В И Р О К 142/437/15-к
іменем України 1-кп/142/24/15
13.11.2015 року
Піщанський районний суд Вінницької області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозовата Теплицького району та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого там же, з вищою освітою, депутата Піщанської районної ради, вдівця, працюючого головним лікарем комунальної установи «Піщанський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги», раніше не судимого, не військовозобов`язаного, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 191 ч. 2; ст. 191 ч. 3 КК України.

С У Д В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , обіймаючи посаду головного лікаря комунальної установи «Піщанський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги», відповідно до укладеного із ним, Піщанською районною державною адміністрацією Вінницької області згідно рішення РДА від 18.01.2011 року № 33, контракту, будучи службовою особою повноважною на виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, зловживаючи своїм службовим становищем незаконно заволодів чужим майном за наступних обставин.
Відповідно до п. 3.3 контракту № 1 від 22.03.2011 року, п. 5.11 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України № 308/519 від 05.10.2005 року «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладу охорони здоров`я та установ соціального захисту населення» передбачено, що при виході у щорічну відпустку виплата матеріальної допомоги на оздоровлення керівнику Медичного центру проводиться в розмірі посадового окладу.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи навмисно, переслідуючи корисливий мотив, зловживаючи своїм службовим становищем та діючи всупереч інтересам установи 29.11.2011 року видав наказ № 80, відповідно до якого йому незаконно було нараховано та виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати, при виході в щорічну чергову відпустку.
На виконання вказаного наказу бухгалтерією закладу ОСОБА_4 в листопаді та грудні 2011 року було нараховано та виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 2652,74 грівнів, з яких - 1949,74 гривнів він незаконно привласнив, чим завдав збитків Медичному центру на вказану суму.
Крім того, в порушення п. 3.3 контракту № 1 від 22.03.2011 року, п. 5.11 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України № 308/519 від 05.10.2005 року «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладу охорони здоров`я та установ соціального захисту населення», постанови Кабінету Міністрів України № 524 від 11.05.2011 року якими передбачено, що при виході у щорічну відпустку виплата матеріальної допомоги на оздоровлення керівнику Медичного центру проводиться в розмірі посадового окладу.
Завідомо знаючи про це, як керівник Медичного центру ОСОБА_4 , діючи повторно, умисно, переслідуючи корисливий мотив, зловживаючи своїм службовим становищем та діючи всупереч інтересам установи 08.08.2013 року видав наказ № 68 відповідно до якого незаконно отримав матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати, при виході в щорічну чергову відпустку. На виконання вказаного наказу ОСОБА_4 в серпні 2013 року незаконно нараховано та виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 7346 гривнів, з яких ним незаконно привласнено 5148 гривнів, чим завдано збитків Медичному центру на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_4 , себе винним не визнав, вважав обвинувачення необґрунтованим та недоведеним і суду пояснив, що він дійсно обіймав посаду керівника медцентру і виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.
Матеріальну допомогу на оздоровлення, як керівник, він отримував за рішенням органу вищого рівня у межах наявних коштів на оплату праці.
Надання йому матеріальної допомоги на оздоровлення погоджувалось із Департаментом охорони здоров`я та курортів облдержадміністрації та Піщанською райдержадміністрацією.
Стверджує, що ніяких умисних дій спрямованих на задоволення своїх корисних інтересів та зловживання службовим становищем не вчиняв.
Допомогу отримав законно.
Разом із тим, винність обвинуваченого доведено наданими обвинуваченням доказами, які перевірені судом та визнані допустимими, як добуті у відповідності із вимогами кримінально-процесуального закону.
Так, сам обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував, що є керівником Медичного центру і виконує адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції.
Видає накази виробничого характеру, своїми наказами приймає на роботу, звільняє працівників, надає відпустки та матеріальну допомогу працюючим згідно із колективним договором та іншими нормативними документами.
Знає про наявність наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я № 308/519 від 05.10.2005 року «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладу охорони здоров`я та установ соціального захисту населення», постанови Кабінету Міністрів України № 524 від 11.05.2011 року.
Знає, що ними передбачено надання допомоги на оздоровлення при виході у щорічну відпустку у розмірі посадового окладу.
Отримав допомогу відповідно до наказів № 80 від 29.11.2011 року та № 68 від 08.08.2013 року в розмірі середньомісячного заробітку, які підписав сам, однак вони були погоджені із департаментом та райдержадміністрацією.
Свідки: ОСОБА_6 колишній голова Піщанської РДА пояснила, що видавались погоджувальні листи лише про надання відпустки обвинуваченому і то після погодження ним цього питання в департаменті.
ОСОБА_7 колишній керівник департаменту охорони здоров`я також пояснила, що вони погоджували лише відпустки головних лікарів. розмір допомоги і можливість її надання не входило до їх компетенції із-за того, що фінансування здійснювалось райдержадміністраціями.
З акту результатів перевірки фінансово-господарської діяльності КУ «Піщанський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» вбачається що обвинуваченому безпідставно нараховано та виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення при виході у щорічну відпустку в розмірі середньомісячного заробітку, замість посадового окладу наказами ОСОБА_4 № 80 від 29.11.2011 року та № 68 від 08.08.2013 року.
Дані накази суперечать вимогам п. 5.11 наказу № 308/519 Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я та п. 3.3 контракту № 1 від 22.03.2011 року укладеному із обвинуваченим Піщанською РДА.
Твердження обвинуваченого, що накази про надання допомоги в розмірі середньомісячного заробітку було видано ним лише після погодження із вищестоящими організаціями спростовуються його заявою на адресу Піщанської РДА від 6.08.2013 року (за два дні до видачи наказу) в якій він просить надати чергову відпустку та допомогу в розмірі середньомісячної заробітної плати, відповідно до колективного договору, а не укладеного ним контракту, яким розмір допомоги визначений в розмірі посадового окладу. Колективний договір не передбачає умов надання допомоги на оздоровлення при виході у відпустку керівнику.
Заявами обвинуваченого від 24.11.11 року на ім.»я начальника управління охорони здоров`я та від 27.07.2013 року на його ж ім.»я аналогічного змісту.
Колективним трудовим договором, положенням «Про преміювання працівників районного медичного центру ПМСД» преміювання головного лікаря не передбачено і не оговорено.
Пунктом 4 Положення… передбачено, що преміювання та виплата допомоги на оздоровлення, здійснюється за погодженням голови Піщанської РДА.
Обвинувачений знав про протиправність своїх дій, оскільки 8.06.2012 року ним було подано заяву РДА в якій він просив дозволу отримати невикористану відпустку за 2011 рік і виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі посадового окладу, а не середньомісячного заробітку.
В підтвердження цьому видав наказ № 42 від 15.06.2012 року.
Пунктом 3.3 контракту № 1 від 22.03.2011 року укладеного між Піщанською РДА та обвинуваченим ОСОБА_4 , як керівником медустанови передбачено, керівнику надається щорічна відпустка, тривалістю згідно Закону України «Про відпустки». Одночасно з наданням відпустки Керівникові виплачується матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі місячного посадового окладу.
Таким чином, обвинувачення ОСОБА_4 у зловживанні службовим становищем з метою незаконного заволодіння чужим майном коштами медичного центру у вигляді допомоги на оздоровлення, знайшло своє підтвердження, наведеними доказами.
Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 України, тобто - заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та ч. З ст. 191 КК України - заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.
Обираючи вид та розмір міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані за особу обвинуваченого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого вважає: вчинення кримінального правопорушення вперше, зайняття громадською діяльністю як депутат районної ради.
Обставин що обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому, суд враховує позитивні характеристики обвинуваченого з місця проживання, роботи.
Суд призначає покарання в межах санкції ст. 191 ч. 2, 3 КК України з урахуванням вимог ст. 65 КК України.
Оскільки обвинувачений не є суспільно-небезпечною особою, має постійне місце проживання, роботи суд вважає за можливе призначити
йому покарання з випробуванням та річним іспитовим строком до основного покарання, оскільки воно буде достатнім для його виправлення і перевиховання. Застосовує додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади.
Покладає обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Керуючись ст. 370, 374, 395 КПК України, -
С У Д П Р И С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним і призначити покарання:
за ст. 191 ч. 2 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік;
за ст. 191 ч. 3 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік.
У відповідності зі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю 1 рік не вчинить нового злочину та буде виконувати покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.
На вирок протягом тридцяти днів від дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Піщанський районний суд Вінницької області.
С У ОСОБА_8 :