Справа № 404/7322/15-к
Номер провадження 1-кс/404/1509/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника адвоката - ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу на постанову слідчого СВ Кіровоградськгого МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 17.04.2015 року про закриття кримінального провадження №0008131 з попередньою кваліфікацією по ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2015 року до Кіровського районного суду міста Кіровограда в інтересах потерпілої ОСОБА_6 звернувся зі скаргою її захисник адвокат ОСОБА_3 , який просить скасувати постанову слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 17.04.2015 року про закриття кримінального провадження №0008131, за відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник зазначив, що постанова слідчого є поверховою через відсутність правового аналізу по результатам проведеного досудового розслідування щодо заподіяння 28.09.2014 року потерпілій ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень. Оскаржувана постанова не містить належних обґрунтувань про наявність умислу чи необережності у діях винної особи при заподіянні легких тілесних ушкоджень. Відтак адвокат стверджує про безпідставне закриття кримінального провадження. Просить постанову слідчого Кіровського МВ УМВС України в Кіровоградській області скасувати, при цьому посилається на несвоєчасне одержання скаржником постанови слідчого. Наполягає про звернення із скаргою до суду із додержанням встановленого Законом десятиденного строку звернення з скаргою до слідчого судді, тобто строк на оскарження, не пропустив.

У судовому засіданні скаржник вимоги підтримав.

Прокурор наполягає що досудове розслідування по кримінальному провадженню проведено повно і ретельно. Слідчий на підставі зібраних доказів правильно визначив що тілесні ушкодження вчинено у формі необережності, відсутня суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, тому єдиним правильне рішенням було закриття провадження, через відсутність складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК У

України.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання у межах питань, що були винесені на його розгляд стороною кримінального провадження, та перевіривши надані в обгрунтування цих питань доводи і докази, з урахуванням вищенаведеного переконаний про обґрунтованість скарги з наступних міркувань:

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Так, оскаржувану постанову слідчий виніс передчасно, оскільки при її вирішенні не додержані вимоги п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, згідно якого мотивувальна частина постанови слідчого повинна міститив відомості про: зміст обставин, які є підствами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обгрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

При цьому повинні бути ретельно проаналізовані та здійснена досудова перевірка вмотивованих доводів скаржника про наявність умисних дій, або необережності чи самовпевненості.

Всупереч перерахованих вимог, в оскаржуваній постанові відсутні чіткі і зрозумілі висновки слідчого про розмежування форми вини, умислу і його виду (ст.ст. 24-25 КК України).

Субєкт оскарження по всім наведеним скаржником обставинам і здобутим доказам не зробив відповідних правових висновків. При наявності розбіжностей у показаннях уже допитаних осіб, слідчий має право провести одночасний допит для зясування таких причин ( ч. 9 ст. 224 КПК Україени).

Слідчих не провів одночасний допит двох і більше осіб для усунення розбіжностей в їх показах, для на перевірки обєктивної сторонни можливого кримінального правопорушення, тобто фактичних дій можливої винної особи, за допомогою яких можливо буде підтвердити чи спростувати фактичні обставини по кримінальному провадженню.

Слушними є посилання скаржника і на вимоги положень ст. 24 КК України про те, що в оскаржуваній постанові відсутній правовий висновок про те, чи правомірно міг діяти ОСОБА_7 коли останній застосовуючи мязові зусилля свого тіла тривалий час всупереч волі потерпілої стискав фаланги пальців лівої кисті ОСОБА_6 . А також, чи передбачала повнолітня дієздатна людина можливі суспільно небезпечні наслідки такого фізичного впливу на іншу людину. З урахуванням деталізації та об`єктивного дослідження фактичних обставин по кримінальному провадженню повинна бути і кінцева мета такої поведінки, тобто чи бажав ОСОБА_7 заподіяти тілесних ушкоджень, що були виявлені на тілі ОСОБА_6 .

Досліджений зміст оскаржуваної постанови, а також самі матеріали кримінального провадження не містять відповідей на поставлені потерпілою запитання, що позбавляє учасників розгляду скарги визначитись яким було дійсне психічне ставлення особи до вчинюваної нею дії (форму вини, умислу та їх види), як то передбачають ст.ст.23, 24 КК України.

Тільки після ґрунтовного зясування сукупності цих обставин, можливо здійснити правовий аналіз наявності чи відсутності в діях особи ознак злочину, або їх відсутності, тобто наявності чи відсутності складових ознак кримінального правопорушення з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно положень п.1 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора.

Слідчий формально організував і поверхово провів досудове розслідування по кримінальному провадженню, ретельно не перевірив усіх доводів учасників кримінального провадження.

На досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником (п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України).

За резульатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобо`вязання вчинити певну дію. (ч. 2 ст. 307 КПК України).

Статтею 2 КПК передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правоворушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 19 Контитуції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Потерпілий має право на повний і всебічний розгляд факту можливого кримінального правопорушення. Ці положення кримінального процесуального закону фактично були порушені слідчим при прийнятті процесуального рішення про закриття крмінального провадження. Висновки слідчого про відсутність в діях складу кримінального правопорушуення є передчасними, а рішення про закриття кримінального провадження необгрунтованим.

З цих підстав оскаржувана постанова слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області про закриття кримінального провадження, в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, підлягає скасуванню, для продовження досдового розслідування.

Строк звернення із скаргою до суду не пропущено, так-як оскаржувану постанову слідчий і прокурор на адресу скаржника своєчасно не направили.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст.303-307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , задовольнити.

Постанову слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 17.04.2015 року про закриття кримінального провадження №0008131 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, скасувати.

Ухвалу і матеріали кримінального провадження направити прокурору міста Кіровограда для організації подальшого досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає. (ч. 3 ст. 309 КПК України).

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1