Апеляційний суд Рівненської області
Справа № 11-494 / 2010 Головуючий у і інстанції Павловський В.К.
Категорія: ч.3 ст.185,ч.2 ст.186 Доповідач Збитковська Т.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2010 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого - судді Міщенко О.А.

Суддів - Збитковської Т.І, ОСОБА_1

За участю прокурора Ткачук О.В.

Засудженого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_2 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Корецького районного суду від 16 вересня 2010 року.

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець с.Харалуг Корецького району Рівненської області, громадянин України, не одружений, не військовозобовязаний, 29 грудня 2005 року судимий Корецьким районним судом за ч.2 ст.185,ч.3 ст.186,ч.2 ст.296 КК України на пять років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком в два роки,-

засуджений за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.69 КК України на два роки позбавлення волі; За ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України на два роки і шість місяців позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання - два роки і шість місяців позбавлення волі. Відповідно до вимог ст.71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за попереднім вироком суду і остаточне покарання обране у виді трьох років позбавлення волі.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець і мешканець с.Харалуг Корецького району Рівненської області, громадянин України, не одружений, не військовозобовязаний, згідно даних вироку судимості не має,-

засуджений за ст.198 КК України на два роки позбавлення волі. За ст.304 КК України - на три роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначене три роки позбавлення волі. У відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.49 КК України звільнений від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець і мешканець с. Харалуг Корецького району Рівненської області, громадянин України, не одружений, не військовозобовязаний, раніше не судимий,-

засуджений за ч.2 ст.186 КК України на чотири роки позбавлення волі, На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком в три роки, з покладенням обовязків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання і роботи та періодично зявлятися для реєстрації.

Як визнав доведеним суд, в кінці травня 2004 року ОСОБА_3С, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_2 є неповнолітнім, втягнув його у крадіжку двох золотих перстенів та горілчаних напоїв, належних гр. ОСОБА_5О, скоєну ОСОБА_2 шляхом проникнення в будинок потерпілої, розташований в с. Харалуг Корецького району Рівненської області, збувши ювелірні прикраси за 50 грн. та спиртне ОСОБА_6

26 лютого 2007 року близько 16 год. ОСОБА_2 та ОСОБА_4С, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, зайшовши шляхом вільного доступу в будинок гр. ОСОБА_7Ф, що в с. Коловерть Корецького району Рівненської області, скоїли відносно потерпілої грабіж, поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя і здоровя, заволодівши при цьому грішми ОСОБА_7 в сумі 72 грн.

В поданій на вирок суду апеляції засуджений ОСОБА_2В, не оспорюючи доведеності своєї вини у вчиненому, зазначає, що на момент скоєння злочину не досяг повноліття, однак суд розглянув справу без участі професійного захисника, чим істотно порушив вимоги закону та його право на захист. Також суд, на його думку, не взяв до уваги, що повторне застосування вимог ст. 75 КК України законом не заборонене, і повною мірою не врахував, що він вчинив злочин неповнолітнім, проживає в малозабезпеченій сімї, де за станом здоровя батьків є єдиним працездатним її членом, заподіяна злочином шкода повністю відшкодована, з моменту скоєння злочину минуло більше шести років, і він повністю усвідомив небезпечність своїх дій, та призначив надто суворе покарання. Просить вирок скасувати,як незаконний, а справу направити на новий судовий розгляд.

Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, в апеляції ставить питання про скасування вироку стосовно ОСОБА_2 через невірне, на його думку, застосування судом вимог ст.69 КК України щодо засудженого, і призначення надто мякого покарання. Просить постановити новий вирок, яким обрати засудженому ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі строком на шість років, залишивши в решті вирок без зміни.

Засудженими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_2 та законного представника ОСОБА_8 на підтримання поданої засудженим апеляції, думку прокурора, яка частково підтримала апеляцію державного обвинувача в справі, і просить скасувати вирок з направленням справи на новий судовий розгляд у звязку з істотним порушенням вимог КПК України, перевіривши матеріали справи й обговоривши викладене в апеляціях, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а апеляція прокурора - частковому задоволенню, з таких підстав.

Згідно ч.3 ст.367 КПК України, підставами для скасування або зміни судових рішень, зазначених у ч.1 ст.347 цього Кодексу, при розгляді справи в апеляційному суді є істотне порушення судом першої інстанції кримінально-процесуального закону, тобто, таке порушення, яке перешкодило чи могло перешкодити суду повно і всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову, зокрема, і порушення права обвинуваченого на захист.

Відповідно до вимог ст.ст. 44,45 КПК України, участь захисника при провадженні дізнання, досудового слідства і в розгляді кримінальної справи в суді першої інстанції є обовязковою у справах осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину у віці до 18 років. При цьому, близькі родичі обвинуваченого, його опікуни чи піклувальники в якості захисників можуть брати участь у справі лише одночасно з захисником адвокатом чи іншим фахівцем у галузі права, який за законом має право на надання юридичної допомоги.

За розясненнями, що містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2005 року № 5 „ Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх, участь захисника у справах щодо осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні злочину у віці до 18 років, є обовязковою, незалежно від того, чи досягли вони повноліття на час провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, злочини, інкриміновані досудовим слідством засудженому ОСОБА_2В, вчинені ним до досягнення повноліття, а за висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи / т.2 а.с. 121-123/ він страждає психічним дисгармонійним інфантилізмом, однак, судовий розгляд справи проведено лише за участю законного представника ОСОБА_8 яка визнана захисником свого сина, що є істотним порушенням вимог чинного кримінально-процесуального законодавства.

За таких обставин вирок суду не може залишатися чинним і , відповідно до ч.2 ст.370 КПК України, підлягає безумовному скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд, відповідно до вимог ст.374 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 задовольнити повністю, а апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, - частково.

Вирок Корецького районного суду від 16 вересня 2010 року стосовно ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд під головуванням іншого судді.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 залишити попередній - тримання під вартою.

В решті вирок суду залишити без зміни.

ГОЛОВУЮЧИЙ

СУДДІ

Вірно: СУДДЯ Т.І.ЗБИТКОВСЬКА

.