Справа №11-515/11 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сінгур
Категорія - Крадіжка Доповідач - Захарченко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2011 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Захарченка О. П.,

суддів - Ященка В. А., Пархоменко О. М.,

з участю прокурора - Мусіяки В.В.,

засудженого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1 і прокурора Матеко А.В., який затвердив обвинувальний висновок по справі, на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2011 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець міста Шостка ( АДРЕСА_1 ) Сумської області, судимий Шосткинським міськрайонним судом Сумської області :

- 02.02.2001 року за ст.ст.42, 46-1, 140 ч.2, 140 ч.3 КК України ( 1960 р.) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на строк 2 роки;

- 21.02.2003 року за ст.ст. 70 ч.1, 71, 185 ч.2, 185 ч.3, 289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 20.02.2009 року за ст.ст. 70 ч.1, 185 ч.2, 185 ч.3, 345 ч.1 КК України до 3 років і 4 місяців позбавлення волі;

- 20.05.2009 року за ст.ст. 70 ч.4, 185 ч.2 КК України до 3 років і 4 місяців позбавлення волі.

03.11.2010 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання на невідбутий строк 1 рік і 9 днів на підставі постанови Балаклійського районного суду Харківської області від 03.11.2010 року,

засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік і шість місяців та на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим йому визначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до призначеного даним вироком покарання частини невідбутого покарання за попереднім вироком ОСОБА_1 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки і шість місяців.

Також, вироком суду постановлено про стягнення з засудженого ОСОБА_1 на користь експертної установи 655 грн. 64 коп. судових витрат , на користь потерпілої ОСОБА_2 -1024 грн. на відшкодування майнової шкоди і 300 грн. на відшкодування моральної шкоди, на користь потерпілої ОСОБА_3 - 200 грн. на відшкодування майнової шкоди.

Крім цього, судом вирішено долю речових доказів,.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що він:

-16 грудня 2010 року, близько 4 години, знаходячись в торговому кіоску, розміщеному біля будинку №22 по вулиці Робочій в місті Шостка Сумської області, шляхом вільного доступу повторно таємно викрав належний його знайомій ОСОБА_2 мобільний телефон Нокіа х-3 вартістю 986 грн. с сім-картою вартістю 25 грн. та 13грн. коштів, перебувавших на ній;

- В середині грудня 2010 року у вечірній час , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 та переслідуючи мету на протиправне заволодіння чужим майном, повторно таємно викрав перебувавші на холодильнику у приміщенні кухні даної квартири гроші в сумі 200 грн., належавші ОСОБА_4;

- 19 грудня 2010 року у вечірній час , знаходячись в магазині "Альянс", розміщеному за адресою вул.. Онопрієнко,1 в місті Шостка Сумської області та реалізовуючи свій намір на незаконне заволодіння чужим майном, повторно , шляхом обману у виді прохання скористатися телефоном для здійснення необхідного дзвінка, заволодів мобільним телефоном марки Самсунг Е330 N вартістю 140 грн., належним ОСОБА_5, і скрився з місця події;

- 20 грудня 2010 року, близько 19 години 45 хвилин, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3, реалізовуючи свою мету на протиправне заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману у виді прохання скористатися телефоном для здійснення необхідного дзвінка, заволодів належним його знайомій ОСОБА_6 мобільним телефоном Нокіа 5030 вартістю 340 грн. з сім-картою вартістю 25 грн. і коштами на її рахунку в сумі 3 грн. 75 коп., після чого вийшов з вказаного будинку і скрився;

- 17 лютого 2011 року в денний час, їдучи разом з своєю знайомою ОСОБА_7 в салоні таксі по вул. К. Маркса в місті Шостка Сумської області і переслідуючи мету на незаконне заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману під видом прохання про тимчасову здачу в ломбард для одержання грошей на забезпечення поїздки до малолітньої доньки в місто Суми, заволодів перебувавшим у користуванні ОСОБА_7 мобільним телефоном марки Нокіа 2720 вартістю 457 грн., який в той же день здав в ломбард в місті Шостка в обмін на гроші, і після цього зданий телефон не викупляв;

- 20 лютого 2011 року в денний час , їдучи разом з своєю знайомою ОСОБА_7 в салоні таксі по вул. Некрасова в місті Шостка Сумської області і переслідуючи мету на незаконне заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману під видом прохання про тимчасову здачу в ломбард для одержання грошей на забезпечення поїздки до міста Суми , заволодів перебувавшим у користуванні ОСОБА_7 мобільним телефоном марки LGKF -300 вартістю 641 грн. 14 коп., який в той же день здав в ломбард в місті Шостка в обмін на гроші, і після цього зданий телефон також не викупляв і припинив спілкуватися з ОСОБА_7 з цього приводу.

У поданій апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду, стверджує, що висновки суду про вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України в частині здачі ним в ломбард телефонів, які йому передала ОСОБА_7, не відповідає фактичним обставинам справи, а також що, на його думку, суд при призначенні покарання врахував не всі пом"якшуючі обставини, посилається на порушення судом вимог закону при проголошенні вироку не в залі судових засідань і у відсутність інших учасників справи та шляхом зачитування суддею змісту вироку з екрана монітора комп"ютера.

Прокурор, який затвердив обвинувальний висновок по справі, у своїй апеляції порушив питання про скасування вироку суду в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_2 та про направлення справи в частині даного цивільного позову на новий судовий розгляд в іншому складі суду, вважає, що при невизнанні ОСОБА_1 даного позову та в умовах нез"ясування у потерпілої обгрунтування суті її позовних вимог суд не дослідив обставини цивільного позову.

Заслухавши суддю- доповідача про обставини справи та суть поданих апеляцій, думку засудженого ОСОБА_1, який свою апеляцію підтримав, а проти апеляції прокурора заперечує з мотивів визнання ним позову потерпілої ОСОБА_2, міркування прокурора Мусіяки В.В. , який апеляцію прокурора не підтримав і заперечує проти апеляції засудженого, як безпідставної, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що подані апеляції задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому злочинів відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку і дослідженими та належно оціненими судом доказами в їх сукупності і взаємозв"язку.

Дані висновки в частині доведеності обвинувачення ОСОБА_1 в повторному таємному викраденні майна , належного ОСОБА_2, і грошей, належних ОСОБА_4 та в повторному заволодінні шляхом обману майном ОСОБА_5 і майном ОСОБА_6, а також в частині вирішення судом цивільних позовів , заявлених до ОСОБА_1 потерпілими ОСОБА_2 і ОСОБА_3, у апеляції засудженого не оспорюються.

Доводи апеляції ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв шахрайства при заволодінні мобільними телефонами, переданими йому ОСОБА_7, а лише брав їх на певний час, є необґрунтованими.

Ці заперечення ОСОБА_1 проти його звинувачення детально розглядалися судом першої інстанції і спростовані доказами , які суд дослідив і навів за змістом вироку.

Так, в ході досудового слідства по справі ОСОБА_1 у своїх показах визнавав, що умисно шляхом обману ОСОБА_7 заволодів чужими мобільними телефонами з метою закладення їх у ломбард для одержання грошей і такі його покази підтверджуються сукупністю інших доказів у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, передані ОСОБА_7 йому мобільні телефони ОСОБА_1 особисто здав в ломбард і одержав за них гроші, які витратив на особисті потреби.

Факт заволодіння ОСОБА_1 даними мобільними телефонами шляхом обману ОСОБА_7 підтверджується показами самої ОСОБА_7 та показами її матері ОСОБА_8, яка визнана потерпілою по справі, про те, що послідуючі після заволодіння телефонами дії ОСОБА_1 , зокрема уникнення від спілкування з ОСОБА_7, свідчать про відсутність у нього ще в момент заволодіння телефонами намірів на їх повернення .

Доводи ОСОБА_1 про те, що він мав намір викупити здані ним в ломбард мобільні телефони і повернути їх ОСОБА_7, але не встиг це зробити, оскільки був затриманий по даній справі, суд обгрунтовано оцінив критично з огляду на те, що ОСОБА_1 станом на лютий 2011 року ніде не працював і не мав ніяких заробітків, до своєї матері, у квартирі якої проживав, за допомогою у викупі телефонів не звертався, а його затримання по даній справі відбулося вже після закінчення обумовлених договорами ОСОБА_1 з ломбардом строків викупу зданих ним мобільних телефонів.

Також, матеріалами справи підтверджується схильність ОСОБА_1 до протиправного заволодіння, в тому числі шляхом обману, чужим майном, належним особам, з якими він був знайомий і спілкувався.

Що стосується призначеного ОСОБА_1А покарання, то воно відповідає вимогам ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання.

Як убачається з вироку, суд при призначенні засудженому покарання врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених ОСОБА_1 злочинів, обставини, що пом"якшують його покарання, дані про особу винного, який неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів, а злочини, за які засуджений даним вироком, вчинив в період умовно-дострокового звільнення від відбування невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, та визначив йому за сукупністю злочинів і остаточно- за сукупністю вироків покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення засудженого ОСОБА_1 та попередження нових злочинів.

При цьому, доводи апеляції засудженого про врахування судом не всіх пом"якшуючих його покарання обставин не порушують законності і обґрунтованості постановленого відносно ОСОБА_1 вироку.

Також, з огляду на підтвердження за змістом протоколу судового засідання у справі додержання судом вимог кримінально-процесуального закону в ході судового розгляду справи та в умовах відсутності будь-яких заперечень учасників справи на зазначений протокол, доводи апеляції засудженого про порушення судом порядку ведення судового засідання та проголошення вироку мають надуманий характер.

Враховуючи вищевказані обставини, колегія суддів дійшла до переконання про відсутність передбачених законом підстав для зміни чи скасування постановленого судом відносно ОСОБА_1 вироку за поданою засудженим апеляцією.

Що стосується апеляції, поданої прокурором, то колегія суддів вважає, що дана апеляція є також безпідставною.

Як убачається з матеріалів справи, потерпілою ОСОБА_2 заявлено до ОСОБА_1 позов про стягнення 1282 грн. на відшкодування майнової шкоди і 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, як таких, що заподіяні внаслідок вчинення відповідачем таємного викрадення належного позивачці мобільного телефона ( т.1 а.с. 97-98 ).

На підставі ст.ст. 28, 268 КПК України даний цивільний позов був розглянутий разом з кримінальною справою відносно ОСОБА_1 з участю ОСОБА_2 в судовому розгляді справи та вирішений постановленим судом вироком у відповідності з вимогами ст.328 КПК України та згідно ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України на підставі досліджених судом належних доказів, які зібрані у справі.

Зокрема, задовольняючи позов ОСОБА_2 частково, суд цілком обґрунтовано взяв до уваги висновок проведеної по справі товарознавчої експертизи, з огляду на який та з урахуванням вартості викрадених ОСОБА_1 разом з мобільним телефоном сім-карти і коштів на її рахунку, розмір заподіяної ОСОБА_2 злочинними діями ОСОБА_1 шкоди склав 1024 грн. ( т.1 а.с.41-42 ).

Судом також об"єктивно встановлено , що внаслідок злочинних дій ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_2 була заподіяна моральна шкода, розмір якої суд обґрунтовано визначив у розмірі 300 грн. з урахуванням тяжкості, глибини і тривалості моральних страждань потерпілої.

З таким рішенням суду позивачка ОСОБА_2 погодилася, про що свідчить відсутність її апеляції на постановлений судом вирок у справі.

Доводи апеляції прокурора про невизнання ОСОБА_1, як цивільним відповідачем, позову ОСОБА_2 не відповідають фактичним обставинам справи, так як за змістом протоколу судового засідання і особистих пояснень засудженого в ході розгляду справи за його апеляцією вбачається що ОСОБА_1, як цивільний відповідач, позов ОСОБА_2 визнав.

Також, колегія суддів не погоджується з доводами апеляції прокурора про недослідження судом першої інстанції обставин, якими потерпіла обґрунтувала свої позовні вимоги, так як позовні вимоги ОСОБА_2М фактично обгрунтовані обставинами кримінальної справи, які були предметом дослідження в ході судового слідства по справі щодо вчинення ОСОБА_1 крадіжки належного позивачці мобільного телефона.

З матеріалів справи вбачається, що судом не забезпечено дотримання вимог ст.297 КПК України щодо оголошення в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_2 поданої нею позовної заяви .

Разом з цим, таке порушення кримінально-процесуального закону не порушує законності рішення суду по даному позову.

За вищезазначених обставин, вирок суду відносно ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим.

Тому, керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2011 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляцію засудженого ОСОБА_1 і апеляцію прокурора Матеко А.В., який затвердив обвинувальний висновок по справі, залишити без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11