Апеляційний суд Львівської області
Справа №11а-135/2010 Головуючий у 1-й інстанції: Федитник І.Д.
Категорія ч.2 ст. 286 КК України Доповідач: Гаврилов В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2010 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: Леона О.І.

суддів: Тенюха В.П., Гаврилова В.М.

за участю прокурора: Войценко А.І.

адвоката: ОСОБА_1

представника цивільного відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальну справу за апеляціями прокурора Турківського району Львівської області ОСОБА_3, засудженого ОСОБА_4, потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6, цивільного відповідача у справі ПП «Тур-авто» на вирок Турківського районного суду Львівської області від 24.11.2009 року,-

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого водієм ПП «Тур-Авто», раніше не судимого, -

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 5 (пять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 у вигляді підписки про невиїзд залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України у Львівській області 3801 грн. 60 коп. судових витрат за проведення експертиз.

Стягнуто з приватного підприємства „ Тур-Авто " Турківського району на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 5256 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000 грн., всього разом 55256 грн.

Стягнуто з приватного підприємства „ Тур-Авто " Турківського району на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 5256 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000 грн., всього разом 55256 грн.

Вирішено питання про речові докази відповідно до ст. ст. 81, 330 КПК України.

ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за те, що він, 08.05.2009 року близько 12 год. 35 хв. в м. Турка по вул. Молодіжній навпроти території Турківської ЗОШ № 2, керуючи автобусом „ ПАЗ - 672 " державний номер НОМЕР_1 , що належить ПП „ Тур-Авто" в порушення вимог п.п. 1.5 , 1.7 , 1.10 , 2.3 б , 12.1 , 12.3 , 18.1 ПДР України під час проїзду ділянки дороги на якій були встановлені та діяли дорожні знаки, що попереджають про можливу появу дітей та наближаючись до трьох нерегульованих пішохідних переходів, які обумовлені горизонтальними дорожніми розмітками білого кольору та нанесені на проїжджу частину дороги і виявивши, що з тротуару на пішохідний перехід рухався малолітній пішохід ОСОБА_7 і не будучи особливо уважним до даної категорії учасників дорожнього руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, завчасно не прийняв заходів до зниження швидкості, аж до повної зупинки автобуса, продовжував рух, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_7, який перетинав проїжджу частину дороги, спричинивши тілесні ушкодження, в результаті яких він помер.

Засуджений ОСОБА_4 подав апеляцію, в якій просить змінити вирок Турківського районного суду Львівської області від 24.11.2009 року, звільнивши його від відбуття покарання з випробуванням.

Зокрема зазначає, що він неумисно скоїв наїзд на хлопчика і вважає, що якби були справні гальма, він би зміг вчасно їх застосувати.

Звертає увагу на те, що в судовому засіданні він щиро покаявся, активно сприяв розкриттю даного злочину, вибачився перед потерпілими, проте, на думку апелянта, суд у своєму вироку цього не врахував.

Крім цього вказує, що потерпілі просили його суворо не карати, він позитивно характеризується по місцю праці та проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та перестарілих батьків.

Прокурор, який брав участь в судовому засіданні у поданій ним апеляції просить скасувати вирок суду та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до 5-ти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, оскільки вважає даний вирок в частині обрання міри додаткового покарання занадто мяким.

Покликається на те, що підсудний ОСОБА_4 у вчиненому не покаявся, про що свідчить його поведінка в судовому засіданні та посилання на те, що гальмівна система автобуса перебувала в несправному стані, що спростовується наявними у справі доказами.

У поданій апеляції потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять вирок суду в частині часткового задоволення позовних вимог до ПП «Тур-Авто» про відшкодування моральної шкоди - змінити та стягнути з ПП «Тур-Авто» на їх користь моральну шкоду в розмірі 300000 (триста тисяч) гривень.

Вказують на те, що керівництво ПП «Тур-Авто» халатно віднеслось до стажування ОСОБА_4 та надало йому дозвіл на керування незнайомим йому транспортним засобом, що на їх думку стало однією з причин ДТП.

Зокрема зазначають, що суд при частковому задоволенні цивільного позову не врахував характеру, обсягу та тривалості фізичних та душевних страждань, яких вони зазнали, і зазнають від втрати їхнього єдиного сина, непоправної тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках.

Окрім цього, стверджують, що суд не врахував ступінь вини цивільного відповідача у ДТП, внаслідок якого загинув їх син.

У поданій апеляції цивільний відповідач у справі ПП «Тур-Авто» просять вирок суду в частині задоволення цивільного позову змінити та зменшити суми відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до 20000 (двадцяти тисяч) грн. кожному.

Покликається на те, що відповідно до п.9.3 ст.9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. державою встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих в розмірі 51000 грн.

Окрім цього, зазначають, шо суд 1-ї інстанції не взяв до уваги фінансовий стан ПП «Тур-авто», не врахував неможливість для їхнього підприємства відшкодувати шкоду у визначеному судом розмірі без шкоди для виробничого процесу.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який просить вирок суду в частині обрання міри додаткового покарання змінити, а в решті апеляцій відмовити, позицію засудженого ОСОБА_4, який повністю підтримав подану ним апеляцію і заперечив інші апеляції, потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про збільшення розміру відшкодування моральної шкоди, а в апеляції засудженого покликаються на розсуд суду, представника цивільного відповідача про зменшення суми на відшкодування моральної шкоди, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляції до задоволення не підлягають.

Висновок суду про винуватість засудженого ОСОБА_4 у вчиненні злочину за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку й навів у вироку.

Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 08.05.2009 р. бачив, як його син почав переходити дорогу на пішохідному переході до нього на протилежну сторону, а автобус був ще на досить великій відстані і наїхав на нього.

Показами потерпілої ОСОБА_6 яка пояснила, що її син потрапив у ДТП і від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які показали, що автобус наїхав на ОСОБА_7, який помер.

Показами свідка ОСОБА_10 даних на досудовому слідстві та оголошених у судовому засіданні про те, що бачив, як автобус не гальмуючи передньою частиною бампера наїхав на ОСОБА_7, який переходив дорогу на пішохідному переході.

Показами свідка ОСОБА_11 про те, що знаходився в салоні автобуса біля пасажирських дверей і бачив як малолітній пішохід з повільним темпом переходив дорогу на пішохідному переході і почув удар. Коли вийшов з автобуса, то побачив, що хлопець, який перебігав дорогу лежав на тротуарі. Підсудний гальмування не застосовував.

Показами свідка ОСОБА_12 про те, що підсудний керував автобусом гальма якого були справні і вчинив наїзд на ОСОБА_7 Коли проводився огляд перевірки технічного стану автобуса, то був присутній і підсудний, де гальмівна система в автобусі була справна.

Показами свідка ОСОБА_13 про те, що знаходився в салоні автобуса, та почув удар з передньої частини автобуса.

Показами свідка ОСОБА_14 даних на досудовому слідстві та оголошених

у судовому засіданні про те, що знаходився в салоні автобуса і почув удар з передньої частини автобуса.

Протоколом огляду місця події зі схемою та фототаблицями від 08.05.2009 року та протоколу додаткового огляду від 15.05.2009 року з якого вбачається, що місцем вчинення ДТП являється проїжджа частина дороги, де розміщений пішохідний перехід і знаходяться плями бурого кольору. На місці пригоди слідів гальмування немає.

Протоколом огляду і перевірки технічного стану автобуса „ПАЗ - 672" державний номер НОМЕР_1 від 08.05.2009 року про те, що на передньому правому крилі автобуса наявні дві плями бурого кольору подібні на кров і гальмівна система справна.

Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу „ПАЗ- 672" державний номер НОМЕР_1 власником якого являється ПП „Тур-Авто" ( а.с.22).

Ліцензією на внутрішні перевезення пасажирів приватному підприємству „ Тур-Авто " від 10.08.2007 року.

Наказом ПП „ Тур-Авто " від 27.04.2008 року про прийняття на посадуводія другого класу підсудного.

Протоколом огляду речових доказів від 09.05.2009 року, посвідченнямводія та талоном до посвідчення водія і свідоцтвом про реєстрацію ТЗ.

Протоколом огляду речових доказів від 09.05.2009 року з фототаблицями,спортивного кашкету, шкільного рюкзака, підручників та зошитів.

Протоколом огляду речових доказів від 15.05.2009 року з фото таблицямиавтобуса „ ПАЗ- 672 " державний номер НОМЕР_1.

Свідоцтвом про народження ОСОБА_7 -ІНФОРМАЦІЯ_4, де потерпілі записані батьками.

Висновком судово-медичної експертизи від 08.05.2009 року про те, щосмерть ОСОБА_7 наступила внаслідокперелому основи черепа, забою мозку про що свідчить патологічнарухомість шиї, кров у вушних та носових входах ( а.с. 100-101 ).

Висновком транспортно-трасологічної експертизи від 28.05.2009 року проте, що наїзд автобуса „ПАЗ - 672" державний номер НОМЕР_1 підкеруванням ОСОБА_4 на малолітнього пішохода ОСОБА_7відбувся на смузі призначеній для руху в напрямку до центру міста Турки ,що передує розташуванню зафіксованих речових доказів кашкету та плямбурого кольору.

Висновком судової автотехнічної експертизи від 20.05.2009 року про те,що система рульового управління та гальмівна система автобуса„ПАЗ- 672" державний номер НОМЕР_1 знаходилися в працездатномустані ( а.с. 116- 118).

Протоколами відтворення обставин події від 04.06.2009 року зфототаблицями, де підсудний і потерпілий ОСОБА_5 розказалиі показали при яких обставинах відбулася ДТП.

Висновком автотехнічної експертизи від 12.06.2009 року про те , що призаданих слідству вихідних даних у всіх їх варіантах в обстановці ДТП уводія автобуса „ПАЗ- 672" державний номер НОМЕР_1 у ОСОБА_4була технічна можливість уникнути даної дорожньо-транспортноїпригоди, зупинити транспортний засіб у місці наїзду на пішохода шляхомзастосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникненнянебезпеки. Причиною настання даного ДТП став наїзд автобуса намалолітнього пішохода на нерегульованому пішохідному переході та наділянці дороги, де була можлива поява дітей стали дії водія автобуса, якісуперечили технічними вимогами п.п. 1.5, 1.7, 1.10 (в термінах „дорожніумови", „дорожня обстановка", „пішохідний перехід", 2.36 , 12.3 , 18.1,

дорожніх знаків 1.33 та 5.2 розділу 33 , дорожні знаки та дорожньоїрозмітки 1.14.1 (зебра) розділу 34 дорожня розмітка ПДР України(а.с. 138-143).

Довідкою від 11.05.2009 року виданою підприємцем ОСОБА_15 прооплату за поминки в сумі 400-500 грн., товарним чеком від 09.05.2009 рокупро оплату на придбання похоронного майна на суму 1230 грн., рахункомвід 09.05.2009 року на придбання продуктів харчування, похоронніритуали в сумі 1504 грн. 55 коп., накладною від 13.06.2009 року на придбання продуктів харчування в сумі 1922 грн., випискою на придбання ліків на суму 93 грн. 65 коп. і 42 грн. 70 коп., даними Турківською КРЦЛ від 16.09.2009 року про те , що ОСОБА_6 витратила ліки на лікування на суму 426 грн., довідкою виданою управлінням праці та соцзахисту населення Турківської РДА про те, що ОСОБА_6 оплатила за санаторно-курортну путівку в санаторій „Орізонт" в сумі 793 грн.70 коп.

З урахуванням зазначених вище обставин колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність винності засудженого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і вони спростовують доводи засудженого про несправність гальм автобуса.

Окрім цього, як на підставу зміни вироку засуджений ОСОБА_4 вказує на показання свідка ОСОБА_11 в судовому засіданні, який пояснив, що діти почали перебігати за 4-5 метрів до автобуса, і що розмітки «зебра» він не бачив.

Між тим, як зазначалося вище, у вироку суд першої інстанції, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, дав належну оцінку таким показанням ОСОБА_11 і правильно не взяв їх до уваги, оскільки про дану обставину він не заявляв на досудовому слідстві.

Колегія суддів, вважає, що суд правильно визначив і стягнув з ПП «Тур-Авто» розмір матеріальної та моральної шкоди, оскільки згідно п.9.3 ст.9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. державою встановлено обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, що становить 51000 гривень на одного потерпілого, враховано обставини справи та присутність батька під час ДТП, а тому доводи представника цивільного відповідача і потерпілих визнає як безпідставні.

Судом не порушувались вимоги КПК України при проведенні попереднього розгляду справи, права на захист підсудного, а покарання засудженому ОСОБА_4 призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України. Воно відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, обране з врахуванням усіх даних про особу засудженого, обставин, що впливають на покарання і в межах санкції статті Закону, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для скасування чи зміни вироку немає.

Керуючись ст. ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Вирок Турківського районного суду Львівської області від 24 листопада 2009 року щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України залишити без змін, а апеляції прокурора, засудженого ОСОБА_4, потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6, цивільного відповідача у справі ПП «Тур-авто» без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом шести місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: