Справа № 464/6875/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/657/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представників скаржника ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника скаржника ПАТ «ВіЕс Банк» ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 14.08.2015 року про накладення арешту на нерухоме майно,-
встановила:
цією ухвалою клопотання слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_12 про арешт майна задоволено, накладено арешт на нерухоме майно - приміщення будівлі фізкультурно-оздоровчого комплексу з вбудованим підприємством торгівлі, загальною площею 8548,2 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно , що знаходиться за адресою: 79066, м. Львів, вул. Зубрівська, буд.38, яке належить ПАТ «ВіЕс Банк» (). Зобов`язано Державну реєстраційну службу України внести в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно вказане обтяження щодо арешту приміщення, загальною площею 8548,2 кв. м., що знаходиться за адресою: 79066, м. Львів, вул. Зубрівська, буд.38, яке належить ПАТ «ВіЕс Банк» (). Заборонено вчинення будь-яких правочинів щодо розпорядження та користування приміщенням будівлі фізкультурно-оздоровчого комплексу з вбудованим підприємством торгівлі, загальною площею 8548,2 кв.м., що знаходиться за адресою: 79066, м. Львів, вул. Зубрівська, буд.38, яке належить ПАТ «ВіЕс Банк» ().
На ухвалу слідчого судді представник скаржника ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 14.08.2015 року та відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_12 про арешт майна ПАТ «ВіЕс Банк» будівлі фізкультурно-оздоровчого комплексу з вбудованим підприємством торгівлі, загальною площею 8548,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно , що знаходиться за адресою: 79066, м. Львів, вул. Зубрівська, буд.38. В обґрунтування покликається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, вказуючи, що 27 липня 2012 року між ПАТ «Фольксбанк», правонаступником якого згідно зі Статутом є ПАТ «ВіЕс Банк», та ПП «ШИВА» було укладено Кредитний договір №KU 018029, згідно з яким банк надав ПП «Шива» кредит в розмірі 2630000,00 доларів США, з кінцевим строком погашення не пізніше 26 липня 2019 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 31 жовтня 2013 року між ПАТ «Фольксбанк» та ПП «ШИВА» було укладено Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_13 та зареєстрований в реєстрі за № 2780. Відповідно до умов Іпотечного договору ПП «ШИВА» як іпотекодавець передало в іпотеку банку як Іпотекодержателю нерухоме майно, а саме будівлю - фізкультурно-оздоровчий комплекс з вбудованим підприємством торгівлі, загальною площею 8548,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно , що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Зубрівська, 38. Починаючи з березня 2015 року ПП «ШИВА» припинило здійснення будь-яких платежів для погашення заборгованості за Кредитним договором на користь банку. Відтак, банком було прийнято рішення звернути стягнення на Предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом набуття його у власність на підставі іпотечного застереження в Іпотечному договорі у відповідності до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» для погашення боргу ПП «ШИВА» перед банком. 10.08.2015 банк отримав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданий державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_14 , згідно з яким право власності на будівлю, що знаходиться за адресою: м Львів, вул. Зубрівська, 38, зареєстровано за ПАТ «ВіЕс Банк» на підставі вищезгаданого Іпотечного договору. ПП «ШИВА», не погоджуючись з втратою права власності на Предмет іпотеки, через свого юрисконсульта ОСОБА_15 11.08.2015 звернулося до Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області з письмовою заявою про те, що нібито працівники ПАТ «ВіЕс Банк» підробили правоустановчі документи на приміщення за адресою: м. Львів, вул. Зубрівська, 38 «Фізкультурно-оздоровчого комплексу з вбудованим підприємством торгівлі». Незаконність ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 14.08.2015 про арешт будівлі, полягає, на думку апелянта, у тому, що між ПАТ «ВіЕс Банк» та ПП «ШИВА» склалися цивільно-правові відносини, які виникли з вищезгаданого Кредитного договору, а також укладеного для забезпечення його виконання Іпотечного договору. Апелянт вказує, що, керуючись положеннями ст. 37 Закону України «Про іпотеку», у даному випадку правоустановчим документом ПАТ «ВіЕс Банк» на будівлю по вул. Зубрівська, 38, м. Львів, є вищевказаний Іпотечний договір. На думку апелянта, слідчий суддя виходив з припущення, що до ПАТ «ВіЕс Банк» як юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, однак, апелянт вказує, що положення ч.1 ст. 358 КК України не передбачає конфіскації майна. Також, апелянт зазначає, що набуття банком у власність спірної будівлі не могло спричинити ПП «ШИВА» шкоди, позаяк банк набув спірну будівлю у власність в погашення існуючого боргу ПП «ШИВА» перед банком, а не на безвідплатній основі. На думку апелянта, будь-які претензії ПП «ШИВА» до банку матеріального характеру, якщо такі існують чи виникнуть у майбутньому, підлягають вирішенню компетентним судом як такі, що виникли з цивільно-правових відносин між банком та позичальником, а не в межах кримінального провадження та не засобами кримінально-процесуального примусу по відношенню до банку. Апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді від 14.08.2015 про арешт спірної будівлі підлягає скасуванню у зв`язку із тим, що, на думку апелянта, слідчий суддя не перевірив та не встановив наявність належних підстав для арешту спірної будівлі; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення працівниками ПАТ «ВіЕс Банк» кримінального правопорушення; не встановлено особу (осіб), яка зазнала шкоди від кримінального правопорушення; не встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності. Як порушення апелянт зазначає розгляд клопотання слідчого про арешт спірної будівлі, який відбувся за відсутності представника банку як власника майна. Апелянт вказує, що, ПАТ «ВіЕс Банк» дізналося про оскаржувану ухвалу слідчого судді тільки 31.08.2015 з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №42972440 від 28.08.2015, сформованої в час 17:47:11 та одержаної представником ПАТ «ВіЕс Банк» 31.08.2015 в Реєстраційній службі Львівського міського управління юстиції, а копія оскаржуваної ухвали слідчого судді не була отримана ПАТ «ВіЕс Банк» на момент подання апеляції.
На адресу Апеляційного суду Львівської області 06.10.2015 року від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 14.08.2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕс Банк» без задоволення.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора про залишення ухвали слідчого судді без зміни, пояснення представників ПАТ «ВіЕс Банк» ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_11 , які підтримали подану представником ПАТ «ВіЕс Банк» ОСОБА_10 апеляційну скаргу, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи з наступного.
Згідно з п.10. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 2 від 12.06.2009), заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24.07.2015 року з метою забезпечення позову Адвокатського об`єднання «Адвокатська компанія «Укрзахідюрсервіс» до ОСОБА_16 , Приватного підприємства «Шива» про стягнення заборгованості:накладено арешт на майно Приватного підприємства «Шива» в межах суми стягнення;накладено арешт на корпоративні права ОСОБА_16 в статутному фонді (капіталі) Приватного підприємства «Шива» в межах суми стягнення;зобов`язано Реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції внести запис про заборону будь-яких реєстраційних дій щодо змін в складі засновників (власників) Приватного підприємства «Шива», що пов`язані із припиненням участі (виходом, переходом частки тощо) ОСОБА_16 та (або) зменшення розміру її частки в статутному фонді (капіталі) Приватного підприємства «Шива» в межах суми стягнення.
Згідно з копією постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2015 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ПП «Шива». Дана постанова видана при примусовому виконанні ухвали №466/5679/15-ц від 24.07.2015 року Шевченківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно приватного підприємства «Шива» в межах суми стягнення.

