Справа № 192/1317/15-к
Провадження № 1-кп/192/154/15
В И Р О К
Іменем України
"03" грудня 2015 р. смт Солоне
Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000943 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 грудня 2014 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, який до затримання був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , який не працює, має середню освіту, одружений, раніше судимий:

1.)12 червня 2014 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.75, ст.76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

2.)12 червня 2015 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:

19 грудня 2014 року, близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 будучи судимим за вчинення корисливого злочину, маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна із корисливих мотивів з метою особистої наживи, шляхом вільного доступу зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_5 , звідки таємно, повторно викрав металеву тачку вартістю 150 гривень, металевий маркер шириною 2 м, вартістю 80 гривень, нержавіючу ємкість з пральної машини вартістю 80 гривень, які належать ОСОБА_5 , після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 310 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 26 березня 2015 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_3 , керуючись злочинним умислом направленим на таємне повторне викрадення чужого майна із корисливих мотивів з метою особистої наживи поєднане з проникненням в житло, пошкодив замок вхідних дверей та проник до будинку АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_6 , звідки таємно, повторно викрав телевізор марки «БЕКО» діагоналлю 42 дюйма, вартістю 400 гривень, металевий лист з плити опалення вартістю 200 гривень, які належать ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 600 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 14 квітня 2015 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_3 , керуючись злочинним умислом направленим на таємне повторне викрадення чужого майна із корисливих мотивів з метою особистої наживи шляхом вільного доступу зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_7 , звідки таємно, повторно викрав 4 чавунні батареї по 9 секцій кожна, загальною вартістю 1800 грн., які належать ОСОБА_7 , після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 1800 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив фактичні обставини скоєних ним кримінальних правопорушень викладені в обвинувальному акті.

Пояснив по епізоду викрадення майна ОСОБА_5 , що точну дату вчинення злочину він не пам`ятає, він прийшов на територію домоволодіння, яке розташоване останнім в с. Олександропіль Солонянського району Дніпропетровської області, де побачив металеву тачку, бочок та маркер, які викрав і здав «циганам» за 30 грн.

По епізоду викрадення майна ОСОБА_6 , пояснив, що точної дати вчинення злочину він не пам`ятає, з метою проникнення до будинку АДРЕСА_3 , він ногою вибив вхідні двері в будинку, після чого викрав з будинку телевізор та металеву пластину для плити. Телевізор він викинув, а плиту здав на металолом.

По епізоду викрадення майна ОСОБА_7 , зазначив, що до 14 квітня 2015 року він примітив чавунні батареї на території домоволодіння і вирішив їх викрасти, для цього 14 квітня 2015 року, зайшов на територію домоволодіння і за допомогою велосипеду вивіз батареї в посадку де сховав.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, надали суду заяви в яких просили справу розглядати в їх відсутність (а.с. 47, 69, 92). Враховуючи, що бути присутнім під час судового розгляду, це право потерпілих, тому суд ухвалив, розглядати справу в їх відсутність.

Суд заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочинів і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочинів, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, визнав, у відповідність до ч.3 ст.349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин злочинів та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії ОСОБА_3 по епізоду крадіжки майна ОСОБА_5 та ОСОБА_7 кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Дії ОСОБА_3 по епізоду крадіжки майна ОСОБА_6 , кваліфікуються за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно поєднане з проникненням у житло.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованих йому злочинах.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами справи, що пом`якшують покарання, суд визнає те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, сприяв розкриттю злочину, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, обставини, що обтяжують покарання відсутні. Суд не визнає в якості обтяжуюючої обставини рецидив злочинів, оскільки він вже врахований при кваліфікації дій обвинуваченого за ознакою повторності. Тому суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання по епізоду крадіжки майна ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк в межах санкцій ч.2 ст.185 КК України, оскільки призначенням більш м`якого виду покарання не буде досягнено виховної мети покарання, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами. По епізоду крадіжки майна ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк в межах санкцій ч.3 ст.185 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України, як наполягав обвинувачений судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2015 року за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ст. 71 КК України, і злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню вчиненні до ухвалення даного вироку, суд вважає, що при визначені остаточного строку покарання за сукупністю злочинів, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим та зарахувати в строк покарання, відбуте покарання за попередніми вироками.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки;

за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покарання призначеного за цим вироком, покаранням призначеним вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2015 року 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 29 липня 2015 року, зарахувавши таким чином в строк відбуття покарання, покарання відбуте за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2015 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілим.

Головуючий: суддя ОСОБА_1