Справа № 446/109/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.02.2016 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України,
з участю сторін:
обвинувачення-прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5
У судовому засіданні за клопотанням прокурора до обвинувального акта долучені документи, інші матеріали кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, відповідно до яких 22 грудня 2015 року близько 01 год., ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу супермаркету «Рукавичка», що в с. Жовтанці Кам`янка-Бузького району Львівської області побачив автомобіль «ВАЗ 2101» р.н.з. НОМЕР_1 . В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна із даного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, з багажного відділення вищевказаного автомобіля взяв дриль ударну марки «МАКІТА НР1620», вартістю, згідно висновку експерта, 974,35 грн., дриль ударну марки «МАКІТА НR2450» вартістю 2328,90 грн. та шліфмашинку кутову марки «STURM AG9512L» вартістю 521,50 грн., після чого направився в сторону місця проживання, однак протиправні дії ОСОБА_6 були викриті потерпілим ОСОБА_5 .
Після цього, ОСОБА_3 , незважаючи на вигуки потерпілого, а також усвідомлюючи, що його дії вже не є таємними, вирішив продовжити свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 з викраденим почав тікати з місця вчинення кримінального правопорушення, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_3 був затриманий потерпілим ОСОБА_5 . Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 3824,75 коп.
Перевіривши зміст угоди про примирення, заслухавши прокурора, потерпілого, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що угода може бути затверджена з наступних підстав:
Відповідно до ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Сторони узгодили між собою міру покарання обвинуваченому у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, просить затвердити угоду.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просить затвердити угоду про примирення від 15.01.2016 р.
Прокурор не заперечив щодо затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 15.01.2016 р.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 186 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті. Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Враховуючи те, що угода укладена добровільно, без будь-якого примусу чи погроз; її умови не суперечать вимогам КПК та ч.2 ст.15, ч.1 ст. 186 КК України; правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена правильно; умови угоди відповідають інтересам обох сторін і прав інших осіб не порушують, підстав вважати, що сторони не добровільно примирилися, не має, а тому суд вважає угоду такою, що підлягає затвердженню.
Речові докази: дриль ударну марки «Мakita» «НР 1620», дриль ударну торгової марки «Мakita» «НР 2450» шліфмашинку кутову торгової марки «Sturm» «AG9512L», визнаний та приєднаний, як речовий доказ по кримінальному провадженні та віданні під розписку на зберігання власнику ОСОБА_5 залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 /а.с.19/.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 374, 394, 469, 474-475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про примирення від 15 січня 2016 року про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу у розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн. 00 коп.
Речові докази: дриль ударну марки «Мakita» «НР 1620», дриль ударну торгової марки «Мakita» «НР 2450» шліфмашинку кутову торгової марки «Sturm» «AG9512L», визнаний та приєднаний, як речовий доказ по кримінальному провадженні та віданні під розписку на зберігання власнику ОСОБА_5 залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 /а.с.19/.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.