Справа № 460/2734/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2015 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 01 жовтня 2014 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України,

В С Т А Н О В И В:

досудовим розслідуванням установлено, що 25 березня 2013 року солдата ОСОБА_4 призвано Волинським ОВК м. Луцьк для проходження військової служби за мобілізацією. Цього ж дня ОСОБА_4 вибув для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 , де наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 69 від 25 березня 2013 року призначений на посаду заступника командира бойової машини - навідника оператора 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону. В подальшому наказом командира військової частини № НОМЕР_3 від 19 травня 2014 року його призначено на посаду радіотелефоніста відділення радіозв`язку взводу звязку штабної роти 1 механізованого батальйону.

Відтак з 25 березня 2013 року, з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину, він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку.

01 серпня 2014 року ОСОБА_4 без поважних причин не прибув на службу з відпустки та маючи намір назавжди ухилитись від військової служби, незаконно перебуває по місцю свого проживання у АДРЕСА_1 , де проводить час на власний розсуд.

26 лютого 2015 року, близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_4 прибув за викликом прокурора у Військову прокуратуру Львівського гарнізону, однак в розташування військової частини не повернувся та наміру продовжувати військову службу не має.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, з метою назавжди ухилитися від проходження військової служби, не з"явився на службу з відпустки у військову частину та без поважних причин продовжує перебувати поза межами її розташування, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , 31 липня 2015 року було досягнуто та підписано угоду про визнання винуватості у скоєнні злочину, передбаченого

- 2 -

ч.1 ст.408 КК України, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язується беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, також сторони дійшли згоди щодо призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст.408 КК України та, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, особу винного, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, вважають за доцільне призначити йому покарання у виді 02 (двох) років позбавлення волі, яке відповідно до ст. 62 КК України слід замінити на покарання у виді 02 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ст.408 ч.1 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, судом встановлено, що укладення угоди є добровільним волевиявленням сторін, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено зміст ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, який йому зрозумілий та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є його відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив проти затвердження угоди.

Прокурор також просить затвердити угоду про визнання винуватості.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про винуватість під час підготовчого судового засідання, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, та призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді 02 (двох) років позбавлення волі, та заміною на покарання у виді тримання в дисиплінарному батальйоні з ухваленням обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

затвердити угоду від 31 липня 2015 року, укладену між прокурором військової

- 3 -

прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України та обрати йому покарання у виді 02 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 62 КК України замінити засудженому ОСОБА_4 дане покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі на покарання у виді 02 (двох) років тримання у дисциплінарному батальйоні.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, залишити ОСОБА_4 без зміни до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вирок вважається таким, що не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню засудженому ОСОБА_4 та прокурору.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1