Провадження 1-кп/760/177/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0008171від 19 вересня 2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Межова Межовського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого збиральником меблів ТОВ «Стерх», не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2011 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 21.06.2011 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України на строк 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік; 30.07.2012 року постановою Солом`янського районного суду м. Києві скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено ОСОБА_12 для відбування покарання призначеного судом за вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч.2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України, звільнений за відбуттям покарання.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , з середньою освітою, неодруженого, дітей немає, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_12 маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України, вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_12 10.04.2014 року приблизно о 18:40 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , побачив на кухні мобільний телефон марки «LG S-310», який вирішив таємно викрасти.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна ОСОБА_12 , впевнившись у відсутності сторонніх осіб та в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав чуже майно яке належить ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки «LG S-310» ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 599,00 гривень із сім карткою «Life» вартістю 15 гривень, який сховав до кишені джинсів. Після чого вийшов з квартири, одразу його відключив.
З метою власного збагачення на власний паспорт громадянина України, заклав до ломбарду «Скарбниця», що за адресою: м. Київ, бульвар I. Лeпce, 53, мобільний телефон марки «LG S-310» ІМЕІ НОМЕР_1 , за який отримав грошові кошти у розмірі 100 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.
Потерпілою від кримінального правопорушення являється ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_5 . Матеріальна шкода потерпілій повністю відшкодована, а тому цивільний позов нею не заявлявся.
Обвинувачений ОСОБА_12 свою вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав, щиро розкаявся та повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_12 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого за злочин, вчинений за ч. 2 ст. 185 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого за злочин, вчинений за ч. 2 ст. 185 КК України, судом не встановлено.

Крім того, 19.09.2014 року о 11.45 год. обвинувачений ОСОБА_12 та обвинувачений ОСОБА_13 , що були раніше знайомі, за попередньою змовою перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Академіка Стражеско, 3-А, помітили раніше їм незнайомого ОСОБА_10 , який йшов поряд з вищевказаним будинком. В той момент у ОСОБА_12 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, яке знаходиться у ОСОБА_10 , з приводу чого він вступив в злочинну змову з ОСОБА_13 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою групою осіб, згідно розподілених між собою ролей, наблизились до ОСОБА_10 .
При цьому, ОСОБА_13 , висловив ОСОБА_10 вимогу про передачу йому та ОСОБА_12 грошей, які знаходяться у нього, а в разі невиконання його вимог, погрожував застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
ОСОБА_10 , побоюючись застосування насильства ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , передав ОСОБА_12 належні йому гроші в сумі 10 гривень.
Після цього ОСОБА_12 , з метою повторного відкритого викрадення іншого майна ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , засунув свою руку до лівої кишені штанів потерпілого, звідки повторно відкрито викрав гроші в сумі 21 гривень.
В подальшому ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , помітили на лівій руці у ОСОБА_10 наручний годинник марки «СК Caivin Klein» із ремінцем з шкірозамінника чорного кольору, загальною вартістю 100 гривень, зірвали його з руки потерпілого, здійснивши його відкрите викрадення.
Повторно відкрито викравши вказане вище чуже майно, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном в подальшому на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 131 гривень.
Потерпілим від кримінального правопорушення являється ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_6 . Матеріальна шкода потерпілому була відшкодована, а тому цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні свою вину в даному інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав. Вказав, що щиро розкаюється у вчиненому та повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_12 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаним із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_13 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні також визнав. Вказав, що щиро розкаюється у вчиненому та повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_13 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, поєднаним із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наданими прокурором доказами і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Надані прокурором докази суд визнає належними і допустимими, а вину обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України доведеною.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_13 за злочин, вчинений за ч. 2 ст. 186 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 за злочин, вчинений за ч. 2 ст. 186 КК України, судом не встановлено.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_12 вчинив, ще один злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Так, він 16.06.2014 року приблизно о 17.30 год. перебуваючи біля кіоску «М`ясна лавка», розташованому по вул. Героїв Севастополя, 23 в м. Києві, помітивши на прилавку вищевказаного кіоску барсетку, залишену раніше йому не знайомим ОСОБА_11 , вирішив її викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна ОСОБА_12 , скориставшись, тим що за його діями ніхто не спостерігає взяв у свою руку з прилавку кіоску барсетку, належну ОСОБА_11 .
В цей час, ОСОБА_12 з викраденим майном був помічений продавцем кіоску «М`ясна лавка», яка почала кричати. Почувши крики продавця вказаного кіоску, потерпілий ОСОБА_11 , який перебував неподалік від вказаного кіоску, намагався переслідувати ОСОБА_12 , але останній відкрито викравши чуже майно, а саме: барсетку в якій знаходились: мобільний телефон марки «Nokia 6700», вартістю 400 гривень, мобільний телефон марки «Sumsung» G-3322, вартістю 560 гривень, сто гривень, всього на загальну суму 1050 гривень, з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, завдавши потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоди на вищевказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_12 своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнав. В судовому засіданні повідомив, що 16.06.2014 року він відпочивав біля озера в парку «Відрадний», де біля магазину «М`ясна лавка» вкрав барсетку, після чого його одного затримали. Викрадену барсетку він заховав у кущах біля сміттєвих баків. Барсетку не відкривав. До нього підійшов потерпілий з вимогою про повернення барсетки. Працівникам міліції показав, куди він викинув барсетку. Вважає, що по даному епізоду, у нього відсутній склад злочину передбачений ч.2 ст. 186 КК України, а його дії необхідно кваліфікувати за ст. 185 КК України.
Разом з тим, вина обвинуваченого ОСОБА_12 щодо відкритого викрадення барсетки у ОСОБА_11 підтверджується показами самого потерпілого ОСОБА_11 який у судовому засіданні показав, що влітку 2014 року в магазині купував сосиски. Барсетку залишив на прилавку. Побачив, як підбіг обвинувачений ОСОБА_12 схопив його барсетку та побіг геть. Він доганяв та викликав працівників міліції. Коли побачив обвинуваченого знову, в нього вже сумки не було. Коли приїхали дві машини міліції, обвинувачений сам показав працівникам міліції кущі, куди викинув його сумку. Із сумки зникли тільки гроші.

Свідок ОСОБА_14 , що 16.06.2014 року перебувала в якості продавця в кіоску «М`ясна лавка»суду показала, що цього дня приблизно о 18.00 год. до кіоску зайшов потерпілий з метою купівлі товару. Під час розрахунку за придбаний товар, забув свою барсетку. У цей час до прилавку підійшло троє раніше невідомих їй людей, серед яких був обвинувачений ОСОБА_12 , що перебував у нетверезому стані. Обвинувачений ОСОБА_12 побачив барсетку, сказав: «О,барсетка», другий сказав: "Це ж не твоя". Однак ОСОБА_12 схопив її побіг геть.

Тоді свідок вискочила із кіоску. Услід кричала обвинуваченому: «Віддайте, це не ваше». Однак обвинувачений зник. Після того повернувся потерпілий, який залишив у неї пакети із товаром та побіг доганяти ОСОБА_12 з барсеткою. Потім приїхала патрульна машина.

Крім того, вина ОСОБА_12 по епізоду відкритого викрадення барсетки у гр. ОСОБА_11 підтверджується іншими зібраними в справі письмовими доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 16.06.2014 р., згідно якого на ділянці за адресою м. Київ вул. Г. Севастополя 31 біля смітника в кущах знаходилася барсетка чорного кольору.( т.3 а.с. 190-192), як пояснив ОСОБА_12 , він викрав барсетку із прилавку магазину «М`ясна лавка».

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_12 не визнав своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, по епізоду відкритого викрадення барсетки, його вина повністю знайшла своє підтвердження доказами, які суд визнає належними та допустимими.
Так, показання потерпілого та свідка ОСОБА_14 є логічними, послідовними, повністю взаємоузгоджуються між собою та з зібраними в справі письмовими доказами.
Так, свідок ОСОБА_14 прямо зазначає, що обвинувачений ОСОБА_12 відкрито викрав барсетку, яку забув в магазині потерпілий, а на її вимоги повернути майно не реагував та зник з магазину, потерпілий також вказує, що намагався наздогнати ОСОБА_12 з барсеткою, а той від нього тікав.
Виходячи з цього, твердження обвинуваченого ОСОБА_12 про невинуватість у вчиненні відкритого викрадення майна, суд розцінює як спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності за скоєне та не може покласти їх у основу вироку.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_12 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненими повторно, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Потерпілим від кримінального правопорушення являється ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_7 . Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 186 КК України судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, особу винного, раніше судимого, який посередньо характеризується за місцем утримання, який відповідно до довідок з КМНКЛ "Соціотерапія" та КМ ПНД № 5 на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

При визначенні міри покарання суд також враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 185 КК України та відсутність таких обставин за ч. 2 ст. 186 КК України, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

З урахуванням зазначених обставин провадження, віку, стану здоров`я, відношення до вчиненого обвинуваченого ОСОБА_12 , суд дійшов до висновку про можливість його перевиховання та виправлення тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки обвинувачений ОСОБА_12 представляє суспільну небезпеку для оточуючих.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України віднесене до тяжких злочинів, особу винного, раніше не судимого, який посередньо характеризується за місцем утримання, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 10.2007 року та не перебуває на обліку у лікаря нарколога. Відповідно до висновку Київського міського центру судово-психіатрічної експертизи № 238 від 20.11.2014 р. страждає на легку розумову відсталість, однак в період скоєння злочину та на даний час може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_13 був оголошений в розшук ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.04.2015 року в зв`язку з ухиленням від явки до суду ( т. 3 а. с. 114).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням зазначених обставин провадження, віку, стану здоров`я, відношення до вчиненого обвинуваченого ОСОБА_13 , суд дійшов до висновку про можливість його перевиховання та виправлення без ізоляції від суспільства, оскільки обвинувачений ОСОБА_13 не представляє суспільної небезпеки для оточуючих. Крім того, враховуючи щире каяття обвинуваченого та прохання суворо його не карати, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_13 мінімальну міру покарання в межах санкції статті, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 373, 374, Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ст. 65, 66, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді чотирьох років та шести місяців позбавлення волі

На підставі ст. 70 Кримінального кодексу України призначити покарання ОСОБА_12 , за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді чотирьох років та шести місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_12 рахувати з 19 вересня 2014 р., зарахувавши в строк відбуття покарання за даним вироком строк досудового тримання під вартою та строк його затримання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід залишити без змін - тримання під вартою.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_13 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, зобов`язавши ОСОБА_13 виконувати обов`язки, передбачені п.п. 1,2,3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Звільнити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з-під варти в залі суду негайно

Речові докази: наручний годинник марки «CK Caivin Kleine» в металевому корпусі з хромованим відтінком з циферблатом чорного кольору із ремінцем із шкірозамінника чорного кольору який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , залишити у його володінні.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1