АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1662/15 Справа № 189/788/14-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

скаржника ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
ухвалою слідчого судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову СВ Покровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження № 0000153, внесеного до ЄРДР 15.02.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.191 КК України.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що органами досудового розслідування було проведено всі процесуальні дії за скаргою ОСОБА_6 та досліджено всі можливі докази на підтвердження або спростування вказаних в заяві обставин.

Надавши оцінку наявним в матеріалам провадження доказам, слідчий суддя дійшов висновку про те, що при винесенні оскаржуваної постанови слідчий дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у певних осіб складу кримінального правопорушення.

Поряд з цим, ухвалюючи 30 листопада 2015 року рішення, слідчим суддею було враховано ряд рішень судів усіх ланок, які вказують на наявність корпоративного спору заявника ОСОБА_6 та інших осіб, яких він вказував у своїй заяві від 01.02.2013 року до правоохоронних органів (а.п. 7-14 т. 1). Таким чином, слідчий суддя ретельно перевіривши матеріали провадження, наявні докази, доводи заявника, погодився з висновком досудового слідства про відсутність складу кримінального правопорушення в діях зазначених у скарзі заявника осіб.

Крім того, слідчим суддею було враховано, що доказів спричинення шкоди заявнику не здобуто, а сам ОСОБА_6 таких доказів не надав.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій просить повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, які судом першої інстанції досліджувались не повністю та з порушеннями, щодо зміни власника ВАТ «Просянський ГЗК» в восени 2002 року, щодо правомірності дій певних громадян при зміні ними складу органів управління ВАТ «Просянський ГЗК», при заволодінні і знищенні печатки і штампу ВАТ «Просянський ГЗК», при складанні і дійсності договору ВАТ «Просянський ГЗК» в особі ОСОБА_8 , як голови ВАТ «Просянський ГЗК» з ТОВ «Славутич Реєстратор» від 18.11.2002 року, щодо ведення системи реєстру власників, одночасного перехресного допиту ОСОБА_6 та свідками, для з`ясування достовірності показань свідків, скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну та не обґрунтовану і направити матеріали справи слідчому Покровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області для подальшого розслідування.

В обґрунтування своєї скарги, ОСОБА_6 посилається на те, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, оскільки суд першої інстанції не повністю і з порушенням КПК України дослідив обставини у цьому кримінальному провадженні і не дав належної правової оцінки щодо зміни власника ВАТ «Просянський ГЗК» восени 2002 року, щодо правомірності дій певних громадян при зміні ними складу органів управління ВАТ «Просянський ГЗК», при заволодінні і знищенні печатки і штампу ВАТ «Просянський ГЗК», при складанні і дійсності договору ВАТ «Просянський ГЗК» в особі ОСОБА_8 , як голови ВАТ «Просянський ГЗК» з ТОВ «Славутич Реєстратор» від 18.11.2002 року.

Крім того вказує, про необґрунтоване посилання слідчого судді на рішення Каменобродського районного суду м. Луганська від 07.07.2005 року, де громадянин ОСОБА_9 виступав позивачем у справі і ніколи не мав жодних правовідносин з ВАТ «Просянський ГЗК». Суд також не перевірив факту існування такого рішення і послався лише на його не завірену ксерокопію.

Крім того вважає, що суд не вірно оцінив обставини справи, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_10 обманули не його, а інших осіб членів правління ВАТ «Просянський ГЗК».

Також вказує, що в судовому засіданні слідчий суддя не допитав свідка ОСОБА_11 про існування рішення Каменобродського районного суду м. Луганська від 07.07.2005 року. Слідчий суддя не дослідив обставин та доказів на які він вказував, а саме - хто зібрав членів правління ВАТ «Просянський ГЗК» 18.11.2002 року, на якій підставі туди приїхав майор міліції ОСОБА_10 . Крім того, слідчий та слідчий суддя не проводили жодної процесуальної дії щодо встановлення факту зміна власника ВАТ «Просянський ГЗК» восени 2002 року, не з`ясовано, хто став новим власником ВАТ «Просянський ГЗК», не перевірена належність та допустимість доказів наданих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , щодо витребування та огляду фінансово-господарських документів діяльності ВАТ «Просянський ГЗК», журналів реєстрації обігу трудових книжок, наказів про прийняття на роботу та звільнення працівників ВАТ «Просянський ГЗК». Залишились неперевіреними правомірність дій громадянина ОСОБА_8 18.11.2002 року як голови правління ВАТ «Просянський ГЗК».

Вважає, що ні слідчий, ні суд не мали права посилатись на протокол загальних зборів акціонерів ВАТ «Просянський ГЗК», а також на різного роду судові рішення, яких станом на 18.11.2002року навіть не існувало. Порушено його право на перехресний допит свідків. Наполягає, що справа повинна бути повернута слідчому для встановлення факту неправомірності дій громадянина ОСОБА_8 18.11.2002 року, як голови правління ВАТ «Просянський ГЗК».

В судове засідання 28 грудня 2015 року, будучи повідомленим належним чином прокурор не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про перенесення розгляду не просив. Заявник ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 , вважали за можливе розглянути скаргу за відсутності прокурора.

З метою дотримання процесуальних строків розгляду скарги ОСОБА_6 по оскарженню судового рішення від 30 листопада 2015 року, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності прокурора, оскільки у відповідності до ч. 4 ст. 405 КПК України, - неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 , які кожен окремо підтримали доводи апеляційної скарги в повному обсязі і просили її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, матеріали судового розгляду та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як передбачено ст. 2 КПК України, - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, - прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України. - слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, у разі якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення та в інших випадках, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

В ході апеляційного перегляду скарги ОСОБА_6 встановлено, що 01.02.2013 р. він звернувся з письмовою заявою до правоохоронних органів про те, що у 2002 році певні особи здійснили рейдерське захоплення ВАТ "Просянський ГЗК", у теперішній час вони незаконно обіймають посади на вказаному підприємстві, при цьому вчинили незаконні дії та використали незаконні документи.

За вказаними у заяві обставинами 15 лютого 2013 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 було внесено інформацію за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Як вбачається з наданих матеріалів, 28.10.2015 року СВ Покровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області було прийнято процесуальне рішення про закриття цього кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

При розгляді скарги по суті, слідчий суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області прийшов до висновку про те, що слідчим в повній мірі проведено розслідування за вказаними у скарзі ОСОБА_6 обставинами, тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Слід зазначити, що ОСОБА_6 був допитаний в ході досудового розслідування і дав показання про те, що будучи законним акціонером ВАТ «Просянський ГЗК», разом із своїми родичами, мав у власності 63% акцій підприємства. Стверджує, що 18.11.2002 р. ВАТ «Просянський ГЗК» було захоплено рейдерським шляхом та утримується по теперішній час незаконно ОСОБА_8 та ОСОБА_13 .

