ун. № 1-1283/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2011 року

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого -судді Косик Л.Г.,

при секретарі Гонті О.А.,

за участю прокурора Паламарчук Я.А.,

адвоката -Мельника І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, працюючого кур'єром в ПП "ГГА", зареєстрованого в АДРЕСА_1, який проживає у АДРЕСА_2, раніше не судимого

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,-

встановив:

20.04.2011 року приблизно о 12 годині ОСОБА_2, знаходячись на території складів ТОВ "Фенікс", розташованих по вул. Перемоги, 9 в м. Києві, шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_3

Так, ОСОБА_2, працюючи на посаді менеджера ТОВ ", розташованого по вул. Перемоги,9 в м. Києві, знаходячись 20.04.2011 приблизно о 12 годині, на території складу вказаного товариства, вирішив скоїти крадіжку чужого майна, яке належить ОСОБА_3, а саме радіаторів для автомобілів.

З метою виконання свого злочинного умислу ОСОБА_2, продовжуючи находитись в приміщенні складу ТОВ "Фенікс-К",скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, непомітно взяв у вказаному приміщенні чуже майно, яке належить ОСОБА_3, а саме два радіатори охолодження для автомобіля Camry V 40, ціною по 800 гривень кожний, на загальну суму 1600 гривень. Маючи намір таємно викрасти дане майно, ОСОБА_2, переніс викрадені радіагори в службовий автомобіль "Мерседес VІТО", державний номер НОМЕР_1, яким в подальшому перевіз викрадене в АДРЕСА_3, де залишив на зберігання, завдавши потерпілому ОСОБА_3 матеріальної шкоди.

Крім цього, ОСОБА_2 03.05.2011 року приблизно о 12 годині ОСОБА_2, знаходячись на території складів ТОВ "Фенікс-К", розташованих по вул. Перемоги,9 в м. Києві, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав чуже майно, яке належить ну ОСОБА_3

Так, ОСОБА_2, працюючи на посаді менеджера ТОВ "Фенікс- К"розташованого по вул. Перемоги, 9 в м. Києві, знаходячись 03.05.2011 року приблизно о 12 годині на території складів вказаного товариства, вирішив повторно скоїти крадіжку чужого майна, яке належить ОСОБА_3

З метою виконання свого злочинного умислу ОСОБА_2, знаходячись в приміщенні складу ТОВ "Фенікс-К",скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, повторно таємно викрав у вказаному приміщенні чуже майно, яке належить гр-ну ОСОБА_3, а саме радіатор охолодження для автомобіля SORENTO, ціною 900 гривень, радіатор кондиціонера для автомобіля VW BORA ціною 400 гривень, радіатор кондиціонера автомобіля КІА SORENTO ціною 600 гривень, а всього на загальну суму 1900 гривень.

Маючи намір таємно викрасти дане майно, ОСОБА_2, переніс вказані радіатори в службовий автомобіль "Мерседес VІТО", державний номер НОМЕР_2, яким в подальшому перевіз викрадене в АДРЕСА_3, де залишив на зберігання.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчинених злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному висновку, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що працюючи менеджером в ТОВ "Фенікс-К",розташованому по вул. Перемоги, 9 в м.Києві та знаходячись 20 квітня 2011 року приблизно в 12 годин, на робочому місці, він готувався до виїзду на доставку клієнтам замовлених радіаторів, і вирішив викрасти майно, яке належить ОСОБА_3, яке зберігалось на складі. Так він разом із замовленими радіаторами, виніс два радіатори, які належать ОСОБА_3, які поклав у службовий автомобіль "Мерседес УІТО"після чого перевіз їх в гараж,розташований в АДРЕСА_3. Крім цього, 03.05.2011 року, коли він знаходився на своєму робочому місці, в час доставки товару клієнтам, приблизно в 12 годин, він вирішив викрасти, ще три авторадіатори, які належать ОСОБА_3, та зберігались на складі. Знову впевнившись в тому, що за ним не спостерігають, він разом із замовленими радіаторами виніс і поклав в службовий автомобіль три радіатори ОСОБА_3 Потім вій перевіз викрадені гри радіатори до гаражу своєї бабусі, де вже були сховані викрадені раніше два радіатора. Вказані радіатори він викрав, щоб в подальшому продати, тому що його вже збирались звільнити з роботи, і він боявся залишитися без грошей. До 06.09.2011 року п'ять вказаних ним автомобільних радіаторів, були сховані в гаражі АДРЕСА_3. 06.09.2011 року він вирішив продати всі радіатори. Однак дані радіатори він не продав в м.Києві і був затриманий працівниками міліції.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_2 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному висновку і беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі підсудний, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз'яснивши їм положення ч. 3 ст. 299 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 299, ст. 301-1 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд допитавши підсудного та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу підсудного, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному висновку, доведена повністю.

Дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) кваліфіковані вірно.

Дії ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, кваліфіковані вірно.

На стадії заяв, доповнень, клопотань захисник підсудного заявив клопотання про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності в зв'язку із актом амністії у відповідності до Закону України "Про амністію", підсудний в повному обсязі підтримав вказане клопотання захисника та вказав про те, що розуміє наслідки такого звільнення і що вказана підстава є не реабілітуючою.

Заслухавши думку прокурора, яка не заперечувла проти закриття кримінальної справи та звільнення підсудного від кримінальної відповідальності на підставі акту амністії, суд приходить до висновку, що клопотання захисника підсудного слід задовольнити, а кримінальну справу закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 282 КК України кримінальна справа в стадії судового розгляду закривається за наявності в тому числі підстав, передбачених ст. 6 КПК України, серед яких п. 4 передбачає акт амністії.

Згідно з вимогами ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в України"дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до набрання ним чинності включно.

Враховуючи вказане вище, наявність клопотання захисника, яке підтримав підсудний, який усвідомлює наслідки закриття справи з нереабілітуючих підстав, беручи до уваги, що згідно п. "в"ст. 1, ст. 6 Закону України "Про амністію"від 19.04.2007 року (офіційно опублікованого 9.06.2007 року), від кримінальної відповідальності звільняються особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, а кримінальні справи стосовно яких перебувають у провадженні суду, але не розглянуті судами, про злочини, вчинені до набрання чинності цим законом, а також те, що дії вказаних вимог закону поширюється на підсудного ОСОБА_2, який на момент набрання чинності вказаним законом мав неповнолітню дитину -дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, і відсутні обставини, що виключають застосування амністії, суд приходить до висновку про необхідність звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі акту амністії, а кримінальну справу відносно нього за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, закрити.

Керуючись вимогами ст.ст. 6, 282 КПК України, ст. 44 КК України, ст.ст. 1, 6 Закону України "Про амністію у 2011 році", суд

постановив:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України закрити.

Звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі п. "в"ст. 1 Закону України "Про амністію"від 08.07.2011 року.

Речові докази: дві коробки з радіаторами охолодження до автомобіля Camry V 40, одну коробку з радіатором охолодження до автомобіля SORENTO, одну коробку з радіатором кондиціонера до автомобіля VW Bora, один радіатор кондиціонера KIA SORENTO, які передано на зберігання ОСОБА_3, залишити за зберіганні у останнього.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу постанови в законну силу залишити без змін у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя Л.Г. Косик