Справа № 354/667/15-к
Провадження № 11-кп/779/495/2015
Категорія ст.185 ч.3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_10 на вирок Яремчанського міського суду від 27 жовтня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, судимого 25.03.2015 року вироком Яремчанського міського суду за ст.ст.296 ч.2, 122 ч.1 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі з випробуванням на строк один рік; вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.09.2015 року вказаний вирок місцевого суду в частині призначення покарання скасовано та остаточне покарання визначено у виді обмеження волі на строк два роки, громадянина України,-

засуджено за ст. 185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.09.2015 року у виді обмеження волі на строк два роки і остаточне покарання за сукупністю вироків призначено у виді позбавлення волі на строк три роки два місяці.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 обрано у вигляді тримання під вартою, а строк відбування призначеного покарання рахується з 27 жовтня 2015 року.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за те, що він таємно викрав чуже майно, поєднане з проникненням в житло за наступних обставин.

Так, 24 серпня 2015 року близько 14 год. обвинувачений взяв у потерпілої ОСОБА_11 ключ від новобудови житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , за допомогою якого він відчинив двері будинку та проник всередину, звідки таємно викрав електролобзик марки «Інтерскол» моделі МП-100 Е, вартістю 1120 грн. та електродриль «Арсенал» моделі П900, вартістю 975 грн., які того ж дня продав ОСОБА_12 . Перед тим як покинув будинок, обвинувачений відчинив вікно в будинку з тильної сторони з метою продовження крадіжки в наступні дні.

25 серпня 2015 року близько 18 год. ОСОБА_8 вдруге прийшов до господарства потерпілої ОСОБА_11 та проник через залишене ним відчинене вікно, звідки викрав чотири рулони мінеральної вати марки «Isover» вартістю 290 грн. кожен, які 25.08.2015 року продав ОСОБА_13

26 серпня 2015 року близько 18 год. обвинувачений втретє прийшов до господарства потерполої ОСОБА_11 та проник в приміщення новобудови через залишене ним відчиненим вікно, звідки викрав два рулони мінеральної вати «Ursa» вартыстю 240 грн. кожен. Того ж дня викрадене він продав ОСОБА_14

27.08.2015 року близько 17 год. ОСОБА_8 вчетверте, прийшовши до господарства ОСОБА_11 , проник в приміщення новобудови, звідки викрав два рулони мінеральної вати «Ursa» вартістю 240 грн. кожен, які 27.08.2015 продав ОСОБА_15 .

Того ж дня ОСОБА_8 близько 18 год. вп`яте з приміщення даного господарства викрав вісім рулонів мінеральної вати марки «Isover» вартістю 290 грн. кожен, які 27.08.2015 року продав ОСОБА_16

28 серпня 2015 року близько 19 год. ОСОБА_8 вшосте з приміщення даної новобудови викрав сушку для рушників 910х560 мм вартістю 480 грн., радіаторну батарею розміром 500х400 мм за 760 грн., рулон піно фолу розмірами 1х50 м, товщиною 3мм, вартістю 175 грн. Того ж дня обвинувачений продав викрадене ОСОБА_14 .

Всього обвинувачений викрав майно потерпілої ОСОБА_11 на зальну суму 7950 грн.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_8 покликається на суворість призначеного покарання. Просить вирок суду змінити та пом`якшити йому покарання, а саме до одного року шість місяців позбавлення волі;

- заступник прокурора Івано-Франківської області вважає вирок суду незаконним з підстав неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність. Просить вирок змінити, на підставі ч.4 ст.70 КК України визначити ОСОБА_8 остаточне покарання - три роки два місяці позбавлення волі.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому та підтримав доводи своєї апеляційної скарги. Заперечив апеляційну скаргу прокурора;

- захисник ОСОБА_9 підтримав доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , просить її задовольнити в повному обсязі. Заперечив апеляційну скаргу прокурора;

- прокурор підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просить вирок змінити та визначити ОСОБА_8 остаточне покарання відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України - три роки два місяці позбавлення волі. Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 просить задовольнити частково, а саме визначити остаточне покарання останньому згідно вимог закону.

З`ясувавши всі обставини кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви апеляційних скарг, вислухавши доводи учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та заступника прокурора підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, ґрунтується на досліджених доказах, яким дана належна оцінка.

Фактичні обставини справи та правильність кваліфікації неправомірних дій обвинуваченого в апеляційних скаргах не оспорюються, тому відповідно до вимог ст.404 КПК України вирок суду в цій частині не переглядається.

Дії засудженого ОСОБА_8 за ст.185 ч.3 КК України кваліфіковано правильно.

Відповідно до вимог ст.413 КПК України підставами для зміни вироку є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Такі порушення були допущені судом першої інстанції при розгляді цієї справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційні доводи прокурора щодо неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність відносно ОСОБА_8 є обгрунтованими. Як вбачається з вироку, суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_8 , не врахував що даний злочин, передбачений ст.185 ч.3 КК України (відносно потерпілої ОСОБА_11 ), останній вчинив протягом 24-28 серпня 2015 року, тобто до постановлення вироку Апеляційним судом Івано-Франківської області від 22.09.2015 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ст.ст.296 ч.2, 122 ч.1 КК України на два роки обмеження волі.

Із змісту ст.70 ч.4 КК України слідує, що за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 остаточне покарання визначено шляхом часткового складання покарань за сукупністю вироків, передбаченого вимогами ст.71 КК України, а не за сукупністю злочинів, з дотриманням норми ч.4 ст.70 КК України.

Тобто, суд в порушення вимог ч.4 ст.70 КК України визначив не такий порядок призначення остаточного покарання ОСОБА_8 за сукупністю злочинів, який встановлений цією нормою.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких, особу винного, який характеризується негативно, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку шляхом повернення потерпілій викраденого, думку потерпілої суворо не карати (а.с.15); обставину, яка обтяжує покарання: рецидив злочину.

Колегія суддів вважає, що, врахувавши всі наведені судом першої інстанції у вироку пом`якшуючі обставини, з урахуванням особи та позиції потерпілої ОСОБА_11 щодо призначення покарання, а також те, що даний злочин відносно останньої він вчинив до постановлення попереднього вироку, прийшла до висновку, що на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.09.2015 року більш суворим даним покаранням, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання - три років позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження ним нових злочинів.

Таким чином, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та заступника прокурора підлягають до часткового задоволення, а вирок зміні в частині визначеного ОСОБА_8 остаточного покарання та призначення його згідно вимог ст.70 ч.4 КК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та заступника прокурора Івано-Франківської області задовольнити частково.

Вирок Яремчанського міського суду від 27 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_8 , в частині покарання змінити і вважати його засудженим:

- за ст.185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.09.2015 року більш суворим даним покаранням, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання - три роки позбавлення волі.

В решті вирок щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_4
ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2