АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-а-194 Головуючий у 1-й інстанції АНТОНОВ Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.121 КК України Т.З
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі :

головуючого судді Томилка В.П.

суддів: Гавриша В.М., Давиденка Е.В.

з участю прокурора Акулової С.М.,

захисників ОСОБА_2 і ОСОБА_3

представників засуджених ОСОБА_4 і

ОСОБА_5

та засуджених ОСОБА_6 і ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві матеріали кримінальної справи за апеляціями представника неповнолітнього потерпілого, неповнолітнього засудженого ОСОБА_6 та в його інтересах законного представника ОСОБА_4 і захисника ОСОБА_3, та адвоката ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього засудженого ОСОБА_7 на вирок Київськогго районного суду м. Полтави від 25 листопада 2010 року.

Даним вироком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, українець, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчається в ПТУ № 21 м. Полтава, не одружений, раніше не судимий, -

визнаний винним та засуджений за ч.2 ст.121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки позбавлення волі.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець та мешканець АДРЕСА_2, українець, не одружений, навчається в Полтавському НТУ ім. Кондратюка, раніше не судимий, -

визнаний винним та засуджений за ч.2 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки позбавлення волі.

Цивільний позов прокурора та представника неповнолітнього потерпілого задоволено та стягнуто із законного представника засудженого ОСОБА_6 ОСОБА_4 та засудженого ОСОБА_7:

- на користь Полтавського міського фінансового управління 829 грвн. 72 коп. за лікування потерпілого;

- на користь ОСОБА_8 10 тисяч гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Згідно вироку суду 11 серпня 2009 року близько 22 год. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 перебуваючи біля будинку №24 по вул. Пушкіна м. Полтава діючи умисно з мотиву особистих неприязних стосунків нанесли руками і ногами ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота, розриву селезінки та інші, які в сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя.

В апеляції представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ставиться питання про зміну вироку суду як несправедливого внаслідок невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого ОСОБА_6 та просить звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням застосувавши ст. 75, 104 КК України.

В апеляціях неповнолітнього засудженого ОСОБА_6, його законного представника ОСОБА_4 та його захисника ставляться аналогічні вимоги.

В апеляції захисника в інтересах засудженого ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку суду та звільнення засудженого від відбування покарання з виробуванням посилаючись на характеризуючі дані ОСОБА_7, який злочин вчинив в неповнолітньому віці, позитивно характеризується, навчається в університеті, частково відшкодував матеріальні і моральні збитки.

Прокурор, який брав участь у розгляді справи, від своїх апеляційних вимог, в яких ставилось питання про призначення засудженим більш суворого покарання, відмовився.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши засуджених, їх законних представників та захисників, які підтримали апеляції, думку прокурора про законність вироку суду, перевіривши матервіали справи тьа обговоривши доводи апеляцій колегія суддів вважає, що вони підлягають до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи висновок суду про доведеність винуватості неповнолітніх засуджених у вчинені зазначених у вироку злочинрих дій підтверджується зібраними у справі та перевіреними у судовому засіданні доказами, є обгрунтованими і учасниками судового розгляду не оспорюється.

Кваліфікація дій неповнолітніх засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за ч.2 ст. 121 КК України, як нанесення тяжкого тілесного ушкодження вчинене групою осіб, є правильною.

При призначенні засудженим покарання суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особи ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які раніше не судимі, позитивно характеризуються, прийняв до уваги обставини, що помякшують їх покарання, зокрема вчинення злочину неповнолітніми та відшкодування запвданої шкоди, у звязку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано призначив засудженим покарання нижче нижчої межі, чим передбачено санкцією ч.2 ст. 121 КК України.

Разом з тим, з вироку вбачається, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував повного визнання своєї вини засудженими та їх щирого каяття, як обставин які, відповідно до ст. 66 КК України, є обставинами, що помякшують покарання.

Крім того, судом не враховано, що засуджені після скоєння злочину принесли свої вибачення потерпілому та його представникові, які просили суд першої інстанції та колегію суддів призначити покарання без ізоляції від суспільства, а також судом не прийнято до уваги поведінка засуджених, які протягом року не вчиняли будь-яких злочинів та правопорушень, вступили та навчаються у вищих та спеціальних навчальних закладах.

За таких обставин колегія суддів вважає, що засуджені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 можуть виправитись без відбування призначеного покарання,

у звязку з чим можливо звільнити їх від відбування покарання в місцях позбавлення волі з випробуванням на певний строк.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Полтавської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції представника неповнолітнього потерпілого, неповнолітнього засудженого ОСОБА_6, в його інтересах захисника і законного представника, захисника в інтересах неповнолітнього засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Київського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2010 року стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 змінити.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі ст. 104 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обовязки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання та навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінити на підписку про невиїзд, звільнивши їх з під - варти в залі суду негайно.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

С У Д Д І :

ОСОБА_1. ОСОБА_10. ОСОБА_11.