ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа №201/8486/13-к
провадження 1кс/201/2418/2013
У Х В А Л А

14 серпня 2013 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого слідчого судді Галічого В.М.

При секретарі Баштаненко І.О.

За участю:

Прокурора Чепурко А.С.

Представників заявника ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Дніпропетровську скаргу ТОВ «НВФ «Флоріт» на бездіяльність слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у не поверненні майна, вилученого під час проведення обшуку,

ВСТАНОВИВ:

Директор ТОВ «НВФ «Флоріт» ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у не поверненні майна, вилученого під час проведення обшуку. В обґрунтування скарги посилався на те, що під час проведення обшуку 02 липня 2013 року у приміщенні за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Старі Кодаки, вул. Аеропорт, 187, було вилучено речі як тимчасово вилучене майно, оскільки на момент розгляду скарги ці речі повернуті скаржнику не були, просив суд задовольнити скаргу та зобовязати слідчого прокуратури їх повернути.

У судовому засіданні представники заявника доводи скарги підтримали, на їх задоволенні наполягали.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Суд, вислухавши сторони, а також дослідивши матеріали скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Частиною 7 ст.236 КПК України встановлено, що при обшуку слідчий, прокурор має право… оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Нормою ч.2 ст.168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись також під час обшуку.

Отже речі та документи, які були вилучені при проведенні обшуку 02 липня 2013 року, а саме печатки підприємства, з огляду на відсутність їх у переліку, щодо якого в ухвалі суду на проведення обшуку прямо надано дозвіл на відшукання, є тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України в сукупності з положеннями ч.5 ст.171 КПК України, встановлено порядок припинення тимчасового вилучення майна та визначено, що слідчий, прокурор мають заявити клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Виходячи з вказаного, обшук під час проведення якого було вилучено речі та документи (тимчасово вилучене майно), а саме печатки підприємства, було проведено 02 липня 2013 року, а обовязок, з огляду на відсутність клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчого, прокурора повернути таке майно, щодо переліку якого в ухвалі слідчого судді відсутні відомості, виник наступного дня 03 липня 2013 року.

За таких обставин суд вважає, що слідчим у кримінальному провадженні, було допущено бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно до вимог статті 169 кодексу, а також у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником, чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобовязання припинити дію; 3) зобовязання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням вищезазначеного, а також приймаючи до уваги те, що тимчасово вилучене майно на момент розгляду скарги в суді повернуто скаржнику не було, при наявності факту порушення строку встановленого кримінальним процесуальним законом для його арешту, або повернення, суд враховуючи необхідність забезпечення дотримання органом досудового розслідування прав та свобод володільця тимчасово вилученого майна, вважає, що оскільки питання стосовно арешту вилученого майна, щодо якого судом не надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, слідчим та прокурором порушене не було та не вирішувалося, останнє, згідно вимог закону, підлягає негайному поверненню, а скарга задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 32, 168, 169, 236, 303-307, 318-380 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Зобовязати слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 повернути майно, що належить ТОВ «НВФ «Флоріт», вилучене 02 липня 2013 року під час проведення обшуку в приміщенні за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Старі Кодаки, вул. Аеропорт, 187, а саме печатку круглу ТОВ «НВФ «Флоріт» для документів №2 і.к.10, печатку круглу ТОВ «НВФ «Флоріт» для податкових накладних і.к.10, печатку круглу ТОВ «НВФ «Флоріт» і.к.10, печатку круглу ТОВ «НВФ «Флоріт» для документів і.к.10.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя: Галічий В.М.