Провадження № 1-кп/161/592/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 07 вересня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000509, що надійшов з прокуратури Луцького району 11.08.2015 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцька Волинської області, українця, гр.України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України судимості не має;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 12 липня 2015 року близько 16.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в с. Буків Луцького району, умисно, з корисливих мотивів, через незачинені двері проник в приміщення будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 16000 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.3 КК України, тобто таємно викрав чуже майно, поєднано з проникненням у житло.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, визнав повністю та дав показання, що 12 липня 2015 року близько 16.00 год., проник в приміщення будинку АДРЕСА_1 , звідки з кімнати викрав грошові кошти в сумі 16000 грн.

На даний час збитки частково відшкодовані, зокрема, потерпілому повернуто 2420 грн. У вчиненому розкаявся та просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю ствердив показання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо фактичних обставин справи. Збитки йому частково відшкодовані. Просить задовольнити поданий цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Щодо міри покарання покладався на погляд суду.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_5 , його винність у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого злочину.

До обставин, що обтяжують покарання суд відносить вчинення злочину, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав, у вчиненому розкаявся, має постійне місце проживання, однак зважаючи на особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, хоча судимість погашена у встановленому законом порядку, вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

При цьому, враховуючи повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю вчиненого злочину, часткове відшкодування завданих збитків, а також те, що потерпілий не наполягає на суворому покаранні, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст. 185 ч.3 КК України, у виді позбавленні волі на певний строк.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

На підставі ст. 128, 129 КПК України, ст. 1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь потерпілого ОСОБА_4 13580 (тринадцять тисяч п`ятсот вісімдесят) грн. матеріальної шкоди та 500 (п`ятсот) спричиненої моральної шкоди.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив з засад розумності, виваженості, справедливості, співмірності вартості викраденого майна, згідно пред`явленого обвинувачення, із заявленою сумою моральної шкоди, та вважає, що визначена судом сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілого ОСОБА_4 , який заявив такий позов та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити за належністю законному володільцеві.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, призначивши покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого ОСОБА_5 залишити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання, тобто, з моменту фактичного затримання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь потерпілого ОСОБА_4 13580 (тринадцять тисяч п`ятсот вісімдесят) грн. матеріальної шкоди та 500 (п`ятсот) спричиненої моральної шкоди.
Речові докази: грошові кошти в сумі 2420 грн., що передані на зберігання потерпілому залишити за належністю законному володільцеві ОСОБА_4 .
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: