Справа № 555/2337/15-к
Номер провадження 1-кс/555/229/15
У Х В А Л А
23.11.2015 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2 ,
з участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Березне клопотання ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000231 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190 , ч.4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вказує в клопотанні від 18 листопада 2015 року, що 12 грудня 2008 року оперуповноваженим Березнівського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_6 у нього було вилучено та накладено арешт на наступне майно:

- газовий пістолет марки "Walter", калібру 9 мм., серія НОМЕР_1 ;

- мисливську рушницю ТОЗ-103, калібру 20 мм., без серії, № НОМЕР_2 ;

- мисливську рушницю ТОЗ-63, калібру 16мм., серії НОМЕР_3 ;

- мисливську рушницю ИЖ-27М, калібру12 мм., без серії, № НОМЕР_4 .

Зброю, яка перебувала у його власності, було вилучено на підставі постанови від 14 липня 2008 року слідчого ОСОБА_7 у кримінальній справі № 4/54-2008.

В цій справі 25 червня 2008 року йому було обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд і в подальшому допитано як підозрюваного.

З того часу справу в суд не направлено, обвинувачення йому не пред`явлено.

Зазначає, що згідно ч.1 ст. 43-1 КПК України 1960 року підозрюваним визнавалася особа, до якої було застосовано запобіжний захід до винесення постанови про притягнення її в якості обвинуваченого.

А частиною четвертою ст. 140 КПК України в редакції 1960 року передбачалося, що обвинувачення особі має бути пред`явлене не пізніше десяти діб, з моменту застосування запобіжного заходу. Якщо в цей строк обвинувачення не буде пред`явлене, запобіжний захід скасовується.

Звертає увагу, що відповідно до ст. 126 КПК України 1960 року забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадилося шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

У зв`язку з тим, що він втратив статус підозрюваного у кримінальній справі, а в подальшому й у кримінальному провадженні № 0000231 від 18 квітня 2013 року, вважає, що арешт на майно має бути скасований.

Покликається на те, що листом слідчого ОСОБА_8 йому відмовлено у поверненні зброї на тій підставі, що постанова слідчого ОСОБА_7 від 14 липня 2008 року на даний час не скасована.

В судовому засіданні з наведених підстав ОСОБА_5 підтримав свої вимоги.

З пояснень слідчого ОСОБА_8 кримінальне провадження тривалий час не знаходить свого вирішення, у ньому відсутній потерпілий та не заявлено цивільний позов. Не бачить можливості його завершення в найближчій перспективі.

Прокурор ОСОБА_3 з посиланням на пункт 9 Перехідних та прикінцевих положень Кримінального процесуального кодексу України 2012 року вважає, що речові докази поверненню не підлягають.

Зауважила, що найближчим часом прокуратурою з участю працівників органу досудового розслідування буде проведено вивчення причин такого тривалого не вирішення кримінального провадження і дано відповідні рекомендації.

Водночас, просила суд відкласти судовий розгляд і зобов`язати заявника надати підтверджуючі документи належності йому в установленому законом порядку вказаної ним в клопотанні зброї.

В судовому засіданні 23 листопада 2015 року процесуальний прокурор ОСОБА_4 після огляду в судовому засіданні дозволу № Т-60 від 30 січня 2015 року на ім`я ОСОБА_5 на право зберігання, носіння мисливської зброї, не заперечив щодо задоволення його скарги.

Вислухавши учасників провадження, дослідивши надані докази, суд зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів кримінальної справи № 4-54-08 заява про порушення кримінальної справи надійшла до ВДСБЕЗ УМВС України в Рівненській області 31 березня 2008 року від Рівненської філії акціонерного банку "Укоопспілка" (а. с. 9).

23 квітня 2008 року за вих. № 22/1408 вказані матеріали за ознаками злочину за ст. 192 КК України були направлені в Березнівський РВ УМВС України для проведення додаткової перевірки (а. с. 4, 45).

14 травня 2008 року за вказаними матеріалами було порушено кримінальну справу по факту шахрайства за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 194 КК України, а 19 червня 2008 року - також за фактом привласнення коштів приватного підприємства "Елварс" - за ч.4 ст. 191 КК України (а. с.1,70).

25 червня 2008 року як підозрюваному у скоєнні злочинів ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід - підписку про невиїзд (а. с. 107-108) та в той же день допитано в якості підозрюваного (а. с. 109-111).

У справі двічі приймалося рішення про накладення арешту на вклади, цінності та інше майно підозрюваного ОСОБА_5 постановами слідчого ОСОБА_7 від 1 липня 2008 року і 14 липня 2008 року, а 12 грудня 2008 року за адресою його місця проживання по АДРЕСА_1 складено протокол накладення арешту на майно, в ході якого описано та вилучено належну ОСОБА_5 зброю з 4-х найменувань: газовий пістолет марки "Walter", калібру 9 мм., серія НОМЕР_1 ; мисливську рушницю ТОЗ-103, калібру 20 мм. без серії, № НОМЕР_2 ; мисливську рушницю ТОЗ-63, калібру 16 мм., серії НОМЕР_3 , та мисливську рушницю ИЖ-27М, калібру12 мм., без серії, № НОМЕР_4 .

