УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши в судовому засіданні 02 вересня 2015 року в м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 19 травня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, двічі судимого, востаннє - Ялтинським міським судом АР Крим від 15 листопада 2012 року за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,

засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією Ѕ майна, що є його власністю.

Цим же вироком також засуджено ОСОБА_5 та ОСОБА_6, щодо яких касаційні скарги не подано.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 19 травня 2015 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 10 грудня 2013 року близько 19.00 год. за попередньою змовою з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та невстановленою слідством особою проникли до будинку ОСОБА_7 у АДРЕСА_2, де вчинили розбійний напад потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8, зв'язавши ОСОБА_7 руки та ноги та надівши на її голову поліетиленову сумку, а на голову накинувши ковдру, погрожували застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров'я, що потерпілі сприйняли як реальну загрозу, та заволоділи майном ОСОБА_7 вартістю 8 410 грн. та грошовими коштами ОСОБА_8 в сумі 8 000 грн.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить судові рішення скасувати і закрити кримінальне провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Зазначає, що досудове розслідування та судове слідство проведені однобічно й неповно, висновки суду про доведеність вини за ч. 3 ст. 187 КК України не відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на суперечливих доказах та показах свідків. Вважає, що його дії підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 396 КК України, оскільки він не повідомив про вчинення злочину ОСОБА_5 разом із незнайомими йому особами.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

У касаційній скарзі порушується питання про перевірку судових рішень у касаційному порядку у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду. Проте, зазначені обставини відповідно до вимог ст. 438 КПК України не можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному порядку. Крім того, згідно з вимогами ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_4

за ч. 3 ст. 187 КК України кваліфіковано правильно.

Як убачається з копій судових рішень, винуватість ОСОБА_4 підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_7, довідками щодо вартості викраденого майна, протоколом огляду та висновком судово-дактилоскопічної експертизи, згідно з даними якої встановлена належність вилучених на місці злочину слідів пальців рук ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що спростовує версію останнього про те, що в будинку потерпілих його не було.

Зі змісту скарги убачається, що засудженим не наведено належним чином умотивованих, переконливих доводів на обґрунтування того, що під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або допущено такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, або що призначене покарання є явно несправедливим, з урахуванням положень статей 412-414 КПК України.

Наведені захисником засудженого в апеляційній скарзі доводи за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, їх належним чином перевірено й спростовано.

Отже, з касаційної скарги, наданих копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 19 травня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД

УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ

ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ

вул. П. Орлика, 4а, м. Київ, 01043

;

5-4946 ск 15

ОСОБА_4

АДРЕСА_3

Відповідно до вимог ч.2 ст. 428 КПК України надсилаємо копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про відмову у відкритті касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4

Додаток: на арк.

Суддя ОСОБА_1

Вик.: ОСОБА_9 28.08.2015

ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД

УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ

ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ

вул. П. Орлика, 4а, м. Київ, 01043

;

5-4946 ск 15

ОСОБА_4

АДРЕСА_3

Відповідно до вимог ч.2 ст. 428 КПК України надсилаємо копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про відмову у відкритті касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4

Додаток: на арк.

Суддя ОСОБА_1