Будучи допитаним в якості свідка керівник ВАТ «Просянський ГЗК» ОСОБА_12 показав, що згідно протоколу позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Просянський ГЗК» від 18.11.2002 р. було відкликано діючий на той час склад органів правління та призначено новий склад спостережної ради, призначено новий склад правління, призначено новий склад ревізійної комісії. Правомочність скликання та законність проведення цих зборів, а також загальних зборів акціонерів, які відбулись пізніше підтверджена Актом перевірки діяльності ВАТ «Просянський ГЗК» від 22-27.07.2003 р., яку проводило Дніпропетровське ТУ ДКЦПФР. Рішенням загальних зборів акціонерів, оформленим зазначеним протоколом від 18.11.2002 року ОСОБА_6 був відкликаний з посади голови спостережної ради підприємства. На ВАТ «Просянський ГЗК» є низка чинних судових рішень та ухвал, якими вирішені спір про підприємство. Так, рішенням Індустріального суду м. Дніпропетровська від 19.12.2002 року встановлено факт законності проведення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Просянський ГЗК» від 18.11.2002 року, 22.11.2002 року, 27.11.2002 року та призначення на посаду голови правління ВАТ «Просянський ГЗК» ОСОБА_8 , рішенням того ж суду від 13.06.2003 року, яким встановлено факт законності проведення загальних зборів акціонерів ВАТ «Просянський ГЗК» від 27.11.2002 року та 20.05.2003 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2002 року встановлено, що рішення, прийняті загальними зборами ВАТ «Просянський ГЗК» від 18.11.2002 року, 22.11.2002 року, 27.11.2002 року, є чинними та обов`язковими для виконання посадовими особами, які входять до складу органів управління та контролю товариства. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2003 року було заборонено органам управління ВАТ «Просянський ГЗК» 18.11.2002 року, 22.11.2002 року, 27.11.2002 року, 19.03.2003 року, 20.05.2003 року, функції голови на яких здійснював ОСОБА_14 , функції секретаря зборів - ОСОБА_15 , передавати повноваження по керуванню справами товариства будь-яким особам. Крім того, було заборонено Покровській районній державній адміністрації скасовувати реєстрацію установчих документів, затверджених рішенням загальних зборів ВАТ «Просянський ГЗК» 18.11.2002 року, 22.11.2002 року, 27.11.2002 року, 19.03.2003 року, 20.05.2003 року, функції голови на яких здійснював ОСОБА_14 , функції секретаря зборів - ОСОБА_15 , крім того, заборонено Покровській районній державній адміністрації реєструвати будь - які зміни до установчих документів ВАТ «Просянський ГЗК» по протоколам загальних зборів, підписаних ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Вказані свідчення підтвердила в ході допиту і свідок ОСОБА_11 .

Допитано також ряд інших свідків.

При допиті зазначеними свідками будь-якої інформації, яка б підтверджувала факт вчинення злочину при заміні керівництва та власників ВАТ «Просянський ГЗК», отримано не було.

Також, згідно рішення Покровського районного суду від 27.07.2006 р., було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6 та ОСОБА_18 щодо визнання незаконними дій ТОВ «Регістр» стосовно відновлення системи реєстру власників цінних паперів ВАТ «Просянський ГЗК» підготовки та проведення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Просянський ГЗК», головою яких був ОСОБА_14 , секретарем - ОСОБА_15 , які відбулися 18.11.2002 р., 22.11.2002 р.; про визнання недійним договору №18/11/02 від 18.11.2002 року ведення реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ «Просянський ГЗК», укладеного між ТОВ «Славутич-Реєстратор» та ВАТ «Просянський ГЗК» стосовно підготовки та проведення загальних зборів акціонерів ВАТ «Просянський ГЗК», на яких головою був ОСОБА_14 , секретарем - ОСОБА_15 , від 27.11.2002, 19 березня 2003 року та 20 травня 2003 року, а також незаконними дії стосовно ведення системи реєстру власників цінних паперів ВАТ «Просянський ГЗК», про визнання незаконними та неправомочними проведення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Просянський ГЗК» за ініціативою ТОВ «Інком-2001» 18.11.2002 року, головою яких був ОСОБА_14 , секретарем - ОСОБА_15 , та незаконними прийняті на них рішення, про визнання незаконними та неправомочними позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Просянський ГЗК» від 22 та 27 листопада 2002 р., загальних зборів акціонерів від 19.03.2003 року, головою яких був ОСОБА_14 , секретарем - ОСОБА_15 та незаконними прийняті на них рішення; визнання незаконними дій Покровської районної державної адміністрації стосовно реєстрації змін та доповнень до статуту ВАТ «Просянський ГЗК», оформлених як рішення загальних зборів акціонерів від 18.11.2002 року, 22.11.2002 року, 27.11.2002 року, 19 березня 2003 року та 20 травня 2003 року, 03.10.2003 року, 20.01.2004 року, головою яких був ОСОБА_14 , секретарем - ОСОБА_15 ; про скасування реєстрації вказаних рішень та зобов`язання Покровської РДА Дніпропетровської області внести зміни в реєстраційні документи ВАТ «Просянський ГЗК», відновивши реєстраційні зміни та доповнення до статуту ВАТ «Просянський ГЗК», затверджених загальними зборами акціонерів, які відбулися 18.11.2002 року, 22.11.2002 року, 20.05.2003 року, 19 березня 2003 року та 20 травня 2003 року, головою яких був ОСОБА_16 , секретарем - ОСОБА_17 та видання органам правління, обраним цими зборами дублікатів свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ВАТ «Просянський ГЗК», визнання правомочними проведення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Просянський ГЗК», головою яких був ОСОБА_16 , секретарем - ОСОБА_17 , від 18, 22, 27 листопада 2002 року, 19 березня 2003 року та 20 травня 2003 року та правомочності прийнятих на них рішень, відповідно до протоколів від 18.11.2002 р., 22.11.2002 р., 27.11.2002 р., 19.03.2003 р., 20.05.2003 р., посвідчених головою зборів ОСОБА_16 , секретарем ОСОБА_17 .

Постановою Вищого господарського суду України від 10.04.2007 р. касаційна скарга ТОВ «Моноліт» та ОСОБА_6 залишена без задоволення, а договір купівлі-продажу цінних паперів від 13.05.2002 р. № 59К, укладених між ОСОБА_6 і ОСОБА_19 в частині п 4.1, договір дарування цінних паперів від 13.05.2002 р., укладених між ОСОБА_19 та ТОВ «Моноліт» в частині п.2.1 та 2.2 визнано недійсними. Що відповідно до протоколу № 5 засідання Міжвідомчої комісії з питань протидії протиправному поглинанню та захопленню підприємств під головуванням першого віце-прем`єр-міністра України підтверджує правомірність переходу права власності на вищевказаний пакет акцій ВАТ «ПГЗК» (50% статутного фонду) до ОСОБА_19

21.01.2013 р. рішенням Господарського суду Дніпропетровської області було відмовлено в задоволені позову ОСОБА_6 до ВАТ «Просянський ГЗК» про визнання державної реєстрації змін та доповнень до засновницьких (установчих) документів зазначеного підприємства незаконним.

Крім того, ухвалою Покровського районного суду від 29.04.2013 року було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27.07.2006 р. по справі «2-200 та скасування ухвали по даній справі від 02.02.2006 року.

Також, в ході досудового розслідування долучені завірені копії витягу з реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ «Просянський ГЗК» та сертифікатів акцій, відповідно до яких станом на 20.05.2010 р. 98,55 % акцій ВАТ «Просянський ГКЗ» належить ТОВ «Проскоресурси». При цьому, відповідно до довідки наданої ТОВ «Індосамент-Центр», станом на 04.08.2010 р. ОСОБА_6 не є зареєстрованою особою в системі реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ «Просянський ГЗК» та відповідно до розпорядження Дніпропетровського територіального управління державної комісії з цінних паперів та фондовому ринку №32 - ДН - 3 від 26.08.2010 р. було зупинено обіг акцій ВАТ «Просянський ГЗК». При цьому, що рішенням Господарського суду м. Києва від 08.07.2004 р. по справі №32/285, рішенням Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2004 р.(яким залишено без змін рішення Господарського суду м. Києва від 08.07.2004 р. по справі №32/285), рішенням Господарського суду м. Києва від 07.11.2005 р. по справі №32/285- 41/378, рішенням Київського апеляційного господарського суду від 27.12.2005 р. (яким залишено без змін рішення Господарського суду м. Києва від 17.11.2005 р. по справі №32/285-41/378) рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2006 р. по справі №31/74, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2002 р. по справі №10/92, які набрали законної сили, встановлено, що реєстр власників іменних цінних паперів ВАТ «Просянський ГЗК», який вело TOB «РК «Варіант», згідно якого 62,7% акцій ВАТ «Просянський ГЗК» належать ОСОБА_6 , визнано недійсним.

Таким чином, рішеннями судів підтверджено, що ОСОБА_6 не являється акціонером ВАТ «Просянський ГЗК», так як не має акцій вказаного підприємства. На підставі рішень усіх судових ланок, що набрали законної сили, обрання керівництва ВАТ «Просянський ГЗК» 18.11.2002 р. і дії, що були проведені для цього та в подальшому новим керівництвом, є чинними і підлягають виконанню.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України та пункту 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», - спори між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані із здійсненням корпоративних прав та виконанням обов`язків учасника товариства, підвідомчі господарським судам.

Таким чином, в ході досудового слідства в діях посадових осіб ВАТ «Просянський ГЗК», а також посадових осіб Покровської РДА не було встановлено ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 3 КК України, а також інших статей Кримінального кодексу.

При цьому спір щодо правомочності зміни керівництва ВАТ «Просянський ГЗК» 18.11.2002 року та подальшої їх діяльності вирішується в цивільно-правовому порядку, про що свідчить низка судових рішень усіх інстанцій.

Також, в ході досудового розслідування, під час допиту 05.05.2015 р. в якості свідка ОСОБА_11 було встановлено, що заяву про знищення старих і виготовлення нових печаток та штампів підприємства подавав ОСОБА_8 .. На підтвердження факту законності цих дій, було надано рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 19.12.2002 р. відповідно до якого, «встановлено факт законності проведення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Просянський ГЗК» від 18.11.2002 р., від 22.11.2002 р., від 27.11.2002 р. та прийнятих на них рішень»; встановлено факт законності призначення на посаду Голови правління ВАТ «Просянський ГЗК» ОСОБА_8 та виникнення з вказаним підприємством трудових відносин».

Крім іншого, згідно ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2005 року, рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2005 року в частині визнання незаконним дій Покровського РВ УМВС України в Дніпропетровській області по знищенню печатки та штампа ВАТ «Просянський ГЗК» від 19 листопада 2002 року та видачі дозволу № 54 на виготовлення нової печатки та штампу товариства; про визнання недійсним печатки та штампу ВАТ «Просянський ГЗК» виготовлених відповідно до дозволу № 54 від 20 листопада 2002 року виданого Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області; про зобов`язання Покровського РВ УМВС України в Дніпропетровській області ВАТ «Просянський ГЗК» в особі голови правління чи представника діючого за дорученням; дозвіл на виготовлення дублікатів безпідставно знищених 19 листопада 2002 р. печатки та штампу ВАТ «Просянський ГЗК» та в частині негайного виконання рішення, скасовано, а провадження в скасованій частині по справі закрито. Тобто, згідно вказаних рішень, дії Покровського РВ УМВС України в Дніпропетровській області щодо знищення печаток та виготовлення нових відповідно до дозволу № 54 не були визнані незаконними.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ст. 91 КПК України, - у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

А згідно з нормами ст. 84 КПК України, - доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Таким чином, будь-яких об`єктивних даних, на підтвердження доводів ОСОБА_6 , які б свідчили про наявність у вказаних ним у заяві осіб складу кримінального правопорушення під час досудового розслідування не встановлено, у зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що слідством проведені всі можливі дії для встановлення істини по справі.

