії ухвали.

Головуючий-

Судді: