Справа № 307/252/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

17.02.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду від 27 січня 2016 року,
в с т а н о в и в :
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, з середньою освітою, не працюючому, раніше судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Згідно клопотання ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 08 січня 2016 року у невстановлений слідством час, за попередньою змовою з ОСОБА_9 проникли до літньої кухні новобудови АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , звідки таємно викрали два велосипеда: жіночий марки «Ласточка», зеленого кольору, вартістю 1394 грн. та дитячий марки «Мадагаскар» вартістю 707 грн. 50 коп., спричинивши ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 2101 грн. 50 коп.
Дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що прокурором не доведено обставини, які можуть бути достатніми для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу - тримання під вартою на досудовому слідстві. Слідчим суддею враховано також те, що повідомлення про підозру підозрюваному вручено тільки 27.01.2016 року, хоча жодного разу він не викликався органом слідства. При таких даних, підстав для застосування ОСОБА_8 такого найбільш суворого запобіжного заходу, немає.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити ухвалу про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На думку прокурора, слідчий суддя не врахував наявність ризиків, які містять достатні підстави для застосування саме цього запобіжного заходу а саме: що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до шести років, раніше судимий, немає постійного місця роботи, навчання та соціально сталих зв`язків, а тому може переховуватись від органів розслідування чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовуються виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Дослідивши матеріали провадження та заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя обґрунтовано визнав, що достатніх обставин для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу тримання під вартою немає. Переконливих даних, які б свідчили про недостатність застосування інших більш м`яких запобіжних заходів ні у клопотанні слідчого, ні прокурором в судовому засіданні не наведено.
Висновок слідчого судді про те, що такі докази та обставини, які зазначені у клопотанні та наведені прокурором у судовому засіданні не дають законних підстав застосувати цей винятковий запобіжний захід- тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах справи. Таке рішення слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі з приводу можливого строку позбавлення волі, яке може бути призначено ОСОБА_8 , не може враховуватись як вагома обставина для обрання саме цього запобіжного заходу, оскільки наявність інших обставин, в тому числі подія злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , не свідчать про особливу тяжкість покарання, що може загрожувати цій особі.
Згідно наданих показань ОСОБА_8 вину визнає повністю.
В контексті ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено в рішенні №7064/05 від 01.06.2006 року «Мамедова протии Росії - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
Наявність судимостей, на які вказує прокурор в апеляції, також було враховано слідчим суддею при прийнятті рішення, а інші посилання прокурора, зокрема, на відсутність у підозрюваного роботи та навчання, не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду від 27 січня 2016 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: