Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/816/15 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 190 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.11.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0000012 стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1, 2, 3, 4 ст. 358 КК України, за апеляційною скаргою останнього та прокурора прокуратури Добровеличківського району Кіровоградської області на вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25 червня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , такий, що не має судимості,
засуджений за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік; за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки; за ч.1 ст.358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік; за ч.2 ст.358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців; за ч. 3 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки; за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 2 (два) місяці. На підставі статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди кошти в сумі 7000 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди кошти в сумі 5000 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням судово-почеркознавчих експертиз в сумі 978,88 гривень 88 копійок .
Стягнуто ОСОБА_7 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням судових технічних експертиз в сумі 782 гривні 40 копійок.
Вирішено долю речових доказів.
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 визнаний винним за вчинення заволодіння чужим майном шляхом, обману та зловживання довірою (шахрайства); заволодіння чужим майном шляхом, обману та зловживання довірою (шахрайства), вчиненому повторно; підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією і який надає права, з метою використання його підроблювачем, а також виготовлення підроблених печаток та бланків організації з метою їх використання підроблювачем; складання працівником юридичної особи будь-якої форми власності, який не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення та надають певні права, з метою використання його підроблювачем ; підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією і який надає права, з метою використання його підроблювачем, а також виготовлення підроблених печаток та бланків організації з метою їх використання підроблювачем, вчиненому повторно; складанні працівником юридичної особи будь якої форми власності, яка не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення та надають певні права, з метою використання його підроблювачем, вчиненому повторно; використанні завідомо підробленого документа,
за таких обставин.

Так, ОСОБА_7 , згідно наказу директора Кіровоградської регіональної дирекції ПрАТ СТ «Гарантія» № 02-к від 31.01.2011, призначено на посаду начальника Добровеличківського районного відділення Кіровоградської регіональної дирекції приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія»: до його обов`язків входило здійснення роз`яснювальної консультативної роботи з потенційними та постійними страхувальниками з метою зацікавлення їх в укладенні або продовженні дії договорів страхування. У ОСОБА_7 , який не був службовою особою, але мав доступ до бланків договорів добровільного страхування майна ПрАТ СТ «Гарантія», в кінці листопада 2012 року, точної дати слідством не представилось Можливості встановити, виник умисел на заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом, які належать гр. ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 з метою незаконного збагачення, а саме заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 шляхом обману та зловживання довірою, з корисливих мотивів, маючи досвід укладання цивільно-правових угод, вирішив використати заказаний факт при вчиненні ним кримінального правопорушення, як прикриття дійсних його злочинних намірів.
Так в кінці листопада 2012 року, ОСОБА_7 перебуваючи неподалік с. Липняжка Добровеличківського району Кіровоградської області, запланував зустріч зі своїм знайомим ОСОБА_8 .. ОСОБА_7 достовірно володіючи інформацією про задовільне матеріальне становище ОСОБА_8 та зловживаючи його довірою, вирішив заволодіти його грошовими коштами шляхом обману. З цією метою ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 застрахувати його власне нерухоме майно на 100000 гривень, при цьому сума страхового внеску складатиме 7500 гривень. ОСОБА_8 довіряючи ОСОБА_7 , запропонував застрахувати житловий будинок його сина - ОСОБА_10 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_8 довіряючи останньому, погодився на запропоновані умови, оскільки не здогадувався про злочинний намір ОСОБА_7 .. Будучи введеним в оману ОСОБА_8 поїхав на власному автомобілі до смт. Добровеличківка Кіровоградської області, зняв в ПАТ КБ «ПриватБанк» з власної кредитної картки 4000 гривень, та маючи готівкою ще 3500 гривень, передав ОСОБА_7 у власному автомобілі по АДРЕСА_1 грошові кошти у розмірі 7500 гривень.
Водночас ОСОБА_7 відразу не укладаючи договору добровільного страхування майна, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 7500 грн та отримав можливість вільно ними розпоряджатися, досягнувши таким чином свого злочинного наміру, який був направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою. Приблизно через 1 тиждень, ОСОБА_7 , маючи заздалегідь виготовлені ним за допомогою ксерокопіювально-множильної техніки підроблені бланки добровільного страхування майна ПрАТ СТ «Гарантія» у двох примірниках, склав завідомо підроблений договір добровільного страхування майна ПрАТ СТ «Гарантія» у двох примірниках за № 6к-0/11.1/12 від 29.11.2012, при цьому заповнив реквізити, вписавши в них за згодою сторін дані сина потерпілого - ОСОБА_10 .
В подальшому ОСОБА_7 , надано інформацію про добровільне страхування майна від імені ОСОБА_10 директору Кіровоградської регіональної дирекції ПрАТ СТ «Гарантія» ОСОБА_11 , де був складений договір добровільного страхування майна за №8к-18-01/11.1/12 від 29.11.2012, при цьому сума страхового внеску склала 7000 гривень. Умисні дії ОСОБА_7 виразились у вчиненні шахрайства.
В листопаді 2012 року, ОСОБА_7 перебуваючи на власному робочому місці, за адресою: вул. Поповича, 13, смт. Добровеличківка Добровеличківського району Кіровоградської області, не будучи службовою особою, діючи умисно, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, за допомогою сканера, з бланку справжнього договору добровільного страхування майна, що видається ПрАТ СТ «Гарантія», створив його електронне зображення. Після чого, ОСОБА_7 за допомогою кольорової струменевої копіювально-множильної техніки роздрукував на чистих аркушах паперу формату А-4 електронне зображення договору добровільного страхування разом з печаткою та реквізитами. Таким чином, ОСОБА_7 виготовив підроблений бланк договору страхування у двох екземплярах. Умисні дії ОСОБА_7 виразились у виготовленні підроблених бланків підприємства, організації незалежно від форми власності з метою використання їх підроблювачем.
В кінці листопада 2012 року, ОСОБА_7 утворив цивільно-правові відносини в особі директора Кіровоградської регіональної дирекції ОСОБА_11 з ОСОБА_10 .. Договір добровільного страхування майна за № 6к-0-/11.1/12 від 29.11.2012 між ПРАТ СТ «Гарантія» в особі директора Кіровоградської регіональної дирекції ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , укладений за пропозиції ОСОБА_7 .. Згідно умов даного договору, він надавав право страхувальнику ОСОБА_10 на отримання грошей після настання страхового випадку. Укладаючи договір добровільного страхування майна за №6к-0-/11.1/12 від 29.11.2012, ОСОБА_7 вніс неправдиві відомості його номера, дати складання та суми страхового внеску. Умисні дії ОСОБА_7 виразились у складанні працівником юридичної особи будь-якої форми власності, яка не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення та надають певні права.
ОСОБА_7 29 листопада 2012 року, маючи підроблені бланки договору добровільного страхування та з метою умисного заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, в автомобілі потерпілого ОСОБА_8 в смт. Добровеличківка Кіровоградської області, особисто склав завідомо підроблений офіційний документ добровільного страхування між ПрАТ СТ «Гарантія» в особі директора Кіровоградської регіональної дирекції ОСОБА_11 та ОСОБА_10 за №6к-0-/11.1/12 від 29.11.2012. Один примірник підробленого договору добровільного страхування надав потерпілому ОСОБА_8 .. Таким чином, ОСОБА_7 використав завідомо підроблений документ направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами, а також з метою приховання вчинених ним шахрайських дій. Умисні дії ОСОБА_7 виразилися у використанні завідомо підробленого документа.
На початку грудня 2012 року ОСОБА_7 , який не був службовою особою, діючи умисно, з метою приховування своєї злочинної діяльності, прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де розташоване приміщення Кіровоградської регіональної дирекції ПрАТ СТ «Гарантія» для укладення договору добровільного страхування від імені ОСОБА_10 .. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 особисто надав директору Кіровоградської регіональної дирекції ОСОБА_11 інформацію про добровільне страхування майна від імені гр. ОСОБА_10 .. ОСОБА_11 не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_7 , склала договір добровільного страхування майна за № 8к-18-01/11.1/12 від 29.11.2012, в якому поставила відбиток печатки юридичної особи та засвідчила цей факт власним підписом. Згідно умов договору, сума страхового внеску складала 7 тис. гривень. Після цього, ОСОБА_11 надала зазначений договір ОСОБА_7 для подальшого його підписання страхувальником ОСОБА_10 .. ОСОБА_7 отримавши договір добровільного страхування майна за №8к-18-01/11.1/12 від 29.11.2012, вийшов з приміщення Кіровоградської регіональної дирекції ПрАТ СТ «Гарантія» та перебуваючи біля нього, власноручно підробив підписи у договорі ОСОБА_10 , а саме: в графах «Підпис Страхувальника» - 6 шт. та в графах «Підпис представника Вигодонабувача» - 6 шт.. Умисні дії ОСОБА_7 виразилися у підробленні офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, організацією і який надає права, з метою використання його іншою особою.
На початку грудня 2012 року, ОСОБА_7 підробивши підписи ОСОБА_10 у договорі добровільного страхування майна за №8к-18-01/11.1/12 від 29.11.2012 , укладеного між ПРАТ СТ «Гарантія» та ОСОБА_10 , надав договір директору Кіровоградської регіональної дирекції ОСОБА_11 .. Тим самим використав завідомо підроблений документ - договір добровільного страхування майна за №8к-18-01/11.1/12 від 29.11.2012, направлених на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , а також з метою приховання своїх шахрайських дій. Умисні дії ОСОБА_7 виразилися у використанні завідомо підробленого документа.
На початку лютого 2013 року у ОСОБА_7 виник умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом, які належали ОСОБА_9 . Так, ОСОБА_7 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, повторно, маючи досвід укладання цивільно-правових угод, вирішив використати вказаний факт при вчиненні ним злочину як прикриття дійсних його злочинних намірів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 11 лютого 2013 року зустрівся з ОСОБА_9 на АДРЕСА_1 , з яким був особисто знайомий. Достовірно володіючи інформацією про задовільне матеріальне становище ОСОБА_9 , ОСОБА_7 зловживаючи його довірою запропонував ОСОБА_9 застрахувати власне нерухоме майно. Сума страхового внеску при цьому складатиме 8000 гривень, яку за пропозицією ОСОБА_7 вони внесуть рівними частками. Водночас ОСОБА_7 попросив ОСОБА_9 позичити йому на зазначений внесок 1000 гривень, на що останній погодився. ОСОБА_9 не здогадуючись про злочинний намір ОСОБА_7 та будучи введеним в оману погодився на запропоновані умови.
Того ж дня, 11 лютого 2013 року, в приміщенні Добровеличківського районного відділення Кіровоградської регіональної дирекції ПрАТ СТ «Гарантія» за адресою: вул. Поповича,13, смт.Добровеличківка Кіровоградської області, ОСОБА_9 передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 5000 гривень. Факт отримання коштів у розмірі 5000 гривень, на вимогу потерпілого ОСОБА_9 , оформлено ОСОБА_7 борговою розпискою як гарантією їх повернення за необхідності. ОСОБА_7 отримавши від ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 5000 гривень, отримав можливість вільно ними розпоряджатися, досягнувши таким чином свого злочинного результату, який полягав у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою.
ОСОБА_7 11 лютого 2013 року, маючи заздалегідь підроблені бланки добровільного страхування майна ПрАТ СТ «Гарантія» у двох примірниках уклав завідомо підроблений договір за №6к-07-01/11.1/1 без зазначення дати та місяця 2013 року, при цьому заповнив реквізити, вписавши анкетні дані ОСОБА_9 .. Зазначені підроблені бланки добровільного страхування майна ПрАТ СТ «Гарантія» ОСОБА_7 виготовив у двох примірниках за допомогою кольорової струменевої копіювально-множильної техніки. Умисні дії ОСОБА_7 виразилися у вчиненні шахрайства повторно.
На початку лютого 2013 року, ОСОБА_7 перебуваючи на власному робочому місці, що знаходиться за адресою: вул. Поповича, 13, смт. Добровеличківка Добровеличківського району Кіровоградської області, не будучи службовою особою, діючи повторно та умисно, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, за допомогою сканера, з бланку справжнього договору добровільного страхування майна, що видається ПрАТ СТ «Гарантія», створив його електронне зображення. Після чого, ОСОБА_7 за допомогою кольорової струменевої копіювально-множильної техніки роздрукував на чистих аркушах паперу формату А-4 електронне зображення договору добровільного страхування разом з печаткою та реквізитами. Отже ОСОБА_7 виготовив в двох екземплярах підроблений бланк договору страхування. Умисні дії ОСОБА_7 виразились у виготовленні підроблених бланків підприємства, організації незалежно від форми власності з метою використання їх підроблювачем, вчиненому повторно.
Виготовивши підроблені бланки договору добровільного страхування майна, що видаються ПрАТ СТ «Гарантія» в особі директора Кіровоградської регіональної дирекції ОСОБА_11 , ОСОБА_7 в послідуючому, повторно, а саме: 11 лютого 2013 року в приміщенні Добровеличківського районного відділення Кіровоградської регіональної дирекції ПрАТ СТ «Гарантія» за адресою: вул. Поповича, 13, смт. Добровеличківка Кіровоградської області особисто склав 2 примірники договору добровільного страхування майна за №6к-07-01/11.1/1 без встановленого числа та місяця 2013 року між ПрАТ СТ «Гарантія» в особі директора Кіровоградської регіональної дирекції ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , куди вніс неправдиві дані щодо номеру договору, суми страхового внеску.Умисні дії ОСОБА_7 виразились у складанні працівником юридичної особи будь-якої форми власності, яка не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення та надають певні права, вчиненому повторно.
ОСОБА_7 11.02.2013 перебуваючи на власному робочому місці, за адресою: вул.Поповича, 13, смт. Добровеличківка Добровеличківського району Кіровоградської області, діючи умисно та повторно, особисто надав один примірник підробленого договору потерпілому ОСОБА_9 без встановленого числа та місяця складання 2013 року. Таким чином, ОСОБА_7 використав завідомо підроблений документ договір №6к-07-01/11.1/1 між ПрАТ СТ «Гарантія» в особі директора Кіровоградської регіональної дирекції ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , з метою приховання вчинених ОСОБА_7 шахрайських дій, направлених на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_9 .. Умисні дії ОСОБА_7 виразилися у використанні завідомо підробленого документа.
ОСОБА_7 , який не був службовою особою, 27.02.2013 діючи повторно та умисно, з метою приховування своєї злочинної діяльності, прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де розташоване приміщення Кіровоградської регіональної дирекції ПрАТ СТ «Гарантія» для укладення договору добровільного страхування від імені ОСОБА_9 .. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 особисто надав директору Кіровоградської регіональної дирекції ОСОБА_11 інформацію про добровільне страхування майна від імені гр. ОСОБА_9 .. ОСОБА_11 не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_7 , склала договір добровільного страхування майна за № 8к-03-01/11.1/13 від 27.02.2013, в якому поставила відбиток печатки юридичної особи та засвідчила цей факт власним підписом. Згідно умов договору, сума страхового внеску складала 7 тис. гривень. Після цього, ОСОБА_11 надала зазначений договір ОСОБА_7 для подальшого його підписання страхувальником ОСОБА_9 .. ОСОБА_7 отримавши договір добровільного страхування майна за №8к-03-01/11.1/13 від 27.02.2013, вийшов з приміщення Кіровоградської регіональної дирекції ПрАТ СТ «Гарантія» та перебуваючи біля нього, власноручно підробив у вищевказаних договорах добровільного страхування підписи ОСОБА_9 , а саме: в графах «Підпис Страхувальника» - 6 шт. та в графах «Підпис представника Вигодонабувача» - 6 шт.. Умисні дії ОСОБА_7 виразилися у підробленні офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, організацією і який надає права, з метою використання його іншою особою, вчиненому повторно.
ОСОБА_7 27.02.2013, підробивши підписи ОСОБА_9 у двох примірниках договору добровільного страхування № 8к-03-01/11.1/13 від 27.02.2013, укладеного між ПрАТ СТ «Гарантія» в особі директора Кіровоградської регіональної дирекції ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , знаходячись в приміщені Кіровоградської регіональної дирекції ПрАТ СТ «Гарантія» за адресою вул. Жовтневої Революції, 31-а, м. Кіровоград, 27.02.2013 особисто надав один примірник вказаного договору добровільного страхування № 8к-03-01/11.1/13 від 27.02.2013 директору Кіровоградської регіональної дирекції ПрАТ СТ «Гарантія» ОСОБА_11 .. Тим самим, ОСОБА_7 використав завідомо підроблений документ - договір добровільного страхування № 8к-03-01/11.1/13 від 27.02.2013 з метою приховання вчинених своїх шахрайських дій, направлених на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 .. Умисні дії ОСОБА_7 виразилися у використанні завідомо підробленого документа.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок районного суду та звільнити його від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, та зменшивши розмір коштів стягнутих з нього на відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_8 до 500 грн., та на користь ОСОБА_9 до 2000 грн. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що він працює на посаді художнього керівника Помічнянського сільського будинку культури з вересня 2013 року і відповідно до характеристики з місця роботи він дисциплінований, сумлінний, здібний організатор, який характеризується повагою серед колег. Разом з тим, він страждає на цукровий діабет, ангіпатію ніжних кінцівок, регінопатію обох очей, нефросклейроз, гпертонію, хронічний панкреатит. При цьому суд міг би врахувати його вік, а саме йому 56 років. Також він має тяжкий сімейний стан, на його утриманні є дружина ОСОБА_12 , 1960 року народження, яка хворіє на дифузно-токсичний зоб, не працює у зв`язку із хворобою. Біля нього проживає мати дружини ОСОБА_13 віком 82 роки, яке потребує догляду. А тому приймаючи до уваги його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, данні, які позитивно його характеризують, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, на думку апелянта суд першої інстанції призначив йому покарання, яке є суворим і таким, що не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого.

Прокурор прокуратури Добровеличківського району Кіровоградської області ОСОБА_14 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок районного суду у зв`язку із не правильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким визнати винним у вчинення кримінальних правопорушень передбачених передбаченого ч.1 ,2 ст. 190; ч.1, 2, 3, 4 ст. 358 КК України та призначити покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік; за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік; за ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік; за ч.2 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців; за ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяці. Відповідно до ст. 70 КК України остаточне призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання. Включити до мотивувальної частини вироку обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме вчинення злочинів особою повторно. В іншій частині вирок районного суду залишити без змін. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не визнав обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , яка зазначена в обвинувальному акті, складеному прокурором, вчинення другого, третього та четвертого епізодів кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України повторно, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки вказана обставина обтяжує покарання обвинуваченого, не є кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Разом з тим, державним обвинуваченим в ході судових дебатів в суді першої інстанції висловлено позицію про призначення ОСОБА_7 остаточного покарання відповідно до вимог ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 роки та можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_7 який підтримав свою апеляційну скаргу та просив застосувати до нього вимоги ст. 75 КК України, вислухавши думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_14 та просилав призначити більш суворе покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора підлягають задоволенню частково, з таких підстав.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 190; ч.ч.1, 2, 3, 4 ст. 358 КК України, оскільки він свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, зазначивши, що повністю згоден з обставинами скоєння ним злочинів, через що дослідження доказів по даній справі в суді першої інстанції відбувалось на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому обвинувачений та інші учасники судового розгляду справи позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані районним судом за ч.1 ,2 ст. 190; ч. 1, 2, 3, 4 ст. 358 КК України, як вчинення заволодіння чужим майном шляхом, обману та зловживання довірою (шахрайства); заволодіння чужим майном шляхом, обману та зловживання довірою (шахрайства), вчиненому повторно; підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією і який надає права, з метою використання його підроблювачем, а також виготовлення підроблених печаток та бланків організації з метою їх використання підроблювачем; складання працівником юридичної особи будь-якої форми власності, який не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення та надають певні права, з метою використання його підроблювачем; підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією і який надає права, з метою використання його підроблювачем, а також виготовлення підроблених печаток та бланків організації з метою їх використання підроблювачем, вчиненому повторно; складанні працівником юридичної особи будь якої форми власності, яка не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення та надають певні права, з метою використання його підроблювачем, вчиненому повторно; використанні завідомо підробленого документа доведена повністю., за таких обставин.

Апеляційні доводи прокурора, стосовно в включення повторності, як обставини, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , є такими, що не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки повторність є кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст. 190 та ч. 3 ст. 358 КК України, за якими ОСОБА_7 визнаний винним, а тому не може бути врахована як обставина, що обтяжує покарання.
Також не можуть бути задоволеними апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо зменшення відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_8 до 500 грн., а на користь ОСОБА_9 до 2000 грн., через те, що з його слів він заволодів лише 500 грн. і 2000 грн., а решту сплатив страховій фірмі, оскільки через визнання ОСОБА_7 обвинувачення в повному обсязі дослідження доказів в суді першої інстанції відбувалось на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, тобто докази по справі не досліджувались, і обвинувачений позбавлений можливості оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, в тому числі і розмір заподіяних злочином збитків.

Однак, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції належним чином не врахував тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушеннь, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а саме: його щире каяття, сприяння в розкритті кримінального правопорушення, тяжкість кримінальних правопорушень відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості, а також позитивну характеристику обвинуваченого, поганий стан його здоров`я, похилий вік, його важке сімейне становище.
А тому, враховуючи наведене, колегія суддів вбачає можливість застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 вимоги ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25 червня 2015 року стосовно ОСОБА_7 необхідно змінити, застосувавши до останнього вимоги ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, тим самим задовольнивши частково апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора прокуратори Добровеличківського району Кіровоградської області ОСОБА_14 .
Крім того, як вбачається з вироку суду, суд першої інстанції помилково вказав у вступній частині вироку неправильну дату народження обвинуваченого ОСОБА_7 як 11 січня, хоча, як вбачається з паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Добровеличківським РВ УМВС України 13.10.1998 року, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . А тому, в порядку ст. 404 КПК України, у вступну частину вироку слід внести відповідні зміни.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора прокуратори Добровеличківського району Кіровоградської області ОСОБА_14 задовольнити частково.

Вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25 червня 2015 року в частині призначення покарання ОСОБА_7 , змінити в частині призначення покарання.
Застосувати до засудженого ОСОБА_7 вимоги ст. 75 КК України звільнивши ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
В порядку ст. 404 КПК України цей же вирок змінити, зазначивши у вступній частині вироку число та місяць народження обвинуваченого ОСОБА_7 17 квітня.
Врешті вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області вступає в законну силу з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3