Справа № 426/4055/15-к
Провадження № 11кп/782/160/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2015 р. м. Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

спеціаліста ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської обл. апеляційні скарги прокурора прокуратури Луганської обл. ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 на ухвалу Сватівського райсуду Луганської обл. від 13.07.2015 р., -

В С Т А Н О В И В:
Цією ухвалою повернуто прокурору Луганської обл. клопотання про застосування приму-сових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_10 за ознаками кри-мінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 115 ч. 2 п.п. 4 і 7 КК України, для усунення вказаних в ухвалі недоліків. Продовжено стосовно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.09.2015 р.

В своїй ухвалі суд першої інстанції вказав, що в підготовчому судовому засіданні були встановлені порушення передбаченого ч. 4 ст. 291 КПК України порядку передання клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до суду, а саме: прокурор не додав до клопотання реєстр матеріалів досудового розслідування та розписку про отримання його копії за-хисником особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного харак-теру.

Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасу-вати судове рішення в зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, а саме, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України суд має право повернути клопотання про засто-сування примусових заходів медичного характеру прокурору, якщо воно не відповідає вимогам КПК України, але в ухвалі суду першої інстанції не зазначено які саме невідповідності він встано-вив у клопотанні, а тільки вказано, що не додано реєстр матеріалів досудового розслідування та розписку про отримання його копії захисником особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру. При цьому прокурор вважає, що на підставі ч. 3 ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведен-ням антитерористичної операції» № 1632-VII від 12.08.2014 р. місцевий суд мав можливість при-значити судовий розгляд клопотання навіть за відсутності можливості отримати оригінали мате-ріалів кримінального провадження, які залишились у Краснодонському міськрайсуді Луганської обл. Просить направити клопотання до суду першої інстанції для розгляду по суті, в решті ухвалу залишити без змін.

Захисник ОСОБА_6 також подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, тому що, на її думку, суд безпідствно відмо-вив у задоволенні її клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу з одночасним призначенням повторної стаціонарної комі-сійної психолого-психіатричної експертизи, тому що ОСОБА_11 є психічно хворою людиною і має знаходитись у лікарні, а не в слідчому ізоляторі.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, про-сила скасувати ухвалу з підстав, які вказані в апеляції, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, захисника ОСОБА_6 , яка підтримала свою апеляцію та просила скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, а також змінити запобіжний західу у вигляді тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно зі ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверд-жується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце на-родження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народ-ження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я та по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає вста-новленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення за-кону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

До обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного по-зову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудово-го розслідування;

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюва-ного.

Як вбачається з матеріалів провадження і як правильно вказав суд першої інстанції до кло-потання прокурором не додано реєстр матеріалів досудового розслідування, а відповідно до ч. 3 ст. 511 КПК України, яка регламентує порядок закінчення досудового розслідування у криміналь-ному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного харктеру, прокурор після затвердження клопотання повинен був надіслати його суду в порядку, передбаченому КПК Укра-їни, тобто діяти відповідно до приписів ст. ст. 290-293 КПК України, які встановлюють загальні правила звернення органу досудового розслідування до суду як з обвинувальним актом, так і з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру. Ці норми КПК України були дотримані прокуратурою м. Краснодона Луганської обл., про що свідчить копія супровідного листа ( а.пр. 13), але не виконані при зверненні до Сватівського райсуду Луганської обл.

За таких обставин посилання прокурора в апеляції на те, що ч. 4 ст. 291 та ч. 1 ст. 109 КПК України звільняє якимось чином прокурора від виконання покладених на нього приписами ст. ст. 290-293 та ч. 3 ст. 511 КПК України обов`язків є безпідставними та такими, що не підлягають за-доволенню.

Також, апеляційний суд вважає необгрунтованими посилання прокурора в апеляції на те, що суд першої інстанції неправильно вказав, що без реєстра матеріалів досудового розслідування суд не може прийняти до провадження клопотання, тому що реєстр не є доказом в розумінні Глави 4 КПК України. Однак, в ухвалі суду відсутні будь-які посилання на реєстр як на один з доказів чи джерело доказів, а тому цей довод апеляції прокурора є також неприйнятним.

Безпідставними апеляційний суд вважає посилання прокурора в апеляції на те, що на підс-таві ч. 3 ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`яз-ку з проведенням антитерористичної операції» № 1632-VII від 12.08.2014 р. місцевий суд мав мо-жливість призначити судовий розгляд клопотання навіть за відсутності можливості отримати ори-гінали матеріалів кримінального провадження, які залишились у Краснодонському міськрайсуді Луганської обл., тому що ця норма дає право суду ухвалювати відповідні судові рішення в разі вчинення окремих процесуальних дій, а не проведення повноцінного судового розгляду по суті обвинувачення чи клопотання.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає обґрунтованим та вмотивованим висновок суду першої інстанції щодо не відповідності клопотання про застосування примусових заходів ме-дичного характеру вимогам КПК України.

Також, апеляційний суд погоджується з тим, що суд першої інстанціїї з посиланням на від-повідні норми КПК України, а саме ч. 2 ст. 508, відмовив у зміні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу стосовно ОСОБА_10 , тому що суду не було надано учасниками судового провадження доказів наявності у нього розладів психіч-ної діяльности чи психічної хвороби.

Таким чином, підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, передбачених КПК України, апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 405, 407 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:
Ухвалу Сватівського райсуду Луганської обл. від 13.07.2015 р., якою повернуто прокурору Луганської обл. клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_10 за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 115 ч. 2 п.п. 4 і 7 КК України, для усунення вказаних в ухвалі недоліків та продовжено стосов-но ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.09.2015 р. - залишити без змін.

Апеляційні скарги прокурора прокуратури Луганської обл. ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді