Дата документу Справа № 324/1033/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №324/1033/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1628/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Пологівського районного суду Запорізької області від 01 липня 2015 року, яким обвинуваченого

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миронівський м.Дебальцеве Донецької області, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, не працюючого, мешкаючого у АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 24.12.1997 року Дебальцевським міським судом Донецької області за ст. ст. 140 ч.2, 140 ч.3 КК України до 6 років позбавлення волі;

2) 18.03.2002 року Дебальцевським міським судом Донецької області за ст.187 ч.3 КК України до 7 років та 6 місяців позбавлення волі;

3) 19.10.2009 року Артемівським міськранонним судом Донецької області за ст.186 ч.2 КК України до 4 років та 1 місяця позбавлення волі;

4) 06.03.2014 року Пологівським районним судом Запорізької області за ст.186 ч.2 КК України до 4 років та 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

засуджено за ст.187 ч.2 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності;

за ст.122 ч.1 КК України на 2 роки позбавлення волі;

за ст.185 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі.

В силу ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено 7 років позбавлення волі з конфіскації всього майна, яке належить йому на праві власності.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_7 до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 06.03.2014 року і остаточно до відбуття призначено - 7 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскації всього майна, яке належить йому на праві власності.

Утримується під вартою з 18 лютого 2015 року.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 306 (триста шість)грн. 90коп.

В вироку вирішена доля речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те що він, 17.02.2015 року, приблизно, о 17год.30хв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою вчинення крадіжки прийшов на територію домоволодіння ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Коли ОСОБА_7 знаходився біля колодязя у дворі вказаного домоволодіння, то був помічений власником домоволодіння ОСОБА_10 , який в цей час вийшов з будинку на ґанок та, побачивши ОСОБА_7 , пішов у його напрямку. Коли до місця знаходження ОСОБА_7 залишалось близько 8м., ОСОБА_10 погукав його. ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що помічений власником, маючи раптово виниклий умисел на напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, від колодязя оббіг за сінником та, схопивши ОСОБА_10 руками за тулуб, повалив на землю. Після падіння ОСОБА_10 знаходився у положенні лежачи на спині, а ОСОБА_7 сів на нього зверху та схопивши обома руками за волосся, почав підіймати його голову і наносити нею удари об землю, при цьому вимагаючи від останнього гроші. В процесі вчинення вказаних дій потерпілий ОСОБА_10 з метою чинення опору почав наносити ОСОБА_7 удари кулаками по обличчю.

Після цього ОСОБА_7 , з метою подолання опору потерпілого, почав наносити йому удари кулаками по голові, обличчю та рукам, якими потерпілий закривався від ударів, спричиняючи тим самим тілесні ушкодження, та почав натискати пальцями руки в області горла, від чого потерпілий ОСОБА_10 відчув ускладнення дихання і вивернувшись від захвату погодився віддати ОСОБА_7 гроші, чим останній повторно, подолавши спротив потерпілого, досягнув свого злочинного умислу.

Далі ОСОБА_10 прослідував у будинок за грошима, а ОСОБА_7 пішов слідом, контролюючи дії потерпілого. Після чого потерпілий ОСОБА_10 передав ОСОБА_7 горші у сумі 200 грн., своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки та тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта №78-д від 22.04.2015 року у ОСОБА_10 виявлені: синці, садна, рани на голові, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, та рана на верхній лівій кінцівці, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Після цього, знаходячись у веранді будинку ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , 17.02.2015 року приблизно о 17год.40хв., після передачі грошей ОСОБА_7 потерпілим ОСОБА_10 , останній побачив під його одягом сторонній предмет і, боячись повторного нападу та з метою його попередження, повалив ОСОБА_7 на ліжко, а потім на підлогу, забравши при цьому у того з одягу металевий прут. Потерпілий ОСОБА_10 , тримаючи вказаний металевий прут у руці, зажадав від ОСОБА_7 покинути територію його домоволодіння, на що останній погодився, та, підвівшись з підлоги, пішов у напрямку виходу, а ОСОБА_10 прослідував за ним. Знаходячись на ґанку вказаного будинку, ОСОБА_7 , маючи раптово виниклий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, вихопив з рук потерпілого прут. Лишившись фізичної переваги над ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_10 , припускаючи можливість в подальшому спричинення йому тілесних ушкоджень, з метою уникнення цього, побіг у напрямку прив`язаної у дворі собаки, а ОСОБА_7 , з метою досягнення свого злочинного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень, погнався за ним. Коли потерпілий ОСОБА_10 , добігши до собаки, перечепився і впав, спираючись на руки та коліна, ОСОБА_7 , наздогнавши його, наніс не менше трьох ударів по спині справа, спричинивши тим самим тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_10 відчув погіршення самопочуття та лишився сидіти у дворі біля собаки.

Згідно висновку експерта №78-д від 22.04.2015 року у ОСОБА_10 виявлені: переломи 5, 9 ребер справа, садна, синець, припухлість м`яких тканин на тулубі, які у сукупності не явились небезпечним для життя ушкодженням, однак потягли за собою тривалий розлад здоров`я на строк більш ніж 21 день і за цією ознакою кваліфікуються як середнього ступеню тяжкості.

Після цього, ОСОБА_7 17.02.2015 року приблизно о 17год.50хв., знаходячись у дворі домоволодіння ОСОБА_10 , розташованого у АДРЕСА_2 , маючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, користуючись станом потерпілого ОСОБА_10 , який виник в результаті спричинення йому тілесних ушкоджень, через незамкнені вхідні двері проник до будинку, де зі столу у кухні таємно повторно викрав мобільний телефон «Nokia 1600» сірого кольору, що належав ОСОБА_10 , вартість якого згідно висновку експерта №604 від 03.04.2015 року складає 160 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на зазначену суму.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_7 вважає вирок суду незаконним, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає кваліфікацію його дій за ст. 187 КК України не вірною. Вказує, що судом не взято до уваги докази, які могли суттєво вплинути на його висновки. Просить дати об`єктивну оцінку всім дослідженим доказам, вирок суду переглянути, дати правильну оцінку всім доказам.

У судовому засіданні апеляційної інстанції суд заслухав доповідь судді щодо вироку, ким і в якому обсязі він оскаржений та основних доводах апеляції, обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляціїта наполягали на її задоволенні; прокурора, який вважав, що вирок необхідно залишити без змін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія судів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних причин.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні злочину, зазначеного у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

Так, допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав частково і пояснив, що 17.02.2015 року, він придбав пляшку самогону 0,5л, яку сам випив на вулиці. та пішов до потерпілого ОСОБА_10 , так як той був винен йому 100грн. Світло в будинку не горіло, тоді він вирішив вкрасти насос з колодязя потерпілого ОСОБА_10 , він пробував від`єднати проводи, коли до нього ззаду підійшов потерпілий, він намагався втекти, але той його схопив за курточку. У них відбулась боротьба, вони наносили один одному удари. Потім він намацав металевий прут, який тирчав в землі, і вдарив ним два рази потерпілого по спині. Він піднявся і хотів іти додому, але перечепився і в нього випав прут, який підняв потерпілий і почав наносити удари йому по голові і плечам. Потім у них виникла словесна перепалка та штовханина, вони знову упали, він схопив рукою за горло потерпілого, а коліном придавив його ноги. В цей момент потерпілий запропонував дати йому гроші, щоб він пішов. Тоді він відпустив потерпілого. Потерпілий пішов до будинку, а він за ним. В шафі потерпілий взяв 200грн. і дав йому, він побачив мобільний телефон, який лежав на столі, та забрав його, потерпілий цього не бачив. Далі він не пам`ятає, чи була між ним та потерпілим ще боротьба в веранді будинку, так як був у стані сп`яніння. Потім він вийшов з будинку і пішов додому. По путі він викинув прут в сторону поля. Прийшовши додому, він дав 200грн. дружині, щоб вона сходила в магазин і купила цигарки, а гроші, які залишаться, принесла йому. Він почав збирати речі, прийшла дружина з магазину, потім приїхав працівник міліції ОСОБА_11 , спитав за телефон і вони поїхали до міліції.

В ході судового засідання 30.06.2015 року обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочинів визнав повністю і повністю підтвердив показання потерпілого ОСОБА_10 , зазначивши, що все було так, як пояснює потерпілий ОСОБА_10 , він дійсно вимагав у нього гроші. У вчиненому розкаявся.

Разом з тим, його провина підтверджується і іншими доказами, які були досліджені в судовому засіданні:

- показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що 17.02.2015 року приблизно о 17год.30хв. він був у своєму будинку за адресою: АДРЕСА_2 . і почув гавкання собаки. Вийшовши з будинку, він побачив силует людини біля колодязя і по стежці пішов до нього, той був у масці чорного кольору з прорізами для очей. Не дійшовши метрів 8. він крикнув: «Що ти там робиш?». Той схопився і вправо оббіг за сінником і туалетом та підбіг до нього, схопив його за руки і повалив на землю. Він впав на спину, а обвинувачений сів на нього зверху, схопив за волосся з обох сторін голови і почав товкти в землю. Він так зрозумів, що обвинувачений шукав якийсь твердий предмет, щоб вдарити його сильніше, і вдарив його головою об трубу. В цей момент обвинувачений почав вимагати у нього гроші. Він схопив обвинуваченого і стягнув з того маску, але той одразу натягнув маску назад і почав бити його кулаками по голові, а він захищався руками, обвинувачений розбив йому ніс. Коли він стягнув маску, то одразу впізнав ОСОБА_7 , якого знав раніше. Тоді обвинувачений схопив його руками за шию і почав душити, це тривало близько хвилини, він почав хрипіти, йому було важко дихати і він набрався сил та вирвався від обвинуваченого. Він сказав обвинуваченому, що віддасть йому гроші, та сказав йому, щоб той залишався сидіти на місці, і пішов у будинок. Обвинувачений трохи посидів і пішов за ним. Він погодився віддати гроші обвинуваченому, так як той вимагав гроші, а він злякався за своє життя. Дозволу заходити в будинок обвинуваченому він не давав. Він зайшов в будинок і в кухні у шафі взяв всі гроші, з яких дві купюри по 500грн. він заховав під постилку на підлозі, а купюру 200грн. хотів віддати обвинуваченому, який в цей час заходив у кухню. Він повернув обвинуваченого і сказав йому йти у веранду. Обвинувачений вийшов першим у веранду, а він за ним, там він віддав гроші купюрою 200грн. обвинуваченому, той їх забрав і поклав у кишеню. Він побачив, що обвинувачений щось поправляє під курткою. Він подумав, що то зброя, і накинувся на обвинуваченого, звалив того на кровать, а потім стягнув на підлогу, і витягнув з-під куртки обвинуваченого металевий прут діаметром приблизно 18-20мм і довжиною приблизно 40см. Обвинувачений попрохав його відпустити і він показав йому прутом на вихід. Обвинувачений встав і вийшов з будинку, а він виходив слідом. В цей момент обвинувачений накинувся на нього і вирвав прут. Він зрозумів, що втратив перевагу, кинувся до собаки і біля собаки перечепився та впав на коліна і руки. Обвинувачений догнав його і два чи три рази вдарив його прутом по спині. Він відчув біль, йому стало погано, жарко, появилася слабкість у тілі, він відліз в сторону до труби і присів відпочити хвилин на 5. Обвинувачений в цей час десь дівся і він його більше не бачив. Ймовірно в цей час обвинувачений заходив до будинку і забрав його мобільний телефон «Nokia», який лежав на столі у кухні, але він цього не бачив, оскільки раніше, коли обвинувачений заходив до будинку, то він не міг забрати телефон, так як не підходив до столу, де лежав телефон. Потім він пішов до дружини, що в цей час була у доньки, яка живе десь метрів за 400 від них, і його відвезли до лікарні. У нього були синяки, подряпини, рана на голові та перелом двох ребер справа, ці ушкодження спричинив йому обвинувачений. Вважає, переломи ребер йому спричинив обвинувачений, коли вдарив його металевим прутом по спині. Стверджує, що металевий прут, що був у обвинуваченого, той не міг взяти у нього на подвір`ї, оскільки в нього таких прутів не було, обвинувачений приніс його з собою. Стверджує, що ніяких коштів він обвинуваченому не був винен. Йому відшкодували гроші в сумі 200грн., витрати на лікування йому не відшкодували. Пропозицією прокурора щодо призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі він підтримав;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що потерпілий ОСОБА_10 є її чоловіком. 17.02.2015 року приблизно о 17год.30хв. вона пішла до своєї доньки, яка проживає в АДРЕСА_3 , чоловік залишився вдома, був у нормальному стані, не побитий. Приблизно через годину до доньки прийшов її чоловік ОСОБА_10 , він був весь у крові, на голові була рана. Він сказав, що його побив обвинувачений, який вимагав гроші. Потерпілого відвезли до лікарні, у нього виявили переломи ребер, її чоловіку повернули гроші в сумі 200грн. та мобільний телефон;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що обвинувачений ОСОБА_7 є її чоловіком. 17.02.2015року,близького 16 години чоловік повідомив, що піде до ОСОБА_14 і забере гроші, так як той йому не заплатив. Він пішов, а коли повернувся дав 200грн. однією купюрою. На обличчі у нього були подряпини, він був в нетверезому стані. Він сказав їй піти в магазин скупитися, вона пішла в магазин, купила йому цигарки і у неї залишилось 100грн., які вона віддала працівникам міліції. Близько 21 години приїхав працівник міліції ОСОБА_11 , який повідомив, що її чоловік сильно побив потерпілого ОСОБА_12 . Працівники міліції вилучили у неї дома мобільний телефон.

- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що обвинувачений ОСОБА_7 є її зятем. 17.02.2015 року близько 14 години обвинувачений пішов з дому. Близько 19 годин вона почула, що обвинувачений прийшов додому, вона його не бачила, але по розмові зрозуміла, що він в нетверезому стані. Він попросив у дочки води вмитися, так як збирався їхати до матері. Коли він зайшов до будинку, то сказав, що вбив людину, але вона не придала цьому значення. Потім він почав збиратися, щоб попасти на поїзд. В цей час у них з`явився працівник міліції ОСОБА_11 , який повідомив, що обвинувачений дійсно вчинив розбій. ОСОБА_11 хотів забрати обвинуваченого, але той чинив опір, тоді ОСОБА_11 викликав наряд міліції і його забрали;

- показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що обвинувачений ОСОБА_7 є його вітчимом. В той день близько 14 години коли він повернувся додому, обвинувачений був дома, тоді він кудись пішов, потім повернувся, а потім знову кудись пішов і повернувся з розбитим обличчям в нетверезому стані, дав матері гроші 200грн. однією купюрою, вони сходили в магазин, скупились, залишилось 100грн. Потім приїхали працівники міліції, опитували їх, вони віддали їм гроші в сумі 100грн.;

- показаннями експерта ОСОБА_17 , який пояснив, що проводив судово-медичні експертизи потерпілого ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_7 . На шиї у потерпілого ОСОБА_10 тілесних ушкоджень виявлено не було, при здавлюванні руками шиї тілесні ушкодження на шиї могли й не утворитись. Переломи ребер, які були виявлені у потерпілого ОСОБА_10 , могли виникнути при нанесенні ударів металевим прутом по спині. Після перегляду відеозапису слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_10 від 21.04.2015 року експерт ОСОБА_17 підтвердив, що тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого ОСОБА_10 , могли утворитись при показаних потерпілим ОСОБА_10 обставинах;

- протоколом огляду місця події від 17.02.2015 року та фототаблицею до нього, в ході якого була оглянута територія домоволодіння та будинок за адресою: АДРЕСА_2 , де було вилучено змиви речовини бурого кольору

(а.с.44-49);

- протоколом огляду місця події від 17.02.2015 року та фототаблицею до нього, в ході якого була оглянута територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав обвинувачений із своєю сім`єю, в ході огляду було вилучено мобільний телефон «Nokia», який належав потерпілому та грошова купюра номіналом 100грн.

(а.с.50-52);

- протоколом огляду місця події від 18.02.2015 року та фототаблицею до нього, в ході якого була оглянута територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де було вилучено тканинні перчатки жовтого кольору

(а.с.53-56);

- протоколом слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_10 від 21.04.2015 року та відеозаписом даної слідчої дії, в ході якого потерпілий ОСОБА_10 розказав і на місці показав обставини вчинення ОСОБА_7 злочинів відносно нього

(а.с.57-62);

- висновком експерта №36 від 18.02.2015 року, згідно якого у ОСОБА_10 виявлені: синці, садна на голові, синці, садна, припухлість м`яких тканин на тулубі, синці на лівій верхній кінцівці, дані ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні, утворились від дії тупих твердих предметів с обмеженою пошкоджуючою поверхнею і могли виникнути в строк та при обставинах, вказаних освідуваним

(а.с. 65-66);

- висновком експерта №78-д від 22.04.2015 року, згідно якого у ОСОБА_10 виявлені: переломи 5, 9 ребер справа, синці, садна, рани на голові, синці, садна, синець, припухлість м`яких тканин на тулубі, синці, рана на лівій верхній кінцівці; переломи 5. 9 ребер справа, садна, синець, припухлість м`яких тканин на тулубі в сукупності не є небезпечними для життя пошкодженнями, однак потягли за собою тривалий розлад здоров`я на строк більше 21 дня і за цією ознакою кваліфікуються як середнього ступеня тяжкості; рана на лівій верхній кінцівці кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я; інші ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні, утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою пошкоджуючою поверхнею і могли виникнути в строк та при обставинах, вказаних освідуваним; ОСОБА_10 спричинено в область голови не менше 5 впливів, в область тулубу не менше 3 впливів, в область лівої верхньої кінцівки не менше 2 впливів

(а.с. 67-68);

- висновком експерта №37 від 18.02.2015 року, згідно якого у ОСОБА_7 виявлені: синці, садна на голові, тулубі, верхніх кінцівках, синець на шиї, подряпина на правій верхній кінцівці, дані ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні, утворились від дії тупих твердих предметів с обмеженою пошкоджуючою поверхнею і могли виникнути в строк та при обставинах, вказаних освідуваним

(а.с. 69-70);

- висновком експерта №604 від 03.04.2015 року згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Nokia 1600» з урахуванням втрати якості у зв`язку з експлуатаційним зносом, а також з пошкодженнями, виниклими внаслідок впливу зовнішніх факторів, на момент вчинення злочину у середньому може складати 159,96грн.

(а.с.83-87);

Коллегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ст.187 ч.2 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій;

за ст.122 ч.1 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я;

за ст.185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно і поєднана з проникненням у житло.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо обґрунтував свої висновки при призначенні покарання.

Доводи, викладені в апеляції обвинуваченого про те що у справі відсутні докази скоєння ним кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч.2 КК України та його дії слід кваліфікувати як самоуправство, коллегія суддів вважає необгрунтованими, так як вони поністю спростовуються доказами, які були досліджені в суді першої інстанції.

Показаннями потерпілого ОСОБА_10 про те що він, вийшовши на вулицю побачив сілует людини біля колодязя і по стежці пішов до нього, той був у масці чорного кольору з прорізами для очей. Не дійшовши метрів 8, він окликнув його, той підбіг до нього, схопив його за руки і повалив на землю. Він впав на спину, а обвинувачений сів на нього зверху, схопив за волосся з обох сторін голови і почав товкти в землю. Він так зрозумів, що обвинувачений шукав якийсь твердий предмет, щоб вдарити його сильніше, і вдарив його головою об трубу. В цей момент обвинувачений почав вимагати у нього гроші. Він схопив обвинуваченого і стягнув з того маску та впізнав, що це був ОСОБА_7 ..

Поясненнями самого обвинуваченого, який, фактично підтвердив усі встановлені обставини скоєння цього правопорушення, показавши, що він дійсно хотів вкрасти насос від колодязя, та його побачив та окликнув потерпілий, між ними виникла бійка у ході якої вони обидва наносили удари один одному, він дійсно вимагав гроші у потерпілого, але стверджує що саме в такий спосіб він вимагав повернення боргу.

Необгрунтовані доводи апеляції обвинуваченого в частині призначення ому покарання. Як видно з матеріалів справи і це відображено у вироку суду першої інстанції, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєні ним злочини. При цьому суд врахував ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, та дані про особу винного, який неодноразово судимий за умисні злочини проти власності, знов скоїв злочини у період випробувального терміну, характеризується задовільно.

Пом`якшуючою покарання обставиною суд визнав щире каяття обвинуваченого у скоєних ним злочинах.

Відомості що до вагітності його дружини, а також про стан його здоров`я, в матеріалах справу відсутні.

Враховуючи всі обставини, які пом`якшують та ті, які обтяжують призначення покарання, суд обгрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення покарання саме у вигляді позбавлення волі, але порахував за можливе призначити мінімальний строк покарання, передбачений санкцією статті 187 КК України. Призначаючи покарання за сукупністю вироків, суд першої інстанції визнав за можливе частково приєднання покарання невідбутого за попереднім вироком, фактично приєднавши тільки один місяць покарання.

Доводи, викладені в апеляції обвинуваченого коллегія суддів вважає необгрунтованим та такими що задоволенню не підлягають.
Порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Пологівського районного суду Запорізької області від 01 липня 2015 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4