АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3487/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 182 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2015 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 листопада 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_11 , погодженого із заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що становить 365400 гривень, відносно
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в містіЯрославль Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, вдівця, який має на утриманні малолітнього сина, 2004 року народження, працює на посаді директора ТОВ «Юридична компанія «Сетра», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді застави мотивовано тим, що при вирішенні цього питання слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358 КК України, та про існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. Разом з тим, слідчий суддя визнав необґрунтованими ризики того, що ОСОБА_9 може знищити або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також визнав недоведеними доводи прокурора, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного, а тому вирішив застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді застави.

Не погоджуючись з таким рішенням, заступник начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 3000 мінімальних заробітних плат, що становить 4134000 гривень. На думку апелянта, під час розгляду клопотання слідчим суддею не прийнято до уваги розсекречені матеріали проведеної негласної слідчої (розшукової) дії стосовно підозрюваних у провадженні, які підтверджують той факт, що ОСОБА_9 разом з іншими підозрюваними вживав активних заходів для перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, намагався переховувати документи, а також здійснював вплив на інших учасників провадження і потенційних свідків з метою надання ними вигідних йому та іншим підозрюваним свідчень.
Також прокурор вважає, що при визначенні розміру застави слідчий суддя не врахував матеріальний стан підозрюваного. Зокрема, як зазначає апелянт, згідно з листом № 45/4212 від 07 серпня 2015 року Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_9 є власником чотирьох транспортних засобів, а саме автомобіля «Hummer НІ», 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 ; автомобіля «Volvo ХС60», 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіля «Lexus LX470», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 ; мотоцикла «Harley Davidson», 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 . При цьому апелянт вказує, що, згідно з листом Державної фіскальної служби України № 18154/5/99-99-11-02-03-16 від 24 липня 2015 року, ОСОБА_9 є засновником ряду суб`єктів господарювання: ТОВ «Сталькон М», ТОВ «Сталькон Н», ТОВ «ЮК «Сетра» та ТОВ «ДП «Партнерс».
Таким чином, прокурор стверджує, що, зважаючи на матеріальний стан ОСОБА_9 і на те, що останній підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, одне із яких є особливо тяжким, спричинену шкоду в сумі 20178198 гривень, на яку ПАТ «Київпроект» заявлено цивільний позов, визначена судом застава у розмірі 300 мінімальних заробітних плат не здатна забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
На апеляційну скаргу захисник ОСОБА_8 подав заперечення, в яких, вважаючи клопотання старшого слідчого та апеляційну скаргу необґрунтованими, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги і застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні ГСУ СБ України перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000672 за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України, за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 358 КК України.

05 листопада 2015 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 358 КК України, а саме в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, а також у підробленні офіційного документа, з метою використання його іншими особами.

26 листопада 2015 року старший слідчий в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_11 , за погодженням із заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , звернувся доШевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодоОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 3000 мінімальних заробітних плат. Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 листопада 2015 року в задоволенні клопотання старшого слідчого було відмовлено, а відносно підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що становить 365400 гривень.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358 КК України, та про існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358 КК України. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Також слідчий суддя, всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, прийшов до правильного висновку, що жодним чином є недоведеними та необґрунтованими доводи, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам переховування підозрюваного ОСОБА_9 від органів досудового розслідування та суду.
Зокрема, перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що хоча ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду і існує, але з огляду на конкретні обставини кримінального провадження він є малоймовірним та для його запобігання достатнім буде застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді застави. Жодних переконливих доказів, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду в матеріалах кримінального провадження не міститься і прокурором не доведено.

Також, всупереч доводам прокурора, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , сімейний та майновий стан останнього, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення підозрюваному ОСОБА_9 застави в розмірі саме 300 мінімальних заробітних плат, оскільки це не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України. Вказаний розмір застави, як вважає колегія суддів, здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому доводи прокурора про необхідність визначити підозрюваному значно більший розмір застави без приведення виключності випадку для такого розміру є безпідставними.

Таким чином, доводи прокурора щодо незаконності оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді застави, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді належить залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 листопада 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_11 , погодженого із заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що становить 365400 гривень, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4