З огляду матеріалів судового та кримінального проваджень, а саме з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.20), встановлено, що фізкультурно-оздоровчий комплекс з вбудованим підприємством торгівлі по вул. Зубрівська, 38 у м. Львові загальною площею 8548, 2 кв.м належить на праві власності ПАТ «ВіЕс Банк» на підставі іпотечного договору, серія та номер: 2780, виданого 31.10.2013 року, про реєстрацію права власності на який, 10.08.2015 року було прийнято рішення державним реєстратором Реєстраційної служби ЛМУЮ ОСОБА_14 .

Виходячи із вищенаведеного, арешт на майно, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Зубрівська, 38, як захід забезпечення позову, накладено в результаті подачі заяви про забезпечення позову по справі за позовом Адвокатського об`єднання «Адвокатська компанія Укрзахідюрсервіс» до ОСОБА_16 ПП «Шива» про стягнення заборгованості. Однак, не зважаючи на існуючу заборону відчуження 10.08.2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби ЛМУЮ ОСОБА_14 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно з якими власником вказаного майна за адресою м. Львів, вул. Зубрівська, 38 є ПАТ «ВіЕс Банк».

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_12 та накладення арешту на нерухоме майно - приміщення будівлі фізкультурно-оздоровчого комплексу з вбудованим підприємством торгівлі, загальною площею 8548,2 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно , що знаходиться за адресою: 79066, м. Львів, вул. Зубрівська, буд.38 є законним та обґрунтованим тому, що наявні підстави вважати, що вищевказане майно може бути предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з його незаконним обігом, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а тому є необхідність вжити заходи забезпечення кримінального провадження.

Із витягу з кримінального провадження №0002222, поданого під час розгляду в суді апеляційної інстанції, встановлено, що 11.08.2015 року в Сихівський РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області з письмовою заявою звернувся юрисконсульт ПП «Шива» ОСОБА_15 , який повідомив, що працівники ПАТ «ВіЕс Банк» підробили правовстановлюючі документи на приміщення за адресою: м.Львів, вул. Зубрівська, 38 та цим діянням дано правову кваліфікацію за ч.4 ст. 190 КК України.

Згідно з ч.4 ст. 190 КК України шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею винесено ухвалу з врахуванням положень ст. 170 КПК України, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається тому, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
у задоволенні апеляційної скарги представника ПАТ «ВіЕс Банк» ОСОБА_10 відмовити.
Ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 14.08.2015 року про накладення арешту на нерухоме майно залишити без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4