Справа № 629/4090/15-к
Номер провадження 1-кп/629/366/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.11.2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

неповнолітньої особи, яка скоїла суспільно небезпечне діяння - ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 , представника служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до

малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, учня 7 класу Лозівської ЗОШ І-ІІ ступеню № 12, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у с т а н о в и в:
Малолітній ОСОБА_5 01 липня 2015 року близько 23 години, разом зі своїм дядьком ОСОБА_8 знаходився на дільниці місцевості біля будинку № 21 на мікрорайоні № 1 в м. Лозова Харківської області, куди ОСОБА_8 прийшов зустрічати свою дружину. В цей час повз ОСОБА_8 пройшла у супроводі двох своїх подруг неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , раніше не знайома йому неповнолітня ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на шиї якої ОСОБА_8 помітив золотий ланцюжок та вирішив відкрито його викрасти, використавши для здійснення свого умислу малолітнього ОСОБА_5 . В подальшому, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою самозбагачення, ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел, використавши свої родинні відносини з малолітнім ОСОБА_5 та значну перевагу над ним у виці, запропонував останньому відкрито викрасти у неповнолітньої ОСОБА_11 золотий ланцюжок та передати його ОСОБА_8 на що малолітній ОСОБА_5 дав свою згоду. Після цього ОСОБА_8 проінструктував малолітнього ОСОБА_5 , яким чином він повинен здійснити відкрите викрадення майна у неповнолітньої ОСОБА_11 та пішов у напрямку будинку № 11 на мікрорайоні « 1 в м. Лозова Харківської області, куди малолітній ОСОБА_5 повинен був принести та передати ОСОБА_8 викрадене майно. Виконуючи пропозицію ОСОБА_8 на здійснення відкритого викрадення майна у неповнолітньої ОСОБА_11 , малолітній ОСОБА_5 маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою самозбагачення пішов слідом за неповнолітньою ОСОБА_11 та її подругами. Наздогнвши їх на ділянці місцевості біля будинку АДРЕСА_3 , малолітній ОСОБА_5 , діючи за інструкціями отриманими від ОСОБА_8 , звернувся до неповнолітньої ОСОБА_11 з проханням щоб остання зателефонувала зі свого телефону начеб то його батькам, та скориставшись тим, що ОСОБА_11 відволікла свою увагу на свій мобільний телефон, малолітній ОСОБА_5 зірвав з шиї потерпілої ланцюжок з золота 585 проби вагою 2,21 грамів вартістю 1005 гривень 48 копійок з хрестиком виготовленим з золота 585 проби вагою 2,5 грамів вартістю 1132 гривень 52 копійки, тим самим відкрито заволодів ними.

Після цього, утримуючи при собі викрадені золоті вироби малолітній ОСОБА_5 з місця події зник, викрадений золотий ланцюжок в подальшому передав ОСОБА_8 , яким останній розпорядився за власним розсудом, а золотий хрестик малолітній ОСОБА_5 загубив.

В результаті неправомірних дій малолітнього ОСОБА_12 , потерпілій неповнолітній ОСОБА_11 було завдано майнову шкоду у розмірі 2139 грн.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_5 свою вину визнав та пояснив, що дійсно за проханням ОСОБА_8 відкрито зірвав з шиї ОСОБА_11 золотий ланцюжок з хрестиком, ланцюжок він віддав ОСОБА_8 , а хрестик загубив. Це було лише один раз. В скоєному щиро розкаявся.

Суд вважає, що дії ОСОБА_8 та малолітнього ОСОБА_5 підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Згідно ч. 4 ст.12 КК України правопорушення, яке скоїв ОСОБА_5 є тяжким злочином.

На момент вчинення правопорушення ОСОБА_5 виповнилось 12 років. Згідно ч.2 ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за ст. 186 КК України настає при досягненні особою 14 річного віку.

Дослідженням даних про особу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що він громадянин України, скоїв правопорушення у перше, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з приводу органічного ураження ЦНС астено-невротичний стан, навчається в 7 класі Лозівської ЗОШ І-ІІІ ступеню № 12, за місцем навчання характеризується негативно, має статус дитини-сироти, виховується опікуном на підставі рішення Лозівської міської ради Харківської області № 460 від 30.07.2013 року, за місцем проживання характеризується формально.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просила його задовольнити.

Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України по кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_4 просила задовольнити клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_5 примусові міри виховного характеру, передавши його під нагляд батьків, про що не заперечували інші учасники процесу.

Згідно ч.2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 105 КК України, суд може застосувати до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, примусовий захід виховного характеру у виді передачі малолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Аналізуючи вищенаведене, вислухавши думку учасників процесу, враховуючи, що ОСОБА_5 є малолітнім, скоїв правопорушення вперше, його щире каяття, виховується опікуном, суд вважає можливим застосувати до нього примусові міри виховного характеру, передавши його під нагляд опікуна ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Враховуючи, що ОСОБА_5 має статус дитини-сироти та виховується опікуном, суд вважає можливим звільнити опікуна від сплати судових витрат.

Керуючись ст.ст. 497 ч. 3, 498, 501 КПК України, ст.ст.22 ч.2, 97 ч.2, 105 ч.2 КК України, суд, -

у х в а л и в:
Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього ОСОБА_5 - задовольнити.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, закрити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , примусові міри виховного характеру, а саме:

передати ОСОБА_5 під нагляд опікуна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , тривалістю 1 рік.

Звільнити ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_6 від оплати процесуальних витрат.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом семі днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1