Таким чином, арешт на майно ОСОБА_5 фактично накладено саме 12 грудня 2008 року.

Згідно з ч.1 ст. 43-1 КПК України 1960 року підозрюваним визнавалася особа, до якої було застосовано запобіжний захід до винесення постанови про притягнення її в якості обвинуваченого.

А згідно з частиною четвертою ст. 140 КПК України в редакції 1960 року обвинувачення особі мало бути пред`явлене не пізніше десяти діб, з моменту застосування запобіжного заходу. Якщо в цей строк обвинувачення не буде пред`явлене, запобіжний захід скасовується.

У встановлений цією нормою закону строк обвинувачення ОСОБА_5 пред`явлено не було. Не пред`явлено воно й станом на день розгляду цього клопотання судом.

Тоді як у відповідності з частиною першою статті 126 КПК України 1960 року забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на вклади зазначених осіб проводиться виключно за рішенням суду.

Таким чином, арешт майна може стосуватися лише осіб, які мають процесуальний статус підозрюваного або обвинуваченого.

Станом на 12 грудня 2008 року ОСОБА_5 уже не мав такого статусу, не має він його також на день розгляду клопотання судом. Отже, накладення арешту на його майно на вказану дату не можна визнати правомірним.

Поряд з цим, 18 квітня 2013 року слідчим ОСОБА_9 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом отримання ОСОБА_5 передоплати в сумі 150 000 гривень згідно укладеного ним договору № 1/08 від 09 серпня 2007 року з приватним підприємством "Елварс" на поставку баштового крана відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 190 КК України під № 0000231, що дає підстави суду для розгляду вказаної скарги згідно з вимогами КПК України 2012 року.

Пунктом 9 розділу ІХ Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України дійсно передбачено, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Разом з тим, суд вважає, що застосовуватися ця норма має до тих випадків, в яких арешт був накладений правомірно і зберігав свою дію на час набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексом України 2012 року, чого в даному випадку дотримано не було.

У відповідності з ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

А згідно ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Оскільки в судовому засіданні безспірно встановлено, що арешт майна було накладено необґрунтовано, його слід скасувати.

Суд також зазначає, що настільки тривале зберігання в органах міліції зброї, належної громадянину на законній основі, та не скеровування справи до суду і, як наслідок, не прийняття рішення щодо вилученої зброї як речових доказів у кримінальному провадженні, свідчить як про відсутність підстав для арешту вказаного майна заявника, так і для подальшого його зберігання в міліції без будь-яких на те причин.

ОСОБА_5 в судовому засіданні надав оригінал дозволу № Т-60 від 30 січня 2015 року, що діє до 31 грудня 2017 року на право зберігання та носіння ним мисливської зброї: мисливської рушниці ТОЗ-103, калібру 20 мм. без серії, № НОМЕР_2 ; мисливської рушниці ТОЗ-63, калібру 16 мм., серії НОМЕР_3 , та мисливської рушниці ИЖ-27М, калібру12 мм., без серії, № НОМЕР_4 .

В частині клопотання, що стосується газового пістолета марки "Walter", калібр 9 мм., серія НОМЕР_1 , від заявлених вимог відмовився у зв`язку з його списанням. Проте, арешт на нього також накладено протиправно, а тому суд скасовує його і відносно цього виду зброї.

На підставі наведеного слідчий суддя задовольняє клопотання ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 43-1, 126, ч.4 ст. 140 Кримінально-прооцесуального кодексу України 1960 року, ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна згідно постанови слідчого ОСОБА_7 від 14 липня 2008 року у кримінальному провадженні № 0000231 від 18 квітня 2013 року, на підставі якої 12 грудня 2008 року відповідно до протоколу накладення арешту на майно у ОСОБА_5 вилучено мисливську рушницю ТОЗ-103, калібру 20 мм. без серії, № НОМЕР_2 ; мисливську рушницю ТОЗ-63, калібру 16 мм., серії НОМЕР_3 , та мисливську рушницю ИЖ-27М, калібру12 мм., без серії, № НОМЕР_4 ,.

Начальнику слідчого відділення Березнівського відділення поліції Костопільського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_9 забезпечити негайне повернення Титечку Вячеславу Хомичу майна: газового пістолета марки "Walter", калібру 9 мм., серія НОМЕР_1 , мисливської рушниці ТОЗ-103, калібру 20 мм. без серії, № НОМЕР_2 ; мисливської рушниці ТОЗ-63, калібру 16 мм., серії НОМЕР_3 , та мисливської рушниці ИЖ-27М, калібру12 мм., без серії, № НОМЕР_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1