Провадження №1-кп/748/208/15
Єдиний унікальний № 748/2837/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2015 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Чернігові кримінальне провадження №0000118 від 07.09.2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого, фактично проживаючого у в АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
З 20 липня 2015 року прапорщик ОСОБА_4 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №162 від 20 липня 2015 року проходить військову службу за призивом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) на посаді радіотелефоніста взводу забезпечення ІІ гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.

16 серпня 2015 року прапорщик ОСОБА_4 було надано звільнення на один день у зв`язку із судовим засіданням в місті Чернігові.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, визначає види військової служби, що включає в себе військову службу за призивом під час мобілізації.

У свою чергу прапорщик ОСОБА_4 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 17 серпня 2015 року, в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, п.п.1, 2 ст.1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладається на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України являється справою всього Українського народу і обов`язком кожного громадянина України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, направленим на не з`явлення без поважних причин на службу до військової частини з короткострокового звільнення, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та після закінчення звільнення 17 серпня 2015 року до розташування військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) не повернувся, до виконання обов`язків військової служби не приступив, хоча мав повернутися до розміщення військової частини того ж дня.

Отже, у період часу з 17.08.2015 року по 01.10.2015 року ОСОБА_4 перебував за межами військової частини у АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд та повернувся до військової частини НОМЕР_1 тільки 01.10.2015 року.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінуємого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.407 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинуваченні, не оспорював, у скоєному щиро розкаявся.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст.407 КК України, як нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин вчиненому в умовах особливого періоду військовослужбовцем за призовом під час мобілізації.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність наслідків злочину, особу винного - його вік, сімейний стан, стан здоров`я, освіту, те, що ОСОБА_4 проходить військову службу за призивом під час мобілізації та раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.
За наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу ОСОБА_4 , суд вважає за можливе при призначенні покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, застосувати до обвинуваченого положення ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті та призначити йому покарання у виді арешту, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався і відсутні підстави для його обрання до вступу вироку у законну силу. Цивільний позов у справі не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, призначивши покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді арешту на строк чотири місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання.
На вирок може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Роз`яснити учасникам судового провадження право на помилування, право отримати в суді копію вироку, ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1