Провадження № 11/779/343/2013
Категорія ч.3 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції Попович Володимир Стефанович
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2013 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Дячука В.М.,

суддів Іванів О.Й., Гриновецького Б.М.,

з участю

прокурора Рибки Л.Я.,

засудженого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Івано-Франківського міського суду від 05 серпня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

Вказаним вироком ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2,

з неповною середньою освітою, непрацюючий, неодружений, раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Івано-Франківського міського суду від 27 листопада 2009 року за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі, покарання відбув повністю, українець, громадянин України,-

засуджений за ч.3 ст.185 КК України ( далі КК ) на чотири роки позбавлення волі; за ч.3 ст.186 КК на чотири роки позбавлення волі; за ст.395 КК на шість місяців арешту;

На підставі ст.70 КК шляхом часткового складання призначених покарань остаточне покарання ОСОБА_2 призначено у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою, а строк відбуття покарання рахується йому з моменту затримання, з 16 травня 2012 року.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено вироком суду злочини вчинено за таких обставин.

29 квітня 2012 року близько 20 год. ОСОБА_2 через незачинені двері проник в будинок № 46/а, що по вул. Кисілевської в м. Івано-Франківську, звідки таємно викрав мобільний телефон марки LG-KJ 376 ІМЕІ: 01775 вартістю 189 грн., в якому була сім-карта вартістю 20 грн. та грошові кошти в розмірі 55 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 264 грн.

09 травня 2012 року близько 18 год. 30 хв. підсудний таємно викрав з будинку № 47, що по вул. Ботанічна в м. Івано-Франківську, жіночу сумку вартістю 180 грн., в якій знаходились : парасоля вартістю 50 грн., грошові кошти в розмірі 450 грн., мобільний телефон марки Nokia 2323 Вlаск вартістю 275 грн. 33 коп., в якому була сім-карта вартістю 20 гривень із залишками коштів 16 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_4, матеріальну шкоду на загальну суму 1136 грн.

12 травня 2012 року в період з 20 год. до 20 год. 30 хв. ОСОБА_2 пройшов на територію подвір'я будинку що по вул. Самійленка, 13 в м. Івано-Франківську та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, проник в підсобне приміщення, звідки таємно викрав газонокосарку марки «Тример 500W» вартістю 219 грн. 30 коп., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

14 травня 2012 року в період часу з 20 год. до 20 год. 30 хв. він таємно викрав з кладової будинку № 89 по вул. Вовчинецькій в м. Івано-Франківську велосипед марки Олпран Магік вартістю 2350 грн., що належить потерпілому ОСОБА_6, спричинивши останньому майнових збитків на вказану суму.

Продовжуючи свої злочинні дії, того ж дня близько 21 год., ОСОБА_2 проник в будинок № 15 по вул. Бугая в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради, де з коридору намагався таємно викрасти спортивну сумку марки «Транзіт» вартістю 210 грн., в якій знаходились три махрові рушники загальною вартістю 200 грн., косметичка марки Сінклер вартістю 50 грн., шампунь для волосся марки Аллотон вартістю 50 грн., гель для душу вартістю 20 грн., банна щітка вартістю 30 грн., губка для душу вартістю 7 грн., резинові тапочки вартістю 100 грн., сушка для волосся марки Філіпс вартістю 600 грн., туфлі чорного кольору марки Атмосфер вартістю 730 грн., та туфлі коричневого кольору вартістю 815 грн., однак був помічений потерпілою ОСОБА_7 При спробі потерпілої зупинити підсудного, останній з місця події, відкрито викравши вказане майно потерпілої, втік, спричинивши таким чином потерпілій майнових збитків на загальну суму 2 812 грн.

Крім того, 27 лютого 2012 р. постановою Сихівського районного суду міста Львова, ОСОБА_2 при звільненні з Львівської виправної колонії № 48 встановлено адміністративний нагляд терміном на 2 роки та встановлено наступні обмеження : заборона виходу з будинку, квартири з 22 години до 06 години, заборона виїзду в особистих справах за межі району, міста без відома ОВС, реєстрація в міліції 2 рази на місяць, заборона відвідувати місця, де продають алкогольні напої на розлив - строком на два роки. Проте, після звільнення 02 березня 2012 р. з Львівської ВК № 48 підсудний до обраного місця проживання у визначений строк не прибув і з метою ухилення від адміністративного нагляду та недотримання покладених на нього обмежень не зареєструвався у Івано-Франківському МВ УМВС в області, на відмітки в Івано-Франківський МВ УМВС жодного разу не прибув.

В апеляції засуджений ОСОБА_8 вважає вирок суду незаконним через однобічність дізнання, досудового та судового слідства. Заперечує вчиненя крадіжок у потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_3, а також суворість призначеного покарання. Просить вирок суду скасувати.

У засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_8 підтримав свою апеляцію та зазначив, що вчиняв крадіжки тільки велосипеда та газонокосарки. Щодо інших крадіжок, то вважає, що справа в цій частині щодо нього сфальсифікована і ґрунтується тільки на суперечливих показаннях свідка ОСОБА_9. Просить прийняти правильне рішення.

Заслухавши доповідь судді Дячука В.М., пояснення засудженого ОСОБА_2, який підтримав свою апеляцію про скасування вироку, прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, ґрунтується на досліджених по справі доказах, яким суд дав належну оцінку.

Визнаючи ОСОБА_2 винуватим у таємному викраденні майна потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 суд обґрунтовано послався на показання свідка ОСОБА_9, який підтвердив, що 29 квітня та 11 травня 2012 року до нього телефонував Косяк та просив, у звязку з відсутністю паспорта, закласти у ломбарді телефони марки LG-KJ 376 та Nokia 2323 Вlаск, що ним було і зроблено. Саме дані телефони згідно показань потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були викрадені у них.

Суд підставно визнав показання даного свідка достовірними, оскільки вони є послідовні і обєктивно підтверджуються довідками ПТ Ломбард Сакура про закладення викрадених телефонів саме ОСОБА_9

При проведенні очної ставки між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 останній підтвердив свої показання по факту викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 ( т.1, а.с.228-230).

Крім того, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні відкритого викрадення майна ОСОБА_7 підтверджується даними, що містяться в протоколі предявлення для впізнання, згідно яких потерпіла впізнала ОСОБА_2 як особу, що викрала в неї майно.

Викрадене майно було виявлено за місцем проживання ОСОБА_2 під час проведення огляду житла ( т.1, а.с.21-31 ).

Приведеними вище доказами спростовується твердження засудженого ОСОБА_2 в апеляції про його непричетність до вчинення крадіжок майна потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7

Неправомірні дії ОСОБА_2 за ч.3 ст.185 КК, за ч.3 ст.186 КК, ст.395 КК кваліфіковано правильно.

Покликання засудженого в апеляції на суворість призначеного судом покарання, на думку колегії суддів, є необґрунтованим.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 суд врахував, що відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При цьому враховано як ступінь тяжкості вчинених злочинів, так і дані про особу та помякшуючі і обтяжуючі покарання обставини. Зокрема зявлення ОСОБА_2С із зізнанням, часткове відшкодування збитків потерпілим. Разом з тим враховано і обтяжуючу покарання обставину рецидив злочинів, а також дані про особу засудженого, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, та після звільнення з місць позбавлення волі 2 березня 2012 року через невеликих проміжок часу знову вчинив злочини.

Підстав для застосування ст.69 КК колегія суддів не встановила.

З урахуванням вищенаведеного, призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_2 є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.365, 366 КПК України ( у редакції 1960 року ), пунктами 11, 15 Розділу ХІ Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

вирок Івано-Франківського міського суду від 05 серпня 2013 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляцію засудженого без задоволення.

Судді: В.М. Дячук

ОСОБА_10

ОСОБА_11