Справа №488/4445/15-к 28.01.2016 28.01.2016 28.01.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/92/16 Головуюча у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Братське Миколаївської області, громадянина України, , який проживає у АДРЕСА_1 :
- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_6 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Просить вирок у частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий, яким вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_6 засуджено цим вироком та вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21.10.2015 р., шляхом часткового складання покарань, призначити покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20.06.2014 р. та вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.07.2014 р. і остаточно призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Короткий зміст рішення суду 1-й інстанції.
ОСОБА_6 визнано винуватим за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21.10.2015 р., остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
Вважає вирок в частині покарання незаконним через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Посилається на положення ч.1 ст.71 КК України, згідно яких, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Вказує, що злочин передбачений ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_6 скоїв 19.06.2015 р., тобто до ухвалення вироку Корабельного районного суду від 21.10.2015 р., але після ухвалення вироку Южноукраїнського міського суду від 20.06.2014 р. та вироку Первомайського міськрайонного суду від 23.07.2014 р.
Посилається на роз`яснення п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. про те, що коли після постановлення вироку у справі встановлено, що засуджений винен ще в декількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України.
Однак, суд при призначенні ОСОБА_6 покарання не застосував положення ст.71 КК України та не приєднав невідбуту частину покарання за вироками від 20.06.2014 р. та 23.07.2014 р.
Встановлені судом 1-ї інстанції обставини.
ОСОБА_6 визнано винним у тому, що 19 червня 2015 року, об 11 год. 23 хв., діючи повторно, знаходячись на території ринку «Корабельний» за адресою: м. Миколаїв, вул. Самойловича, 2-Д, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу з торгового прилавку магазина « ІНФОРМАЦІЯ_2 » викрав майно, належне ОСОБА_8 , а саме: ключ для консервування напівавтомат з підшипником виробник «Вінниця», вартістю 135 грн., ключ для консервування напівавтомат з підшипником виробник «Вінниця», вартістю 130 грн., ключ для консервування напівавтомат з підшипником виробник «Улитка», вартістю 110 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди у розмірі 490 грн.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого про залишення оскаржуваного вироку без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Обставини провадження, доведеність винуватості ОСОБА_6 , кваліфікація ним скоєного, вид призначеного йому покарання апелянтом не оспорюються, внаслідок чого, на підставі ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевірялись.
Оскаржуваним вироком ОСОБА_6 у цьому провадженні засуджено за крадіжку, вчинену 19 червня 2015 року.
Цей злочин обвинувачений скоїв під час іспитового строку за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 липня 2014 року, яким його засуджено за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.
Крім того, він же засуджений вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2015 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі за злочин, вчинений 23 червня 2015 року.
Отже злочин за чинним кримінальним провадженням ОСОБА_10 вчинено після постановлення вироку від 23 липня 2014 року та до постановлення вироку від 21 жовтня 2015 року.
За такого, апеляційний суд, погоджуючись із доводами прокурора з посиланням на наведені у скарзі відповідні роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р., визнає, що при призначенні покарання за оскаржуваним вироком (від 24.11.2015 р.) суд 1-ї інстанції мав спочатку застосувати положення ч.4 ст.70 КК України, тобто за сукупністю злочинів, зарахувати покарання за вироком від 23 липня 2014 року, а після цього покарання - правила ст.71 КК України щодо покарання за вироком від 21 жовтня 2015 року (тобто за сукупністю вироків).
Разом з тим, районний суд у вироку, який оскаржує прокурор, покарання за правилами ст.71 КК України обвинуваченому не визначив.
При цьому послався на те, що вироком від 21 жовтня 2015 року вже застосовано покаранням за сукупністю вироків, у тому числі від 23 липня 2014 року, тому повторне призначення покарання за ст.71 КК України до покарання за цим вироком (від 24 листопада 2015 року) є неприпустимим.
Такий висновок суду є хибним, оскільки вироком від 21 жовтня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за інший злочин, скоєний 23 червня 2015 року у період іспитового строку за вироком від 23 липня 2014 року, а злочин у чинному кримінальному провадженні обвинувачений вчинив 19 червня 2015 року.
Отже, доводи апелянта, щодо неправильного незастосування судом закону, який мав бути застосованим, є прийнятними і тому мають бути задоволені шляхом постановлення апеляційним судом, відповідно до п.2 ч.1 ст.420 КПК України, свого вироку у цій частині.
Разом з тим, доводи стосовно призначення покарання за правилами ст.71 КК України щодо покарання за вироком від 20 червня 2014 року є неприйнятними, тому як це покарання вже зараховане при постановленні вироку від 23 липня 2014 року.
З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст.405,407,420,424,426,532 КПК України, апеляційний суд
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Корабельного району м. Миколаєва задовольнити частково.
Вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 листопада 2015 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 у частині призначення покарання за сукупністю злочинів скасувати.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_6 засуджено цим вироком та вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21.10.2015 р., шляхом часткового складання покарань, призначити покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.07.2014 р. і остаточно призначити покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_6 строк перебування його під вартою у даному кримінальному провадженні з 24 листопада 2015 року по 28 січня 2016 року з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В іншій частині зазначений вирок районного суду залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_6 - у той же строк з моменту отримання копії судового рішення.
Головуючий
Судді: