Справа № 301/2060/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

24.11.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів :
ОСОБА_1 / головуючої /
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
Цією ухвалою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Арданово, Іршавського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, несудимого,
задоволено клопотання старшого прокурора Іршавського району ОСОБА_8 та обрано запобіжний захід у виді взяття під варту терміном на 60 діб, тобто до 05 січня 2016 року 16 год. 45 хв.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вважає необгрунтованим застосування саме цього запобіжного заходу, з тих підстав, що підозрюваний з`явився до органу розслідування самостійно, написав сам явку з повиною, наміру переховуватись немає. Твердження прокурора, з яким погодився слідчий суддя, що ОСОБА_9 буде впливати на свідків та потерпілих, перешоджатиме об`єктивному розслідувнаню справи, не містить жодного підтвердження. Вважає, що задовольняючи клопотання, суд зіслався лише на тяжкість підозри, проте не врахував, що відповідно до практики рішень Європеського Суду з прав людини, тяжкість вчиненого, невизнання винуватості та очікуване покарання за вчинене у виді позбавлення волі, не можуть бути достатніми підставами для тримання особи під вартою до ухвалення вироку щодо неї.
Крім того, вказує, що суд залишив поза увагою, що прокурор не подав жодного доказу існування обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, чи ризикам, зазначеним ним у клопотанні, чим порушив вимоги п.2, 3 ч.1 ст. 194 КПК України.
На підставі наведеного просить застосувати до ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід, тобто домашній арешт за адресою проживання АДРЕСА_2 із застосуванням електронних засобів стеження.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника та підозрюваного про підтримання апеляційної скарги, заперечення прокурора проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення слідчого судді постановлене у відповідності до вимог ст. 196 КПК України, виходячи з наступного.
У клопотанні старшого прокурора прокуратури Іршавського району порушувалось питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , як особі, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме, що 4 жовтня 2015 року о 22 год. 45 хв. у АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на грунті особистих неприязних відносин зі своєю сестрою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою позбавлення життя останньої, вистрілив у неї з вогнепальної зброї, яку зберігав та носив без передбаченого законом дозволу - мисивської гвинтівки, калібру, 5, 6 мм, влучивши їй у живіт зліва. Від отриманого поранення остання померла по дорозі у лікарню.
З місця події ОСОБА_9 зник, переховувався від органу досудового розслідування , уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності. Тому прокурор вважав, що більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати. Окрім того, перебуваючи на волі ОСОБА_9 може вчинити інше кримінальне правопорушення, впливатиме на свідків, потерпілого, які є в основному близькими родичами.
З доводами прокурора слідчий суддя погодився.
Встановлено, що ОСОБА_9 затриманий 06.11.2015; 07.11.2015 йому вручена нова підозра.
Апеляційний суд не приходить до переконання, що ОСОБА_9 можливо застосувати домашній арешт, як він та його захисник цього просять. ОСОБА_9 переховувався від органу досудового розслідування; як сам пояснив, спілкування з батьками та чоловіком померлої сестри не мав ніякого, відносини між ними неприязні, всі ці обставини не переконують апеляційний суд у тому, що останній зможе дотриматись процесуальної поведінки та не перешкоджатиме слідству, а також не буде вчинено будь- яке інше протиправне діяння.
Твердження апелянта, що останній не впливатиме на свідків та потерпілого, та не перешкоджатиме кримінальному провадженню з тих підстав, що у справі проведено фактично всі слідчі дії: проведено експертизи, відібрано показання свідків, потерпілого спростовуються доводами прокурора про обгрунтованість підозри за ч.1 ст. 115 КК України і що свідки, потерпілі і підозрюваний є між собою родичами, їх показання різняться між собою щодо обставин вчиненого, а тому є ризики, що перебуваючи на волі, підозрюваний впливатиме на останніх з метою зміни показань, може вчинити кримінальне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, всі ці обставини врахував, зважив наявність ризиків, та дійшов обгрунтованого висновку про задоволення клопотання. Рішення слідчого судді узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини : питання запобіжного заходу вирішено з участю захисника, порушень прав особи при її затриманні не встановлено, у клопотанні прокурор навів докази наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при розгляді клопотання можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів не встановлено.
Підстав для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали апеляційний суд не знаходить.
Керуючись ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 07.11.2015 щодо ОСОБА_7 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.
Судді: