Справа № 450/3520/14-к Провадження № 1-кп/450/187/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0001479 від 19.10.2014 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Івано-Франківської області Долинського району с.Слобода-Болехівська, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, розлученого, який має на утриманні неповнолітню дитину, не інваліда, не військовослужбовця, військовозобов"язаного, безпартійного, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України,-

в с т а н о в и в :
В проміжку часу з 23 год. 30 хв. 18.10.2014 р. до 02 год. 00 хв. 19.10.2014 р. у с.Бережани Пустомитівського району Львівської області, поблизу заводу "Віктар", який розташований за адресою Львівська область Пустомитівський район с.Бережани по вул.Долинівка, 23, ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження, що призвели до її смерті.

Органом обвинувачення обвинувачується ОСОБА_8 в тому, що 19.10.2014 р. близько 04 год. 00 хв., він перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, знаходячись у с.Бережани Пустомитівського району Львівської області, поблизу заводу "Віктар", який розташований за адресою Львівська область Пустомитівський район с.Бережани по вул.Долинівка, 23, через конфлікт, який виник раптово на побутовому ґрунті, умисно наніс близько п"яти ударів ногою в область грудної клітки ОСОБА_9 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження, що призвели до її смерті. Таким чином, ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_9 умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило її смерть.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винність у вчиненому не визнав та пояснив, що більш ніж десять років він проживає у садовому будинку, який розташований в АДРЕСА_2 разом з цивільною дружиною ОСОБА_9 18.10.2014 р. він знаходився в належному ОСОБА_10 садовому будинку у вказаному дачному кооперативі та допомагав по господарству. Ввечері він повідомив, що у нього день народження і вони сіли за стіл відсв"яткувати таке. В цей час у садовому будинку знаходились він, його цивільна дружина ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з дружиною ОСОБА_11 та матір"ю ОСОБА_12 . Близько 02 год. 00 хв. він дав ОСОБА_9 ключі від належного їм садового будинку і вона пішла додому. Він пішов вслід за нею приблизно через 15-20 хв. Слідуючи по дорозі на якій відсутнє зовнішнє освітлення він побачив, що ОСОБА_9 лежить на землі і спить, оскільки знаходилась в стані алкогольного сп"яніння. Розташована вона була біля загорожі і повернута лицем до такої. Він хотів її розбудити і вдарив близько п"яти разів боковою частиною правої ноги в область тазу та сідниць. В цей час була приблизно 02 год. 30 хв. Від поштовхів ОСОБА_9 проснулась, сказала, що нікуди йти не буде і він пішов додому, шлях до якого тривав близько 10 хвилин. Біля садового будинку він викурив сигарету на протязі приблизно 5 хвилин і оскільки ключі знаходились у ОСОБА_9 пішов в зворотньому напрямку. В цей час ОСОБА_9 вже знаходилась в іншому місці, а саме приблизно на 20-30 метрів ближче до місця їх проживання, однак на тій самій частині дороги біля загорожі, де він її бачив попередній раз. Підійшовши до неї він побачив, що вона не подає ознак життя, а також це встановив шляхом її огляду. Після цього він пішов до ОСОБА_10 , якому повідомив, що виявив мертвою ОСОБА_9 . Разом з ОСОБА_10 вони повернулись до тіла ОСОБА_9 , а після цього пішли на прохідну заводу "Віктар", щоб викликати працівників правоохоронних органів, однак там їм не відчинили. Після цього вони повернулись в садовий будинок ОСОБА_10 , який з мобільного телефону викликав працівників правоохоронних органів. В подальшому його було затримано. Нанесені ним вказані п"ять ударів не могли спричинити смерть ОСОБА_9 і жодного умислу позбавляти цивільну дружину життя у нього не було. Просить його виправдати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 пояснила, що обставини смерті її сестри ОСОБА_9 їй невідомі, однак остання та обвинувачений ОСОБА_8 , які значний період часу проживали без реєстрації шлюбу у садовому будинку, який розташований в дачному кооперативі "Зелений Гай" с.Бережани Пустомитівського району Львівської області, часто вчиняли бійки, про які їй розповідала ОСОБА_9 . З сестрою вони бачились приблизно 1 раз на місяць і на її тілі вона бачила тілесні ушкодження. Заявлений нею цивільний позов підтримує повністю і просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 завдану їй майнову шкоду в розмірі 7000 грн. та моральну шкоду в розмірі 100000 грн. Доказів майнових витрат не має.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що проживає разом дружиною та матір"ю у садовому будинку, який розташований в дачному кооперативі "Зелений Гай" с.Бережани Пустомитівського району Львівської області. 18.10.2014 р. обвинувачений ОСОБА_8 допомагав йому по господарству і повідомив, що у нього день народження. Ввечері вони сіли за стіл відсв"яткувати таке. В цей час у належному йому садовому будинку знаходились він, його дружина ОСОБА_11 та матір ОСОБА_12 , а також обвинувачений ОСОБА_8 з цивільною дружиною ОСОБА_9 . Випили вони на всіх приблизно 0,5 л. або 0,7 л. горілки. Оскільки він був змучений, то пішов відпочивати, а всі решта осіб залишились. Яка в цей час була година він не пригадує, однак це був вечір. 19.10.2014 р. близько 02 год. 00 хв. прийшов обвинувачений ОСОБА_8 , який повідомив, що на дорозі лежить мертва ОСОБА_9 . Він йому не повірив, думав що той помиляється і взявши ліхтарик вони обидвоє пішли на дорогу, де він побачив ОСОБА_9 , яка не подавала ознак життя і знаходилась на віддалі приблизно 150-200 метрів від його садового будинку. Де саме проживав обвинувачений ОСОБА_8 з ОСОБА_9 йому невідомо. Вони пішли на прохідну заводу "Віктар", щоб викликати працівників правоохоронних органів, однак там їм не відчинили. Після цього вони повернулись в належний йому садовий будинок і він викликав з мобільного телефону працівників правоохоронних органів, які приїхали коли почало розвиднюватись. В місці, де знаходилось тіло ОСОБА_9 , дорога є дуже вузькою і два автомобілі там не роз"їдуться. Також у вказаному місця з одної сторони дороги в заглиблені є потічок, а з іншої огорожа. Про жодні конфлікти між обвинуваченим ОСОБА_8 та його цивільною дружиною ОСОБА_9 йому нічого невідомо. Жодних криків та шуму коли він спав не чув, а прокинувся від гавкоту собак і в цей час його кликав обвинувачений ОСОБА_8 . На світанку він бачив у місці знаходження тіла ОСОБА_9 сліди волочіння тіла, які становили приблизно 5 метрів і напрямок їх був ніби-то зі сторони потічка. Зі слів його дружини йому відомо, що обвинувачений ОСОБА_8 та його цивільна дружина ОСОБА_9 залишили їх помешкання приблизно через 15 хв. після того, як він пішов відпочивати.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що проживає разом чоловіком ОСОБА_10 та його матір"ю ОСОБА_12 у садовому будинку, який розташований в дачному кооперативі "Зелений Гай" с.Бережани Пустомитівського району Львівської області. 18.10.2014 р. обвинувачений ОСОБА_8 допомагав її чоловіку по господарству, був вже випивший і повідомив, що у нього день народження. Ввечері вони сіли за стіл відсв"яткувати таке. В цей час у садовому будинку, який належить її чоловіку, знаходилась вона, ОСОБА_10 та його матір ОСОБА_12 , а також обвинувачений ОСОБА_8 з цивільною дружиною ОСОБА_9 , яка була без видимих тілесних ушкоджень. Випили вони на всіх пляшку горілки, ємкості якої не пригадує. Оскільки її чоловік був змучений, то пішов відпочивати, а після нього пішла спати його матір ОСОБА_12 . Яка в цей час була година вона не пригадує, однак це був вечір. Жодних конфліктів за столом не було. Після цього обвинувачений ОСОБА_8 з цивільною дружиною ОСОБА_9 пішли додому. Як вони виходили з належного її чоловіку помешкання, а саме разом чи окремо вона не пригадує. Вночі до них прийшов обвинувачений ОСОБА_8 , який був у сльозах і повідомив, що його цивільну дружину ОСОБА_9 вбили. Жодного шуму вночі на вулиці вона не чула.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що проживає разом сином ОСОБА_10 та його дружиною ОСОБА_11 у садовому будинку, який розташований в дачному кооперативі "Зелений Гай" с.Бережани (Вульки) Пустомитівського району Львівської області. В суботу 18.10.2014 р. обвинувачений ОСОБА_8 допомагав її сину по господарству, був вже випивший і повідомив, що у нього день народження. Ввечері вони сіли за стіл відсв"яткувати таке. В цей час у садовому будинку, який належить її сину, знаходилась вона, ОСОБА_10 та його дружина ОСОБА_11 , а також обвинувачений ОСОБА_8 з цивільною дружиною ОСОБА_9 , яка була без тілесних ушкоджень. Випили вони на всіх пляшку горілки 0,5 л. За столом всі веселились і жодних конфліктів не було. Обвинувачений ОСОБА_8 з цивільною дружиною ОСОБА_9 близько 23 год. 00 хв. пішли додому, а вони полягали спати. Вночі до них прибіг обвинувачений ОСОБА_8 з криком, що його цивільна дружина ОСОБА_9 лежить мертва. ЇЇ син з обвинуваченим ОСОБА_8 пішли до місця, де знаходилась ОСОБА_9 , а через деякий час повернулись і повідомили, що на заводі "Віктар" їм не дозволили подзвонити в правоохоронні органи, яких ОСОБА_10 викликав з помешкання по мобільному телефону.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_14 пояснив, що ним проводився огляд на місця події та в подальшому розтин тіла трупа ОСОБА_9 і складено висновок судово-медичної експертизи №165/2014 від 17.11.2014 р., який відповідає дійсності. Виявлені тілесні ушкодження, які спричинили смерть ОСОБА_9 , мали бути спричинені лише при нанесені їх спереді дещо справа руками або ногами у взутті. Таких ударів мало бути не менше 8-ми. По трупному задубінню смерть ОСОБА_9 наступила не менше ніж за 9 годин до моменту огляду тіла на дорозі і всі тілесні ушкодження утворились в проміжку часу 2 години. У трупа ОСОБА_9 виявлено такий розрив печінки, який можливий і характерний при автотравмі. При вказаних обвинуваченим ОСОБА_8 механізму нанесення ним ударів по тілу ОСОБА_9 смерть наступити не могла.

Органом обвинувачення надано суду наступні докази, які на думку прокурора свідчать про винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України :

-протокол огляду місця події від 19.10.2014 р., який розпочатий о 09 год. 00 хв. та закінчений 10 год. 10 хв., в присутності експерта ОСОБА_14 , з схемою та фототаблицею, яким встановлено, що на дорозі між озером та ПП "Віктар" в с.Бережани Пустомитівського району Львівської області виявлено труп ОСОБА_9 , який розташований на узбіччі вузької дороги, оскільки транспортні засоби працівників правоохоронних органів знаходяться значно далі на розширенні дороги, біля загорожі в напівоголеному стані. Виявлено та вилучено на місці огляду ключ (т.1, а.с.34-48);

-протокол огляду місця події від 19.10.2014 р., який розпочатий о 18 год. 50 хв. та закінчений 17 год. 00 хв., яким встановлено, що в обвинуваченого ОСОБА_8 виявлено та вилучено одяг, зокрема шкіряну куртку коричневого кольору, сорочку коричневого кольору, футболку синього кольору, труси білого кольору та резинові чоботи зеленого кольору (т.1, а.с.49-51);

-постанову від 19.10.2014 р., протокол від 19.10.2014 р. та протокол від 19.10.2014 р. про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи в обвинуваченого ОСОБА_15 , а саме змиви з рук і зрізи нігтьових пластин (т.1, а.с.52-54);

-висновок судово-медичної експертизи №165/2014 від 19.11.2014 р. трупа ОСОБА_9 , яким встановлено, що смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від тупої травми органів грудної клітки та живота із розривом печінки, забоєм легень, нирок, множинними двосторонніми переломами ребер, крововиливами в м"які тканини навколо надниркових залоз, жировій клітковині нирок, м"язах спини та в міжреберних м"язах (1700 мл крові в черевній порожнині). При зовнішньому дослідженні трупа ОСОБА_9 були виявлені рвано-забійна рана в ділянці правого вуха, синці в ділянці правої бровної дуги, нижньої третини шиї зліва, на передній поверхні грудної клітки справа, на животі, на спині та на тильній поверхні обох кистей, садна в ділянці лівої брови, на передній поверхні шиї, в ділянці сідниць та на задній поверхні правого стегна. При внутрішньому дослідженні трупа ОСОБА_9 були виявлені множинні двосторонні прямі двосторонні переломи ребер по різним анатомічним лініям з крововиливами в міжреберні м"язи, корені легенів, навколосерцеву сорочку, розрив правої долі печінки, забій нирок, крововиливи навколо надниркових залоз, крововиливи в м"які тканини вздовж хребта та м"які тканини спини під лівою лопаткою, гемоперитоніум (1700 мл рідкої крові в черевній порожнині). Рана в ділянці правого вуха та синці на тілі могли утворитися від неодноразової дії тупих предметів, з обмеженою поверхнею, якими могли бути кулаки та ноги у взутті. Садна на обличчі та шиї від контакту з нерівною поверхнею, вірогідно при падінні на таку. Садна в ділянці сідниць та на задній поверхні правого стегна могли утворитись при волочінні, або пересуванні потерпілої та контакту з нерівною твердою поверхнею. Множинні переломи ребер із забоєм легень, навколосерцевої сорочки, розриви печінки, забоєм нирок та крововиливами в м"які тканини відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення. Вказані ушкодження не могли виникнути при падінні з висоти власного росту. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа виявлено етиловий спирт в кількості 2,23 проміле, що у живих осіб може відповідати середньому ступеню алкогольного сп"яніння. Кров від трупа ОСОБА_9 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти А і анти В (т.1, а.с.56-61);

-висновок судово-медичної експертизи №1495/2014-ім від 21.10.2014 р., яким встановлено, що кров від трупа ОСОБА_9 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти А і анти В за ізосерологічною системою АВ0 (т.1, а.с.62,63);

-висновок судово-токсикологічної експертизи №3365/2014-т від 27.10.2014 р., яким встановлено, в крові трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в кількості 2,23 % (проміле) (т.1, а.с.64);

-висновок судово-медичної експертизи №2718/2014 від 05.11.2014 р., яким встановлено, що в шматочках внутрішніх органів трупа ОСОБА_9 виявлено крововиливи в перикарді, легенях, оточуючій жировій клітковині надниркової залози, м"яких тканинах ребер, деструкція та крововиливи в печінці з реактивними змінами. Кров в бронхах. Фіброзно-кавернозний туберкульоз легень. Хронічний бронхіт. Жирова дистрофія печінки з трансформацією в цироз. Склероз судин серця та нирок. Мікрополікистоз нирок (т.1, а.с.65,66);

-протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп"яніння №92 від 19.10.2014 р., яким встановлено, що о 14 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_8 перебував з ознаками алкогольного сп"яніння (т.1, а.с.67);

-протокол затримання від 19.10.2014 р., яким встановлено затримання обвинуваченого ОСОБА_8 о 16 год. 00 хв. (т.1, а.с.68-70);

-протокол проведення слідчого експерименту від 20.10.2014 р. з фототаблицею, яким встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 наніс ОСОБА_9 удари ногою в задню частину тіла коли вона лежала на узбіччі дороги в с.Бережани Пустомитівського району Львівської області (т.1, а.с.74-82);

-висновок експерта №1665/2014-ім від 04.12.2014 р. зі змивами на марлевих тампонах, яким встановлено, що в обвинуваченого ОСОБА_8 у змивах з рук крові не виявлено (т.1, а.с.95-100);

-висновок експерта №456/2014ц. від 15.12.2014 р. зі зрізами, яким встановлено, що в обвинуваченого ОСОБА_8 у зрізах нігтьових пластин - крові та її клітинних елементів не виявлено (т.1, а.с.103,104,113);

-висновок експерта №1664/2014-ім від 09.12.2014 р., яким встановлено, що на гумовому чоботі належному обвинуваченому ОСОБА_8 виявлено кров людини, групову належність якої встановити неможливо, а на іншому належному йому одягу крові не виявлено (т.1, а.с.107-112);

-протокол огляду речових доказів від 11.12.2014 р. та постанову про визнання речовими доказами від 11.12.2014 р., яким оглянуто та долучено до справи одяг, зокрема штани, футболку, сорочку, труси, куртку та пару гумових чобіт (т.1, а.с.114,115);

-протокол проведення слідчого експерименту від 12.12.2014 р. з фототаблицею, яким встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 наніс ОСОБА_9 декілька ударів ногою в задню частину тіла коли вона лежала на узбіччі дороги в с.Бережани Пустомитівського району Львівської області (т.1, а.с.119-124).

Крім цього, органом обвинувачення надано суду матеріали, які встановлюють і характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 , зокрема копію паспорта, довідку та посередню характеристику з місця фактичного проживання, довідки про відсутність перебування на наркологічному та психіатричному обліках, наявність неповнолітньої дитини і відсутності у нього судимостей, а також виписку з історії хвороби його матері та довідку про відсутність паспорта в ОСОБА_9 (т.1, а.с.125-132,134,135,158).

Висновком судово-психіатричного експерта №176 від 12.03.2015 р. встановлено осудність обвинуваченого ОСОБА_8 , як на момент інкримінованих йому дій, так і на момент огляду (т.1, а.с.152,153).

З врахуванням викладеного вище, судом повно та всебічно досліджено всі обставини справи і надані сторонами кримінального провадження докази, зокрема органом обвинувачення, який вважає, що такі свідчать про винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України.

Суд приходить до висновку, що з врахуванням наявних доказів, органом обвинувачення не доведено винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, і такого слід виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні злочину з наступних підстав.

Показання обвинуваченого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є логічними, послідовними та правдивим і нема підстав для суду сумніватись в їх достовірності. Допитані особи однаково описують події, які відбувались в період з 18.10.2014 р. на 19.10.2014 р. Незначні розбіжності в їх показаннях, а зокрема в часі, хто, коли і як пішов відпочивати та в якій послідовності вийшли з садового будинку обвинувачений ОСОБА_8 із цивільною дружиною ОСОБА_9 , суд розцінює як такі, що забуті ними у зв"язку із значним проміжком часу та вживанням вказаними особами спиртних напоїв.

Обвинувачений ОСОБА_8 двіччі однаково описує та відтворює під час проведення слідчих експерементів обставини і механізм нанесення ним ударів ногою в кількості близько п"яти по задній частині тіла ОСОБА_9 , зокрема в ділянку сідниць та попереку (тазу), які з пояснень допитаного судово-медичного експерта ОСОБА_14 не могли спричинити смерть і повинні були спричинятись в кількості не менше 8-ми спереді дещо справа руками або ногами у взутті.

Із показань судово-медичного експерта ОСОБА_14 у трупа ОСОБА_9 виявлено такий розрив печінки, який можливий і характерний при автотравмі.

Органом обвинувачення сверджується і не заперечується про наявність лише одних і тих самих свідчень, які давав обвинувачений ОСОБА_8 щодо обставин його обвинувачення, який їх жодного разу не змінював, в тому числі під час проведення слідчого експерименту.

Під час огляду місця події від 19.10.2014 р. з фототаблицею, біля трупа ОСОБА_9 виявлено ключ (т.1, а.с.38,48), доля якого суду невідома, оскільки речовим доказом такий не визнавався, однак це свідчить про правдивість показань обвинуваченого ОСОБА_8 , який повертався за ключами від будинку їх проживання.

Виявлена на гумовому чоботі належному обвинуваченому ОСОБА_8 кров людини, групову належність якої встановити неможливо, не є належним доказом і не може свідчити про вчинення злочину останнім, який підходив до тіла ОСОБА_9 в час коли остання не подавала ознак життя.

Крім цього, речові докази, зокрема штани, які не вилучались органом досудового розслідування, футболка, сорочка, труси, куртка та пара гумових чобіт, не є належними і допустимими доказами, які свідчать про винність обвинуваченого.

У відповідності до вимог ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст.91 КПК України, і такими є зокрема винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.92 КПК України обов"язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23.02.2006 р. передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 p. (п.146) Європейский Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов"язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, а обов"язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Частина 5 ст. 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, суд оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.12 р. у справі "Федорченко та Лозенко проти України"). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄС від 11.07.13 р. у справі "Вєренцов проти України").

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов"язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз"яснень, даних у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 р. "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" недопустимим є обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов"язаний постановити виправдувальний вирок.

У відповідності до ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим. Обвинувальний вирок не може грунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Аналізуючи всі докази органу обвинувачення в сукупності з наведеними вище обставинами, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність "обгрунтованої підозри" у вчинені правопорушення передбачає "наявність фактів або інформації, які б могли переконати об"єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин", суд приходить до висновку, що усі надані органом обвинувачення докази грунтуються на припущеннях і не можуть свідчити про винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені ним злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_8 за ст.121 ч.2 КК України слід виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні такого.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , який обраний судом до 14.12.2015 р. включно, слід скасувати та звільнити його з-під варти в залі суду.

Речові докази, а саме штани, футболку, сорочку, труси, куртку та пару гумових чобіт, які належать обвинуваченому ОСОБА_8 , слід повернути останньому.

З вказаних підстав, заявлений потерпілою ОСОБА_13 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 завдану їй майнову шкоду в розмірі 7000 грн. та моральну шкоду в розмірі 100000 грн. (т.1, а.с.20,21), у відповідності до вимог ст.129 КПК України, слід залишити без розгляду.

З врахуванням викладеного вище, судом повно та всебічно досліджено всі надані сторонами кримінального провадження докази, які з власної ініціативи суду здобувати заборонено вимогами КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_8 , обвинуваченого за ст.121 ч.2 КК України, визнати невинуватим та виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні злочину.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою виправданому ОСОБА_8 скасувати та звільнити його з-під варти в залі суду.

Речові докази, а саме штани, футболку, сорочку, труси, куртку та пару гумових чобіт, - повернути виправданому ОСОБА_8 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 - залишити без розгляду.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1