Справа № 551/60/16-к
ВИРОК
іменем України
12 лютого 2016 року Шишацький районний суд Полтавської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Шишаки Полтавської області матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, одруженого, згідно ст.89 КК України не судимого, офіційно не працюючого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що в кінці липня 2015 року (точної дати досудовим слідством встановити не вдалося) перебуваючи поблизу річки Псьол в селі Яреськи Шишацького району Полтавської області ОСОБА_5 знайшов один дикорослий кущ коноплі.

Знаючи, що рослини коноплі містять наркотичні речовини та діючи з прямим умислом, ОСОБА_5 зірвав знайдений кущ коноплі, непомітно для інших осіб переніс у своє домогосподарство за адресою АДРЕСА_1 , де висушив, шляхом подрібнення висушеного листя виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, частину якого, масою 19,603 г. зберігав на горищі сараю, іншу частину, масою 9,479 г. зберігав у сараї для власного споживання в якості наркотичного засобу без мети збуту.

16 січня 2016 року під час проведення обшуку в домогосподарстві за місцем проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 працівниками поліції було виявлено і вилучено вищевказаний особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою 29,082 г.

Дії ОСОБА_5 органами досудового слідства кваліфіковані по ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу канабісу без мети збуту.

25 січня 2016 року у відповідності до вимог ст.472 КПК України між прокурором прокуратури Шишацького району Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої, підозрюваний ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчинення інкримінованого йому злочину, прокурор і обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України, та щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин.

Угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Угодою передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, який, згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений розуміє права, визначені абзацами 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого у відповідності зі ст.124 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ч.1 ст. 314, ч.4 ст.469, ст.ст. 472, 473 ч.2, п.п.1, 3, 4 ч.4 ст.474 та ст.475 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 січня 2016 року у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000012, укладену між прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речові докази по справі наркотичний засіб канабіс загальною масою 29,082 грама та металеве сито знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в загальній сумі 1104 (одна тисяча сто чотири) грн. 84 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Шишацький районний суд протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У випадку подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після винесення рішення апеляційним судом.

Головуючий: (підпис)

Суддя Шишацького районного суду ОСОБА_1 .