Здобуті під час досудового слідства докази, є належними і вони прямо підтверджують обставини, які мають значення для кримінального провадження.
Доводи ОСОБА_6 про те, що судом першої інстанції не повністю та з порушеннями досліджувались обставини, щодо зміни власника ВАТ «Просянський ГЗК» восени 2002 року, щодо правомірності дій певних громадян при зміні ними складу органів управління ВАТ «Просянський ГЗК», при заволодінні і знищенні печатки і штампу ВАТ «Просянський ГЗК», при складанні і дійсності договору ВАТ «Просянський ГЗК» в особі ОСОБА_8 , як голови ВАТ «Просянський ГЗК» з ТОВ «Славутич Реєстратор» від 18.11.2002 року, щодо ведення системи реєстру власників, є необґрунтованими і спростовується матеріалами кримінального провадження, показаннями свідків, рішеннями судів різних інстанцій з приводу цих обставин та іншими доказами.

Твердження ОСОБА_6 про те, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, оскільки суд першої інстанції не повністю і з порушенням КПК України дослідив обставини у цьому кримінальному провадженні і не дав належної правової оцінки щодо зміни власника ВАТ «Просянський ГЗК» восени 2002 року, також безпідставні, оскільки і досудове слідство і слідчий суддя дослідили наявні в матеріалах рішення різних судів, щодо правовідносин, пов`язаних з діяльністю підприємства і в сукупності з іншими доказами, дали їм належну оцінку.

Що стосується доводів скаржника про необґрунтоване посилання слідчого судді на рішення Каменобродського районного суду м. Луганська від 07.07.2005 року, то воно є надуманим, оскільки рішення цього суду не є таким, що суттєво впливає на остаточне рішення у цьому кримінальному провадженні.

Твердження заявника про те, що суд невірно оцінив обставини справи, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_10 обманули не його, а інших осіб членів правління ВАТ «Просянський ГЗК» також є необґрунтованими, оскільки досудовим слідство не встановлено вказаних обставин.

Не можна визнати обґрунтованим і твердження скаржника про те, що слідчий суддя в судовому засіданні не допитав свідка ОСОБА_11 про існування рішення Каменобродського районного суду м. Луганська від 07.07.2005 року, оскільки розглядаючи скарги на рішення про закриття кримінального провадження, суддя перевіряє законність та обґрунтованість прийнятого слідчим рішення та його відповідність нормам КПК України.

Що стосується тверджень ОСОБА_6 про те, що слідчий суддя не дослідив обставин та доказів на які він вказував, а саме - хто зібрав членів правління ВАТ «Просянський ГЗК» 18.11.2002 року, на якій підставі туди приїхав майор міліції ОСОБА_10 , хто став новим власником ВАТ «Просянський ГЗК», не перевірена належність та допустимість доказів наданих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , щодо витребування та огляду фінансово-господарських документів діяльності ВАТ «Просянський ГЗК», журналів реєстрації обігу трудових книжок, наказів про прийняття на роботу та звільнення працівників ВАТ «Просянський ГЗК», то вони також є необґрунтованими, оскільки як вже вказувалось вище, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення; 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Що стосується викладеного ОСОБА_6 в апеляційній скарзі твердження про порушення його права на перехресний допит свідків, то слід зазначити, що перехресний допит - це специфічний вид судового допиту, який можливий лише в ході розгляду кримінального провадження у суді. Допит є перехресним тільки тоді, коли до нього включаються рівноправні учасники кримінально-процесуальної діяльності. Кожен учасник судового розгляду має право ставити допитуваному додаткові запитання для з`ясування чи доповнення відповідей, даних на запитання інших осіб.

Слідчий суддя при розгляді скарги нікого не допитував, а тому твердження скаржника є необґрунтованим.

Таким чином апеляційним переглядом встановлено, що заява ОСОБА_6 , та викладені у ній обставини були предметом ретельної перевірки в ході досудового розслідування.

З огляду на викладене, доводи ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі про незаконність ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження було дотримано вимог ст. ст. 306, 307 КПК України. Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і належно вмотивованою, тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову СВ Покровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження № 0000153 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду: