1-кп/357/826/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.09.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Храпачі Білоцерківського району Київської області, громадянина України, українець, освіта середня спеціальна, не одруженого, офіційно не працюючого, судимого 25.09.2014 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 185 ч.1 КК України до 150 годин громадських робіт, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.09.2014 ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт. Відповідно до ст.36 КВК України покарання у виді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого. Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, а контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт покладається на кримінально-виконавчу інспекцію і вирок суду приводиться до виконання не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або звернення його до виконання.

Згідно ч.3 ст.40 КВК України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є: невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

16.12.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області постановлено ухвалу про оголошення в розшук ОСОБА_4 у зв`язку з його неявкою до Білоцерківського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції (далі по тексту Білоцерківського МРВ КВІ).

10.02.2015 ОСОБА_4 доставлений до Білоцерківського МРВ КВІ працівниками Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області, де йому видане направлення за вих. №25/292 до Білоцерківського міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» (далі по тексту Білоцерківського МЦФЗН «Спорт для всіх») для відпрацювання громадських робіт згідно вироку суду починаючи з 17.02.2015.

10.02.2015 в приміщенні Білоцерківського МРВ КВІ, що за адресою: Київська обл., м.Біла Церква, вул.Леваневського, 34 ОСОБА_4 роз`яснено, що у разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України та роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, а саме: що він зобов`язаний додержуватись встановлених законодавством порядку та умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, з`являтися до інспекції у встановлені дні на реєстрацію, без дозволу інспекції не виїжджати за межі України, про що останній дав письмову підписку. При цьому Білоцерківським МРВ КВІ встановлено, що на реєстрацію до Білоцерківського МРВ КВІ ОСОБА_4 повинен з`являтися першого понеділка кожного місяця, з чим останній ознайомлений під підпис.

Згідно Наказу Білоцерківського МЦФЗН «Спорт для всіх» за вих. №8 к від 17.02.2015 ОСОБА_4 прийнятий на роботу по благоустрою фізкультурно-оздоровчих та спортивних споруд міста Біла Церква для відпрацювання 150 годин громадських робіт. Починаючи з 17.02.2015 по 17.04.2015 ОСОБА_4 щодня відпрацьовував по 2 години громадських робіт.

Згідно відомостей Білоцерківського МЦФЗН «Спорт для всіх» про кількість запланованих та відпрацьованих годин ОСОБА_4 зазначено, що з 17.02.2015 по 17.04.2015 ОСОБА_4 відпрацював 80 годин громадських робіт.

27.04.2015 з Білоцерківського МЦФЗН «Спорт для всіх» до Білоцерківського МРВ КВІ надійшла довідка, згідно якої ОСОБА_4 із 20.04.2015 без поважних причин не з`являється для відбуття призначеного судом покарання. Крім цього, надано графік виходу ОСОБА_4 на роботу в квітні 2015 року, де зазначено, що останній відпрацював протягом цього місяця лише 22 години громадських робіт, з 20.04.2015 не виходить на роботу без поважних причин та допустив прогули. Крім цього, 05.05.2015 ОСОБА_4 не з`явився на чергову реєстрацію до Білоцерківського МРВ КВІ.

Отже, починаючи з 20.04.2015 ОСОБА_4 діючи умисно, з мотивів зневаги до судового рішення, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, без поважних причин на роботу до Білоцерківського МЦФЗН «Спорт для всіх» не з`являється і таким чином, не відбув 70 годин призначених вироком суду громадських робіт.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав покази, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.09.2014 він засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт. 10.02.2015 р. він був доставлений до Білоцерківського МРВ КВІ, де йому видане направлення за вих. №25/292 до Білоцерківського міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» для відпрацювання громадських робіт згідно вироку суду починаючи з 17.02.2015. Йому там же було роз`яснено, що у разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України та роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, а саме: що він зобов`язаний додержуватись встановлених законодавством порядку та умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, з`являтися до інспекції у встановлені дні на реєстрацію, без дозволу інспекції не виїжджати за межі України, про що він дав письмову підписку. При цьому Білоцерківським МРВ КВІ встановлено, що на реєстрацію до Білоцерківського МРВ КВІ він повинен з`являтися першого понеділка кожного місяця, з чим він ознайомлений під підпис. Згідно Наказу Білоцерківського МЦФЗН «Спорт для всіх» за вих. №8 к від 17.02.2015 він був прийнятий на роботу по благоустрою фізкультурно-оздоровчих та спортивних споруд міста Біла Церква для відпрацювання 150 годин громадських робіт. Починаючи з 17.02.2015 по 17.04.2015 він щодня відпрацьовував по 2 години громадських робіт, за цей період відпрацював 80 годин громадських робіт. У квітні 2015 р. він відпрацював лише 22 години громадських робіт. Із 20.04.2015 без поважних причин не з`являється для відбуття призначеного судом покарання, не виходив на роботу без поважних причин та допустив прогули. Він дійсно ухилявся від відпрацювання громадських робіт без поважних причини, не відбув 70 годин призначених вироком суду громадських робіт. Крім цього, 05.05.2015 він не з`явився на чергову реєстрацію до Білоцерківського МРВ КВІ. У вчиненому щиро розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Фактичні обставини не оспорює, з ними згідний, дійсно ухилявся без поважних причин від відпрацювання громадських робіт, із яких не відпрацював 70 годин. Вказане вчинив тому, що в цей період зловживав спиртними напоями. Кваліфікацію його дій за ст. 389 ч.2 КК України не оспорює. Просить суд суворо не засуджувати.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, якому попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні покази обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його покази суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 389 ч.2 КК України ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний злочин невеликої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше судимий: 25.09.2014 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ч.1 ст. 185 КК України до 150 годин громадських робіт.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого судом визнається: щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 судом визнається: рецидив злочинів (ст. 34 КК України) п.1 ч.1 ст. 67 КК України.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується негативно.

Перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2010 р.

На обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до умисного злочину невеликої тяжкості, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, раніше судимий, після засудження на шлях виправлення не став, що на думку суду свідчить про злочинну спрямованість поведінки ОСОБА_4 , обставину, яка пом`якшує покарання та обставину, яка обтяжує покарання, приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише при утриманні його в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці, тобто призначення покарання у виді обмеження волі.

Суд незважаючи на обставину, яка пом`якшує покарання обвинувачення, його молодий вік, враховуючи обставину, яка обтяжує покарання, не знаходить підстав для застосування до нього положення ст. 75 КК України.

При призначені остаточного покарання ОСОБА_4 суд враховує вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 25.09.2014 р.

Згідно п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р., із змінами, невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати: невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів.

Цивільний позов, витрати на залучення експерта, речові докази, відсутні.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався. Під вартою він не утримувався.

Суд враховуючи особу ОСОБА_4 , який раніше судимий, після засудження вчинив новий злочин, офіційно не працює, характеризується за місцем проживання негативно, вважає необхідним обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, направивши його до місця відбування покарання у виді обмеження волі, у порядку встановленому для осіб засуджених до позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 71,72 КК України до покарання призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.09.2014 р. відносно ОСОБА_4 , призначивши ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 5 днів, враховуючи п.3 ч.1 ст. 72 КК України (одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт).

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня прибуття і постановки його на облік у виправному центрі.

ОСОБА_4 після прибуття до виправного центру для відбуття покарання підлягає звільненню з під варти негайно.

У строк покарання ОСОБА_4 зарахувати за правилами ст. 72 ч.1 п.1 п.п.б КК України (одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі) час його тримання під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області