ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

ІМЕНЕМ України

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_7,

суддів ОСОБА_8, ОСОБА_9,

за участі прокурора ОСОБА_10,

секретаря судового засідання ОСОБА_11,

розглянув 24 листопада 2015 року в м. Києві кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 за касаційними скаргами останнього та захисника ОСОБА_3 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 30 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 червня 2015 року.

Вказаним вироком місцевого суду, залишеним без зміни вищезазначеною ухвалою апеляційного суду, засуджено

ОСОБА_2, 1993 р. н., громадянина України, не судимого, уродженця м. Донецька, мешканця м. Харкова,

- за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення воді з позбавленням на 3 роки права керувати транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 290 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Згідно вироку ОСОБА_2 15.03.2014 о 18:15, керуючи автомобілем «Mazda-323» в селі Черкаські Тишки Харківського району Харківської області та рухаючись в напрямку міста Харкова, на 23-му кілометрі автодороги «Харків-Липки» порушив пп. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху і наїхав на ОСОБА_5 та її малолітнього сина ОСОБА_6, які в групі пішоходів переходили проїзну частину дороги зліва на право, спричинивши першій з потерпілих смерть, а другому - легкі тілесні ушкодження.

У первісних касаційних скаргах захисник ОСОБА_3 та засуджений ОСОБА_2, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок суворості та неправильне вирішення цивільного позову, просили скасувати вказані судові рішення (за змістом скарг) з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

В подальшому, скориставшись правом, передбаченим ст. 432 КПК України, захисник і засуджений змінили свої касаційні скарги, та, відмовившись від попередніх вищезазначених доводів й касаційних вимог про скасування судових рішень з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, порушили перед судом касаційної інстанції тільки одне питання, із зазначенням нових доводів на його обґрунтування, а саме: про зміну рішень судів першої й апеляційної інстанцій в частині вирішення цивільного позову.

При цьому, посилаючись на те, що у відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України ОСОБА_4 не є близьким родичем чи членом сім'ї ОСОБА_5, а ОСОБА_2 відшкодував значні суми матеріальної та моральної шкоди (14 350 та 41 650 грн відповідно), захисник і засуджений просять провести залік вказаних сум та, зменшивши розмір відшкодування моральної шкоди до 51 650 грн, «закрити провадження в цій частині».

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про безпідставність касаційних скарг засудженого і захисника та законність й обґрунтованість оскаржених судових рішень, перевіривши матеріали справи та обговоривши, з урахуванням положень ст. 432 КПК України, доводи касаційних скарг, колегія суддів визнає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні злочину, за який його засуджено, правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України та справедливість призначеного покарання в касаційних скаргах не оспорюються, що ж стосується доводів захисника та засудженого про неправильне вирішення цивільного позову, то вони необґрунтовані.

Так, суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 перебували у цивільному шлюбі та мали сина ОСОБА_6 2008 року народження.

Фактичні обставини кримінального провадження, які були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанцій, перегляду в касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, не підлягають.

Отже, зважаючи на положення п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України та вищезазначені встановлені місцевим й апеляційним судами фактичні обставини, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 обґрунтовано, усупереч твердженню захисника та засудженого, визнані членами сім'ї.

Кошти на відшкодування матеріальної шкоди із засудженого не стягувалась, внаслідок чого вимога про взаємозалік є безпідставним, а розмір відшкодування моральної шкоди визначений судом з урахуванням вимог статей 23, 1167 Цивільного кодексу України і є обґрунтованим.

При цьому в касаційних скаргах не зазначені достатні та переконливі доводи для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому внаслідок смерті його цивільної дружини та матері його дитини.

До того ж, як убачається з матеріалів кримінального провадження, визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди та порядок його виплати були попередньо узгоджені між засудженим та потерпілим у присутності захисника ОСОБА_3 (а. с. 141, 153-154).

Усупереч доводам касаційних скарг в матеріалах кримінального провадження є журнал судового засідання від 26.11.2014 та технічний носій аудіозапису судового засідання (а. с. 85, 86-а, 86-б).

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України, оскільки в ній вмотивовані висновки про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, зокрема - й в частині вирішення цивільного позову, а очевидна описка про заслуховування думки представника потерпілого, який не був присутній в судовому засіданні, може бути виправлена в порядку, передбаченому ст. 379 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити повно та всебічно розглянути кримінальне провадження і постановити законні та обґрунтовані рішення при розгляді даної справи не було допущено.

Зважаючи на зазначене, керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Вирок Харківського районного суду Харківської області від 30 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 червня 2015 року щодо ОСОБА_2 в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 залишити без зміни, касаційні скарги вказаного засудженого та захисника ОСОБА_3 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9