У Х В А Л А іменем України 06 січня 2016 року
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , дистанційно засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коростені клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
В С Т А Н О В И В:

Вироком Апеляційного суду Київської області від 31.01.2006 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, засуджено за ст.115,ч.2,п.6,11,13 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Засуджений подав клопотання про своє умовно-дострокове звільнення, мотивуючи його тим, що відбув певну частину строку покарання, має заохочення, тому може бути звільнений умовно-достроково.
Засуджений ОСОБА_4 своє клопотання підтримав, зазначив, що за час відбування покарання в Коростенській ВК не має стягнень, а має лише заохочення, належно ставиться до праці, порушень режиму та дисципліни не допускає.
Представник Коростенської ВК-71 в письмовій заяві заперечив проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що засуджений не довів свого виправлення.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, мотивуючи свою позицію тим, що засуджений своє виправлення не довів, оскільки за весь час відбування покарання має ряд стягнень, в тому числі і такі, які застосовуються лише до злісних порушників режиму.
Відповідно до наданої адміністрацією установи характеристики засуджений характеризується задовільно, за весь час відбування покарання мав 5 стягнень та 10 заохочень.
В Коростенській ВК-71 ОСОБА_4 відбуває покарання з 26.01.2014 року. До цього утримувався в СІЗО м.Києва, Житомирській УВП (№8), Бердичівській виправній колонії (№70). Засіданням комісії Коростенської ВК (№71) 24.09.2014 року було прийнято рішення про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , оскільки він не довів своє виправлення, засіданням комісії колонії від 12.06.2013 року відмовлено в заміні невідбутої частини більш м`яким, оскільки не став на шлях виправлення.
Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці протягом всього часу відбування покарання довів своє виправлення за вчинений злочин, враховуючи вимоги ст.81,ч.3 КК України, відбув певну частини строку покарання, призначеного судом.
Визначення факту того, що особа своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, віднесено до компетенції адміністрації установи, в якій засуджений відбуває покарання, оскільки саме нею здійснюється щоденний нагляд за засудженим та його поведінкою.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 , хоча і відбув 3/4 частини призначеного судом покарання, однак не характеризується як особа, яка за весь час відбування покарання сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України ,
П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Київської області від 31.01.2006 року, відмовити.
Копію ухвали направити до Коростенської ВК-71, засудженому, прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом 7 діб з моменту її оголошення через Коростенський міськрайонний суд.

Суддя : підпис:
Копія згідно оригіналу: суддя: