Провадження №1-кп/127/245/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2014 р. за № 00001029, 21.06.2014 р. за № 0004517, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України.

Строк утримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою закінчується, а тому судом відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України поставлено на розгляд учасників судового процесу питання щодо доцільності його продовження.

Прокурор вважає за доцільне продовжити строк утримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки останній протягом тривалого часу уникав органів досудового розслідування, на даний час потерпілі та свідки згідно з клопотанням сторони обвинувачення не допитані, а тому наявні ризики, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, уникатиме суду та чинитиме тиск на свідків та потерпілих.

Потерпілі підтримали думку прокурора.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 вважає, що підстави для продовження строку утримання його підзахисного немає, оскільки з матеріалів кримінального провадження не вбачається причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що про перебування в розшуку йому відомо не було, він не ухилявся від органів досудового розслідування, наміру чинити тиск на потерпілих та свідків у нього немає.

Адвокат ОСОБА_8 вважає, що прокурором не наведено, які саме ризики існують на даний час, а тому в продовженні строку утримання ОСОБА_6 під вартою слід відмовити.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.

Суд при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку утримання ОСОБА_6 під вартою приймає до уваги, що питання винуватості останнього вирішуватиметься судом в нарадчій кімнаті з урахуванням зібраних у справі доказів у їх сукупності. При цьому, з наданих суду матеріалів випливає, що під час досудового розслідування ОСОБА_6 уникав органів досудового розслідування у зв`язку з чим був оголошений в розшук. Відповідних документальних відомостей, які б підтвердили твердження ОСОБА_6 , що він проживав у м. Харкові й неодноразово звертався до військкомату, а тому не міг знати, що перебуває у розшуку, суду надано не було. На даний час потерпілі та свідки згідно з клопотанням сторони обвинувачення не допитані.

Таким чином, аналізуючи доводи сторін кримінального провадження, враховуючи положення ч. 1 ст. 177 та ч. 1 ст. 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., суд вважає за доцільне з метою забезпечення кримінального провадження та попередження позапроцесуального впливу обвинуваченого на свідків продовжити строк утримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст. ст. 331, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк утримання ОСОБА_6 під вартою на 60 діб, тобто до 10.04.2016 р.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: