612/536/15-к
1-кп/612/62/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2015 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яковлівка Лозівського району Харківської області, громадянина України, непрацюючого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-21 лютого 2013 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.296 КК України до 3-х років позбавлення волі. 25 червня 2014 року звільнений від подальшого відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» ухвалою Первомайського районного суду Харківської області від 17 червня 2014 року;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст.185 КК України,-
17.07.2015 ОСОБА_4 , близько 09 годин 00 хвилин, прийшов у гості до своєї знайомої ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , де вони, розпивали спиртні напої. В подальшому ОСОБА_4 , з дозволу господарки зайшов в середину будинку для того, щоб покласти спати свою малолітню доньку. Перебуваючи в будинку, ОСОБА_4 впевнившись, що поруч немає сторонніх осіб та за його діями ніхто не спостерігає, помітив на вішалці відчинену сумку ОСОБА_6 , в якій знаходився гаманець із золотою каблучкою. В подальшому ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою наживи незаконно заволодів золотою каблучкою, поклавши її до своєї кишені, та в подальшому розпорядився ним за власним розсудом. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 8113 від 20.08.2015 року вартість викраденого майна складає 990 грн. 00 коп..
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненого ним діяння, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.
Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення, та винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися у заволодінні майном потерпілої ОСОБА_6 шляхом вільного доступу, суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.
Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра Близнюківської ЦРЛ не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
При цьому, суд враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діянь, тяжкість злочинів, дані про особу обвинуваченого, згідно яких він має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, наявність обставини, що обтяжує покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.
На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_4 , передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_4 суд не вбачає.
Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.
Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з підсудного ОСОБА_4 судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи по справі.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України .
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк ДВА роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
У відповідності до вимог п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави за проведення товарознавчої експертиз № 8113 від 20 серпня 2015 року судові витрати у розмірі 307 (триста сім) грн. 50 (п`ятдесят) копійок.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: золоту каблучку, яка знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 - повернути останній як власниці.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1