Справа № 500/4399/15-к
Провадження № 1-кп/500/398/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі матеріали кримінального провадження № 0000059 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новосільське Ренійського району Одеської області, громадянина України, молдованина, освіта вища, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працює інспектором прикордонної служби 2 категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 , прапорщик, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.402 КК України,

В С Т А Н О В И В:
07 лютого 2015 року о 09.30 годині в АДРЕСА_2 обвинувачений ОСОБА_5 , який є інспектором прикордонної служби 2 категорії відділенні інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , порушуючи статті 11,16,30,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статтю 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, знаючи про обов`язок виконати наказ командира і вибути за межі дислокації військової частини НОМЕР_1 , будучи інформованим про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ, відкрито відмовився його виконати і в подальшому без поважних причин у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 для комплектування оперативно бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_5 » не вибув. Своїми діями він вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.402 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винним себе не визнав та пояснив, що з жовтня 2007 року працює в Державній прикордонній службі, спочатку в Ізмаїлі, потім в Болграді. Службу проходив за контрактом, контракт підписано на період з жовтня 2012 року до жовтня 2017 року. Телефоном він дізнався, що мав прибути до Ізмаїлу, Єні повідомила йому, що він має відрядитися до прикордонного загону. 07 лютого 2015 року він прибув до м.Ізмаїл, зайшов до заступника начальника ОСОБА_6 , перед приходом до ОСОБА_6 він до відділу кадрів не заходив та не міг чути цей наказ, між ними відбулася бесіда, наказ не оголошувався, його запитали, чи хоче він їхати до Білгород-Дністровська. Після бесіди йому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запропонувати написати пояснення, в зв`язку з чим вони не хочуть їхати. Вважає дії ОСОБА_6 незаконними, спочатку необхідно було провести атестування військовослужбовців за новим місцем служби. Відповідно до п.89 «Положення про проходження громадянами військової служби» військовослужбовці призначаються на посаду та звільняються з посади наказом начальника. В разі переміщення також має бути відповідний наказ. В даному випадку такого наказу не було. Відповідно до п.21 Положення виключення зі списку військовослужбовців здійснюється після здавання посади. Це було зроблено на швидку. 16 липня 2015 року він почув від прокурора ОСОБА_9 про наказ № 47-ВС. Перед подачею рапорту ОСОБА_6 він його сфотографував. О 09.48 годині майор сказав, що оголосив їм наказ о 10.30 годині, у кабінет до ОСОБА_6 вони зайшли о 09.15-.09.20 годині. Керівництвом Прикордонного загону було ініційоване службове розслідування, яке проводилось з 14 по 24 лютого. Його повинні були запросити на бесіду з командиром, однак бесіду не проводили. Аркуш бесіди датований 04 березня. В кабінеті у ОСОБА_10 в аркуші бесіди він написав, що не заперечує. Заступив на зміну 04 березня, наступного дня зайшов до ОСОБА_10 та попросив розірвати той аркуш бесіди і написати новий, в якому заперечував. Наказу ОСОБА_6 він не отримував. Згоден служити в Білгород-Дністровську та АТО, але на законних підставах. ОСОБА_6 сказав писати пояснення, якщо він не хоче їхати. Він не хотів їхати, бо не було наказу, написав, що готовий їхати, але тільки за наказом. Він сфотографував рапорт, на фотографії зазначено, що він написав його о 09.48 годині. ОСОБА_6 казав, що бачив наказ о 10.00 годині. Відповідно до п.21 Положення від 29 грудня 2009 року начальник регіонального управління мав би направити наказ про переведення. Школа сказав, що наказом є телеграма про відрядження, яка прийшла черговому в ОСОБА_11 . В телеграмі було вказано «з подальшим вибуттям до Білгород-Дністровська», вибуття це переведення (переміщення) в Білгород-Дністровський. Коли 06 лютого надійшла телеграма, цього наказу не було.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченому ч.1 ст.402 КК України, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що він працює начальником відділу кадрів, обвинуваченого знав по службі. Відповідно до вказівки регіонального управління необхідно було направити 50 військовослужбовців для укомплектування Білгород-Дністровського загону. Було викликано 50 військовослужбовців для розрахунку і відбуття до Білгород-Дністровського загону. Стаматі відмовився відбувати. В зв`язку з відмовою на їх місце було відібрано інших військовослужбовців. Військовослужбовцям до відома доводився наказ. Стаматі мотивував відмову сімейними обставинами. На той час не було причин, аби ОСОБА_13 не відправляти. Розпорядження про переведення осіб доводиться до них у вигляді телеграми. В даному випадку в телеграмі було вказано кількість 50 чоловік, прізвища вказані не були. Відповідно до тієї ж телеграми люди повинні бути призначені на ту саму посаду або вище, однак згода не обов`язкова. Відповідно до положення атестування в особливий період не проводиться. Подробиці службового розслідування не знає. Дисциплінарні стягнення не застосовувались. Відповідно до Статуту Збройних сил виплата або невиплата премії не є видом відповідальності, це відповідна доплата як вид заохочення, які здійснюються кожен місяць. Відповідно до наказу № 425 командир має право на призначення часткової виплати доплат або на невиплату. Військовослужбовцям доводився наказ, що їм потрібно вибути з загону, їм відправлялися телеграми. Він не пам`ятає, хто доводив наказ до відома Стаматі. На момент розрахунку не пам`ятає, чи були рапорта. Не пам`ятає, як ОСОБА_13 відмовлявся. ОСОБА_6 мав ще раз довести норми положення до військовослужбовців, та якщо військовослужбовці відмовлялися, починати відбирати пояснення. Службове розслідування проводилося на підставі відмови військовослужбовців та на підставі розпорядження. Начальник регіонального управління не повинен видавати наказ щодо Стаматі, в наказі не визначалися прізвища, тому що був обмежений час.

- показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що він є начальником відділення по роботі з персоналом, Стаматі до цього не знав. Стаматі заявив про відмову, ОСОБА_6 відбирав у нього пояснення, ОСОБА_6 сказав йому, що наказ до Стаматі доводився. Він особисто наказ до Стаматі не доводив. Військовослужбовці, які не були згодні з наказом, пішли до ОСОБА_6 , який пояснював їм про кримінальну відповідальність в разі відмови. При проведенні службового розслідування факт відмови підтвердився. Стаматі відмовився через сімейні обставини, документів не надав, поважних причин у нього не було. Висновок службового розслідування був наданий ОСОБА_6 начальнику загону. Заднім числом нічого не проводилося. Начальник загону позбавив Стаматі премії за те, що той відмовився вибувати. До Стаматі доводився наказ про те, що йому необхідно вибути до Білгород-Дністровського загону. Під час доведення наказу Стаматі він присутній не був. Бачив, що Стаматі заходив до ОСОБА_6 , оскільки їхні кабінети знаходяться поруч. Чи комплектувався Білгород-Дністровський загін після лютого, він не знає. Військовослужбовці з інших відділів не відмовлялися їхати, а в Болградському загоні відмовлялися. До дисциплінарної відповідальності військовослужбовці не притягувалися, їх позбавляли премії.

- показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що він працює заступником начальника відділення персоналу ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час службового розслідування зіштовхувався зі Стаматі. Стаматі викликали 06 лютого, аби розрахувати та відправити до Білгород-Дністровська. У відділі кадрів він відмовився, та Стаматі відправили до нього для дачі пояснень. Він відмовлявся їхати, оскільки дитина алергік. Розпорядження щодо укомплектування прийшло в січні. Необхідно було 54 людини. Було видано наказ по частині щодо вибуття до Білгород-Дністровська. Витяг з наказу направлявся, в ньому було посилання на наказ вищестоящих начальників. Він запропонував ОСОБА_13 написати пояснення та повідомив йому наслідки відмови. Телеграма прийшла 06 лютого, він її не відправляв та змісту не знає. Він оголошував наказ обвинуваченому усно, тоді в нього був наявний лише номер наказу, сам наказ він отримав 07 лютого вранці о 9-10 годині після того, як йому зателефонували з відділу кадрів та сказали, що є люди, до яких потрібно довести цей наказ. У відділі кадрів мали давати письмовий наказ. Коли точно він оголосив наказ, він не пам`ятає. Стаматі відмовився виконувати наказ командира частини. Наказ може доводитися усно, телефоном. В телеграмі було вказано, що це переміщення. Наказ 08-ОС продовжили у виконанні. Якби Стаматі погодився у відділі кадрів, він би до нього не потрапив. Переміщення відбувається за наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 . Стаматі писав, що не хоче їхати, так як у нього хворіє дитина, можливо поїде, якщо не будуть розраховувати. Він особисто наказ письмово не доводив, яким чином наказ доводив відділ кадрів, він не знає.

- показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що працювала разом з обвинуваченим. 06 лютого прийшла телеграма, відповідно до якої Стаматі необхідно було прибути до Ізмаїльського загону. Вона прочитала Стаматі зміст телеграми. Коли приходять такі розпорядження, їх до відома доводять чергові.

- показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що він працює черговим Ізмаїльського загону, обвинуваченого до цього знав. Розпорядження доводиться в телефонному режимі. Про розпорядження від 06 лютого 2015 року йому нічого не відомо.

- показаннями свідка ОСОБА_18 про те, що вінпрацює заступником начальника Болградського відділу з персоналу. Обвинуваченого до цього знав. 06 лютого 2015 року прийшла телеграма про виклик військовослужбовців та відбуття до Білгород-Дністровська. Стаматі була доведена до відома інформація щодо вибуття до м.Ізмаїл для подальшого прибуття до Білгород-Дністровського загону. Відбуття проводиться на підставі розпорядження начальника загону, яке доводиться по телефону, якщо військовослужбовець знаходиться на роботі. Аркуш бесіди береться після проведення службового розслідування. Терміни визначає начальник загону. Було розпорядження про виклик в загін, перед цим було розпорядження про відбирання кандидатів, спочатку за бажанням, потім за обставинами. Під час спілкування встановлюється, в кого сімейний стан складніший. Він особисто наказ до відома Стаматі не доводив.

- вхідною телеграмою № 232 від 26 січня 2015 року Про переміщення персоналу на виконання наказу начальника Південного регіонального управління № 8-ОС від 06 січня 2015 року начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 необхідно забезпечити 50 військовослужбовців для комплектування оперативно-бойової прикордонної комендатури ІНФОРМАЦІЯ_4 .

- вхідною телеграмою № 31 від 06 лютого 2015 року Про відрядження військовослужбовців начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 відряджено 07 лютого 2015 року до управління загону з повним розрахунком з подальшим відбуттям до ІНФОРМАЦІЯ_4 обвинуваченого ОСОБА_5 та інших.

- наказом № 47-ОС від 07 лютого 2015 року прапорщика ОСОБА_5 було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, який вибуває для подальшого проходження військової служби у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 07 лютого 2015 року на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 06 січня 215 року № 8-ОС, телеграми ІНФОРМАЦІЯ_7 від 06 січня 2015 року № Т/30-32, телеграми ІНФОРМАЦІЯ_7 від 26 січня 2015 року № Т/30-305.

- висновком службового розслідування по факту невиконання військовослужбовцями прикордонного загону розпорядження начальника прикордонного загону від 24 лютого 2015 року, де в ході проведення службового розслідування було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші військовослужбовці відмовилися від вибуття для проходження служби в подальшому в ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано досудовим розслідуванням за ч.1 ст.402 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника.

Суд не може погодитися з доводами ОСОБА_5 та його захисника про те, що до обвинуваченого не доводився наказ № 47-ОС від 07 лютого 2015 року про перевід до іншого прикордонного загону та він не був з ним ознайомлений, сам даний наказ по суті є незаконним начальник загону не уповноважений відряджати для подальшого проходження військової служби до іншого прикордонного загону це повноваження ІНФОРМАЦІЯ_7 , сам термін наказу ІНФОРМАЦІЯ_7 закінчився 30 січня 2015 року, в спискові наказу він не значився, а тому він відмовився їхати до м. Білгород-Дністровська. Дані доводи обвинуваченого та захисту спростовуються зібраними доказами та фактичними обставинами по справі, а саме: ознайомлення ОСОБА_5 з вхідною телеграмою від 06 лютого 2015 року про його відрядження до управління ІНФОРМАЦІЯ_3 з повним розрахунком з подальшим вибуттям до ІНФОРМАЦІЯ_4 ; рапортом ОСОБА_5 від 07 лютого 2015 року, де він відмовлявся їхати в ОБПК ІНФОРМАЦІЯ_4 ; висновком службового розслідування по факту невиконання військовослужбовцями прикордонного загону розпорядження начальника прикордонного загону, з якого вбачається, що 07 лютого 2015 року не тільки ОСОБА_5 , але й ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та інші в той самий час написали рапорти про відмову від вибуття для проходження служби в ОБПК « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_4 в основному за сімейними та іншими обставинами. Таким чином, у суду немає підстав вважати, що ОСОБА_5 не знав про суть наказу про його відрядження до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Що ж стосується пояснень ОСОБА_5 , що при видачі розпоряджень та наказів начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було порушення Положення про порядок проходження громадянами військової служби в Державній прикордонній службі, затвердженого Указом Президента від 29 грудня 2009 року, то в особливий період атестація військовослужбовців при переміщенні не здійснюється, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язаний був виконати доведений до нього усно наказ про вибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 та в подальшому, якщо він не згоден був з цим наказом, відповідно до діючого законодавства мав право оскаржити цей наказ, що ним не було зроблено.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує характер вчинених ним дій, сприяння в розкритті злочину, вчинення злочину вперше, сімейний стан, позитивну характеристику, а тому суд вважає можливим призначити покарання у вигляді службового обмеження.

Керуючись ст.ст.368,370-375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.402 КК України, та призначити покарання у виді службового обмеження строком на один рік з відрахуванням з суми грошового забезпечення 15 відсотків в дохід держави.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1