ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/7300/15-к
№ 1-кп/336/613/15
9 листопада 2015 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, є громадянином України, українцем, має середню спеціальну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
12.08.2015 року приблизно о 15.30 годині ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою з невстановленими особами, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , разом перелізли через паркан яким огороджена територія вказаного будинку, звідки таємно намагалися викрасти майно потерпілої ОСОБА_6 а саме дві чавунні батареї вартість яких згідно висновку експерта НДЕКЦ ГУ МВС України в Запорізькій області№ 2069 від 09.09.2015 року в сумі складає 553 гривні 34 копійки, але незаконні дії ОСОБА_4 та невстановлених осіб стали відкриті та зрозумілі для чоловіка потерпілої гр. ОСОБА_7 , який знаходився на подвір`ї будинку.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , та невстановлені особи, не зупиняючись на досягнутому, розуміючи, що їхні незаконні дії направлені на таємне викрадення майна, стали відкриті, тримаючи викрадене майно при собі, вибігли з територію домоволодіння та побігли по АДРЕСА_4 , тим самим ОСОБА_4 та невстановлені особи відкрито викрали майно потерпілої ОСОБА_6 , чим спричинили їй матеріальну шкоду на зазначену суму.

Обвинувачений свою провину в викладеному вище визнав повністю, про обставини скоєного дав відповідні написаному вище свідчення, згідно яких 12.08.2015 року приблизно о 15.30 годині він разом двома раніше не відомими йому чоловіками перебував біля будинку АДРЕСА_3 , де вони вирішили викрасти метал, для чого разом перелізли через паркан яким огороджена територія вказаного будинку, звідки таємно намагалися викрасти дві чавунні батареї, але були помічені чоловіком, натомість тримаючи викрадене майно при собі, вибігли з територію домоволодіння та побігли по АДРЕСА_4 . Перелік, найменування та вартість викраденого він не оспорював та про такі обставини підтвердив суду. У скоєному щиро розкаявся.
Зважаючи на відсутність з боку учасників судового розгляду будь-яких заперечень, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому.
Обставиною, яка пом`якшуэ покарання обвинуваченому, судом визнано його щире каяття.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує вказані обставини, конкретні обставини справи, корисливий характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який закон відносить до тяжких злочинів, особу раніше не судимого обвинуваченого, який критично ставиться до вчиненого злочину, а тому, беручи до уваги і вартість викраденого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Під час судового розгляду клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу не надійшло.

Оскільки проведення експертизи здійснювалося за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділялися експертній установі з Державного бюджету України, відповідно до вимог ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 124 КПК України суд має стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у справі, які складають документально підтверджені витрати на проведення експертизи в сумі 306,90 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. ст. 75 КК України звільнитиОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в загальній сумі 306,90 гривень: рахунок № 0009; одержувач УК у Шевч. р-ні м.Зап./Шевче./24060300, код банку 813015, , назва банку ГУДКСУ у Запорізькій області.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку обвинувачений та прокурор мають право отримати в суді негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1