АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва кримінальне провадження відносно -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 03.11.2011 року вироком Миколаївського районного суду Львівської області за ч.3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого 21.01.2014 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання 2 роки і 3 місяці,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Миколаївського районного суду __________________________
Справа: 11-кп/796/1538/2015
Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_7
Доповідач: ОСОБА_1
Львівської області від 03.11.2011 року, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

За обставин встановлених судом та детально викладених у вироку, ОСОБА_6 , 21.03.2015 року, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , повторно таємно викрав чуже майно, з проникненням у житло, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 4 051 гривень.
Крім цього, 02.04.2015 року, ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , вчинив повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 25 995 гривень.
Крім цього, 08.04.2015 року, ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , вчинив повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 19 861,67 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію своїх дій, просить вирок суду змінити та пом`якшити призначене покарання. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги і просив вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції, допитавши обвинуваченого ОСОБА_6 , за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, оскільки обвинувачений повністю погодився з обставинами скоєного ним кримінального правопорушення.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України учасниками судового провадження не оскаржуються та не оспорюються, а тому, у відповідності до положень ст. 404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст. 185 КК України, суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий та вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення, його щире каяття, що суд обґрунтовано визнав обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, а також за відсутністю обставин, що обтяжують покарання, обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України з урахуванням вимог, передбачених ст. 71 КК України, яке за своїм видом та розміром є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Отже, перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення та вважає, що підстави призначення обвинуваченому ОСОБА_6 саме такого покарання судом належним чином мотивовані, а тому його апеляційні посилання на повне визнання своєї вини та активне сприяння розкриттю злочину є безпідставними, оскільки ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставин його вчинення, в також дані про особу ОСОБА_6 , навіть за наявності неврахованої судом такої пом`якшувальної обставини, як активне сприяння розкриттю злочину, не дають підстав для висновку про можливість зміни призначеного судом покарання.

За вищенаведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме таке покарання буде необхідним йдостатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому вважає вирок суду законним та обґрунтованим, покарання справедливим і підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та зміни вироку в частині призначеного покарання не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :

Вирок Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року у кримінальному провадженні № 0001887 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3