Справа № 645/6612/15-к
Провадження № 1-кп/645/402/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 жовтня 2015 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Харкова, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, розлученої, не працюючої, раніше не засудженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , -
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 беззаперечно визнала себе винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, щиро розкаялася,пояснила суду, що дійсно 28.06.2015 року у нічний час за адресою: АДРЕСА_3 , вона здійснила викрадення зазначеного вище майна.
Показання обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вона не заперечує, як і кількість і вартість викраденого майна. З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченої. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Досліджені і перевірені судом докази у кримінальному провадженні, якими обґрунтовується винуватість ОСОБА_4 у вчиненому є узгодженими, співпадають між собою та сумніву у своїй належності та допустимості у суду не викликають.
Відповідно до ст. 86 КПК України доказ є допустимим, якщо він отриманий в порядку, передбаченому цим Кодексом. Статтею 87 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за яких доказ може бути визнаний недопустимим. Достовірність та об`єктивність вищенаведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим, суд вважає можливим прийняти вказані докази. У відповідності до вимог ст.ст. 85, 86 КПК України, суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.
Вказані докази, надані прокурором, суд вважає належними та допустимими, та такими, які в повному обсязі підтверджують вину обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, яктаємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до житла.
Вину обвинуваченої ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правпорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, який, за змістом ст. 12 КК України, є неумисним злочином невеликої тяжкості, його наслідки, обставину, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченої, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженої, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статті, яка передбачає відповідальність за вчинене, із звільненням обвинуваченої від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України при здійсненні контролю за поведінкою засудженої відповідно до положень ст. 76 КК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення судово- дактилоскопічної експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області, процесуальні витрати за проведення товарозначої експертизи №7219 від 24.07.2015року на кристь ХНІІСЕ ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса.
Питання про речові докази суд вирішує згідно ч.9 ст. 100 КПК України, а саме: сорочку чоловічу, що знаходиться на відповідальному зберіганні у камері схову Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_5 ..
Речові докази мобільні телефони «Нокіа» чорного та фіолетового кольору ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 , після набрання вирком законної сили вважати їй повернутими.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
На підставі ст. 76 п.п.2,3 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово- дактилоскопічної експертизи №252 від 19.07.2015 року у сумі 306 гривень 90 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі ХНІІСЕ ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса. процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово- товарзнавчої експертизи №7219 від 24.07.2015 року у сумі 615 гривень 00 копійок.
Речовий доказ - сорочка чоловіча, що знаходиться на відповідальному зберіганні у камері схову Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_5 .
Речові докази мобільні телефони «Нокіа» чорного та фіолетового кольору ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили вважати їй повернутими.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя