Провадження № 1-кп/487/141/15
ВИРОК
Іменем України
16.06.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої- ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 9 класу ЗОШ №56, неодруженого, раніше судимого: 19.08.2014 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, проживаючого по АДРЕСА_2 ,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд-

встановив:

25.08.2014 року, приблизно о 00 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , разом з неповнолітнім ОСОБА_5 побачили раніше невідому їм жінку, яка йшла попереду, на відстані близько 5 метрів, невпевненою ходою, після чого у них виник корисливий умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, у зв`язку з чим ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 йшли за потерпілою ОСОБА_9 близько 7 хвилин.

Далі, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою в групі особі разом з ОСОБА_5 , приблизно о 00 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , підбігли ззаду до потерпілої ОСОБА_9 та відкрито, без застосування насильства, ОСОБА_4 шляхом ривку зірвав жіночу сумку з останньої.

Внаслідок зазначеного ривку, потерпіла ОСОБА_9 впала на землю, а ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , за попередньою змовою між собою, відкрито заволоділи наступним майном потерпілої ОСОБА_9 :

-мобільним телефоном «LG», вартістю 2500 гривень, в якому знаходилась карта пам`яті вартістю 130 гривень;

-навушниками марки «Леново» вартістю, 50 гривень;

-жіночою сумкою, вартістю 150 гривень.

Своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 2830 гривень.

Також таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скоїли злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб (грабіж).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України фактично визнав частково та суду пояснив, що пізно ввечері 25.08.2014 року зустрівся з ОСОБА_5 та ще двома товаришами, вирішили піти погуляти до парку.Він йшов разом з ОСОБА_5 , а інші хлопці йшли позаду. Коли проходили по вул. Червоних Майовщиків, то побачили жінку, яка йшла попереду них невпевненою ходою. Деякий час вони з ОСОБА_5 йшли за жінкою, а коли жінка впала, то він не домовляючись з ОСОБА_5 , підбіг до жінки та забрав її сумку та став вбігати, ОСОБА_5 побіг за ним. Забігши за будинок, він відкрив сумку потерпілої і забрав мобільний телефон та навушники, в подальшому останні забрав собі ОСОБА_5 . На наступний день мобільний телефон передали ОСОБА_10 , який на їх прохання, відніс його до ломбарду, а їм віддав гроші у сумі 600 грн., які вони розділили з ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України також визнав частково та надав суду аналогічні з ОСОБА_4 пояснення. Додатково вказав, що після того, як ОСОБА_4 забрав сумку у потерпілої, то він побіг за останнім, так як злякався. А коли разом з ОСОБА_4 розбирали речі із сумки потерпілої, то забрав собі навушники та мобільний телефон, щоб пограти. На наступний день разом з ОСОБА_4 вони передали телефон їх знайомому ОСОБА_10 , який здав телефон до ломбарду, а їм віддав гроші з яких йому особисто дісталося близько 100 грн. На даний час спричинена потерпілій майнова шкода частково ним відшкодована, а саме 1400 грн.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що пізно ввечері 25.08.2014 року вона поверталася додому з гостей. Проходила по вул. Червоних Майовщиків, хто йшов позаду неї не бачила. Через деякий час вона відчула, що хтось зірвав її сумку, в наслідок чого вона впала і в цей момент, зі спини, побачила двох молодих хлопців, які швидко побігли від неї. В сумці знаходився мобільний телефон з картою пам`яті та навушники. Загальний розмір спричиненої матеріальної шкоди склав 2830 грн., з яких на даний час обвинувачений ОСОБА_5 частково відшкодував 1400 грн. Оскільки в ході досудового розслідування їй повернули навушники, то просить стягнути на її користь з обвинуваченого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 1380 грн. Також настоює, що злочин обвинувачені скоїли вдвох, підійшовши до неї ззаду, разом вихватили сумку та вбігли.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що знаходиться в дружніх стосунках з обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Пам`ятає, що в кінці серпня 2014 року до нього подзвонили обвинувачені та запропонували зустрітися, а при зустрічі попросили віднести до ломбарду мобільний телефон, пояснивши що телефон вони знайшли. Свідок погодився та відніс телефон до ломбарду, де отримав гроші. Гроші віддав обвинуваченим, але кому саме не пам`ятає.

Допитана у судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_5 є її онуком, виховується нею та матір`ю, батько дитини проживає окремо, тому вихованням дитини фактично не займається.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчинені ними злочину доводиться також перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

· даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.08.2014 року, згідно якого від гр. ОСОБА_9 була прийнята заява про відкрите викрадення її особистого майна невідомою особою 25.08.2014 року біля 00.00 год. у дворі будинку № 11 по вул. Червоних Майовщиків;

· даними протоколу огляду місця події від 25.08.2014 року та таблиці зображень.

· згідно повідомлення ПТ «Ломбард Скарбниця» ОСОБА_10 звертався до ломбардного відділення, розташованого у м. Миколаєві 25.08.2014 року з приводу закладу мобільного телефону LG;

· даними заяви ОСОБА_5 , згідно якої останній добровільно видав працівникам міліції навушники марки «Леново» чорного кольору;

· даними протоколу огляду предмету, а саме навушників чорного кольору марки «Леново» від 23.10.2014 року.

Згідно постанови слідчого від 23.10.2014 року навушники марки «Леново» визнані і долучені до кримінального провадження в якості речового доказу та залишені на зберіганні в потерпілої ОСОБА_9 .

При визначенні виду й міри покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особи винних та обставини справи, у відповідності зі ст. 65 КК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин, має постійне місце проживання, раніше не судимий, на обліку не перебуває, характеризується посередньо. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 600 від 25.11.2015 року страждає на даний час і страждав на час скоєння інкримінованого йому діяння стійким психічним розладом емоційно нестійким розладом особистості у стані компенсації. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він міг розуміти значення своїх дій і керувати ними. Наданий час він може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обвинувачений ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку за попереднім вироком суду, на обліку в службі у справах дітей, МОНД та МОПЛ не перебуває, виховується однією матір`ю, характеризується посередньо.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно ст. ст. 66, 67 КК України, судом не виявлені.

Що стосується доводів обвинувачених про те, що злочин скоїв один ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 просто стояв поряд, то вони спростовуються перевіреними та дослідженими в судовому засіданні доказами про те, що усі дії обвинувачених як до скоєння злочину так і після були послідовними, спільними та взаємопов`язаними.

Згідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

А за такого, з обвинуваченого ОСОБА_4 належить стягнути на користь потерпілої ОСОБА_9 1380 грн. невідшкодованої спричиненої матеріальної шкоди.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд -
у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти в органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи ;

· періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 1380 грн. в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди.

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань приєднати не відбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.08.2014 року у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 1 місяць.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1