Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 10-90/2010 Головуючий в 1 інст.: Слюсаренко О.В.
Категорія: розгляд подання слідчого
про обрання запобіжного заходу
взяття під варту Доповідач : Жила І.Е.
У Х В А Л А

іменем України

8 квітня 2010 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого судді Годуна В.А.

суддів Калініченка І.С., Жили І.Е.

з участю прокурора Брикова М.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову місцевого Суворовського районного суду м.Херсона від 22.03.10р.,

в с т а н о в и л а :

Цією постановою відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно:

ОСОБА_2, 04.09.74р. народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-на України, проживаючого по Миколаївському шосе,11-а, кв.7 в м.Херсоні, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст.368 ч.2 КК України.

ОСОБА_2 органом досудового слідства обвинувачується в тому, що він, займаючи посаду провідного спеціаліста державного інспектора з карантину рослин пункту карантину рослин Аеропорт, здійснюючи функції представника влади та будучи службовою особою, використовуючи службове становище в жовтні 2009 року вимагав у ОСОБА_3 хабара у розмірі 1800 грн. за видачу дозволу на реалізацію саджанців на ЦКР і отримав від ОСОБА_3 хабар у розмірі 500 грн. за оформлення документів відповідності товару карантинним нормам, сприяння в отриманні вказаних документів в подальшому і непроведення перевірок інспекцією.

Відмову в обранні щодо ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, суд обґрунтував у постанові тим, що ОСОБА_2 раніше не судимий, характеризується позитивно, має постійне місце роботи, має постійне місце проживання на умовах оренди, має на утриманні неповнолітню дитину. Суду не надано доказів того, що обвинувачуваний буде продовжувати злочинну діяльність, чи ухилиться від явки до органів досудового слідства або буде перешкоджати виконанню процесуальних дій.

В апеляції прокурор вказує на незаконність та необґрунтованість постанови суду. Так, суд не врахував, що ОСОБА_2 обвинувачується у скоєнні злочину, що відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше трьох років. В м.Херсоні обвинувачений проживає менше року та не має родину. Він не має постійного місця проживання, а житло орендує. Вказане дозволяє судити про можливість ОСОБА_2 ухилитись від слідства. Також суд не врахував, що ОСОБА_2, знаходячись на підписці про невиїзд, може здійснювати тиск на свідків та потерпілих. Крім того, на даний час прокуратурою порушені щодо ОСОБА_2 справи по більш ніж трьох аналогічних епізодах та проводяться перевірки за заявами інших громадян, що характеризує обвинуваченого з негативної сторони і як людину, що буде всіляко ухиляться від слідства і встановлення істини в справі. Таким чином, є всі підстави вважати, що ОСОБА_2 у випадку обрання запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд може перешкоджати встановленню істини в справі й ухиляться від кримінальної відповідальності, а також продовжувати злочинну діяльність. Просить постанову суду скасувати, а матеріали направити на новий судовий розгляд іншим суддею.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та просив скасувати постанову суду, а справу направити на новий судовий розгляд, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні подання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, суд обґрунтовано взяв до уваги дані, що характеризують особу ОСОБА_2, те, що він має постійне місце роботи та місце проживання на умовах оренди, має на утриманні неповнолітню дитину, а також те, що суду не були надані докази того, що обвинувачений, знаходячись на волі буде продовжувати злочинну діяльність, чи ухилиться від явки до органів досудового слідства або буде перешкоджати виконанню процесуальних дій, про що вказує слідчий у поданні.

Сам по собі факт обвинувачення особи у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше 3-х років, про що вказує апелянт, - не може бути причиною для взяття ОСОБА_2 під варту без надання суду доказів наявності для того підстав, які вказані в ст.148 КПК України.

Доводи апелянта про відсутність у обвинуваченого в м.Херсоні житла та проживання у орендованому житлі являються безгрунтовними. Відсутність у ОСОБА_2 власного житла в м.Херсоні не може впливати на обрання щодо нього міри запобіжного заходу та свідчити про можливість ухилення від слідства.

Посилання в апеляції на можливість здійснення обвинуваченим тиску на свідків та потерпілого являються голослівними та не підтверджуються жодними доказами.

Твердження апеляції про те що ОСОБА_2 причетний ще й до інших епізодів злочинної діяльності та стосовно нього проводяться перевірки за заявами інших громадян - є необґрунтованими, оскільки згідно з поданням слідчого, суд вирішував питання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту виключно по кримінальній справі щодо ОСОБА_2, який на той час обвинувачувався у вимаганні і одержанні хабара від ОСОБА_3

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо ОСОБА_2 - є законною та обґрунтованою, такою що відповідає вимогам ст.ст.148, 150, 155 КПК України.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення, а постанову місцевого Суворовського районного суду м.Херсона від 22.03.10р. про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно ОСОБА_2 залишити без змін.

Головуючий :

Судді :