Копія:
Справа № 148/1921/15-к
В И Р О К

Іменем України

23 вересня 2015 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

представника служби у справах дітей Тульчинської

райдержадміністрації ОСОБА_5

представника кримінальної міліції у справах дітей Тульчинського РВ

УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Тульчині обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000522 від 13.08.2015 року відносно :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з базовою середньою освітою, не працюючої, не одруженої, в порядку ст.89 КК України не судимої, за підозрою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.304 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з початковою загальною освітою, учня 9-го класу Тульчинської ЗОШ інтернат-ліцею, не одруженого, не судимого, за підозрою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

12.08.2015 близько 10.00 год. ОСОБА_7 , рухаючись в автомобілі разом зі своїм сином ОСОБА_8 та зі своєю знайомою ОСОБА_9 , та маючи намір на викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, запропонувала своєму синові ОСОБА_8 здійснити крадіжку золотих виробів у ОСОБА_9 , тобто вступила з останнім у змову на викрадення чужого майна, на що ОСОБА_8 погодився та вчинив крадіжку золотих виробів, а саме золотого ланцюжка загальною вагою 1 г, вартість якого згідно довідки вартості становить 950 грн., золотого хрестика вагою 0,54 г на суму 513 грн. та ще одного золотого хрестика вагою 0,38 г на суму 361 грн., чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 1824 грн.. Після чого викрадені золоті вироби ОСОБА_8 передав своїй матері ОСОБА_7 , яка в подальшому разом із ним здала їх до ПТ «Ломбард Уманський», тобто розпорядились майном на власний розсуд.

Окрім того, ОСОБА_7 , маючи намір на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, достовірно знаючи, що її син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 є неповнолітньою особою, якому виповнилось повних 14 років, пропонує останньому вчинити крадіжку, тим самим втягує неповнолітнього сина у злочинну діяльність.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 свою вину в скоєнні інкримінованих їм кримінальних правопорушень визнали повністю і ОСОБА_7 показала суду, що в ніч з 11 на 12.08.2015 вона перебувала разом зі своєю подругою ОСОБА_9 .. Приблизно о 05.00 год. ОСОБА_9 запропонувала їй поїхати на річку П.Буг в с. Маньківку. Проте, вона сказала їй, що краще поїхати в с. Печеру та заодно вона побачить своїх дітей, які гостювали у її брата. Вони викликали таксі та поїхали в с. Печеру. Також ОСОБА_10 взяла із собою свого однорічного сина. В с. Печера вони заїхали до її брата та, забравши сина ОСОБА_8 , пішли до річки, де відпочивали. В цей час водій таксі їх чекав. Близько 10.00 год. вони сіли в автомобіль і поїхали в напрямку м. Тульчин. Вона сиділа на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_10 разом з її сином сиділи на задньому сидінні. Коли вони їхали, то ОСОБА_10 сказала, що в неї є срібний ланцюжок та хрестик, які вона має намір продати та витягнула із сумки два пакетики з прикрасами, в одному були срібні прикраси, а в другому золоті. Тоді таксист сказав їй, що якщо вона буде продавати ланцюжок з хрестиком, то щоб вона йому зателефонувала, так як він має намір придбати схожі речі. На його слова ОСОБА_10 погодилась. Після цієї розмови ОСОБА_10 поклала прикраси в сумку. Через деякий час ОСОБА_10 заснула. В цей час в неї на руках був її однорічний син і від того, що вона спала, то відпустила руку, а дитина вдарилась об скло. Тоді вона повернулась назад, щоб подивитись, що з дитиною і в цей час побачила, що із кишені її сумки видно край пакетика з прикрасами. Побачивши його, в неї виник умисел на його крадіжку, так як їй потрібні були гроші. Як викрасти пакетик з прикрасами вона не знала і тоді їй спало на думку, що це може зробити її син ОСОБА_11 , який сидів поруч з ОСОБА_12 .. Знаючи, що її син неповнолітній, вона вирішила попросити його вчинити крадіжку. Дочекавшись потрібного моменту, а саме коли до водія зателефонували і він почав розмовляти по телефону і не звертав уваги, вона обернулась назад та, махнувши головою на сумку ОСОБА_13 , сказала синові: «Візьми». Коли син взяв пакетик з сумки, вона подала йому руку, а він поклав їй в долоню пакетик з золотими прикрасами. Приїхавши в м. Тульчин, вона з сином зайшовши в будинок, йому сказала, що одразу підуть до ломбарду та здадуть дані прикраси, так як їм необхідні були гроші. В пакетику, який викрав син, знаходився золотий ланцюжок та два золотих маленьких хрестики. Після цього, вони пішли в ломбард і здали дані прикраси і їм дали гроші точної суми не пам`ятає. Отримавши гроші, вони пішли додому.

Аналогічні покази про обставини скоєння крадіжки золотих прикрас в ОСОБА_10 дав обвинувачений ОСОБА_8 .

В скоєному щиро розкаюються.

Крім визнання обвинуваченими своєї вини, їх вина підтверджується письмовими доказами: договором № 09-1208-2 від 12.08.2015 про здачу ОСОБА_7 в ломбард золотого ланцюжка та 2-х хрестиків; протоколом огляду золотих виробів, а саме ланцюжка та двох хрестиків, які добровільно видала ОСОБА_14 , які були викрадені в ОСОБА_10 ; довідкою ПП ОСОБА_15 про вартість 1 грама золота 585 проби.

Дослідивши зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 у втягненні в злочинну діяльність неповнолітньої особи матір`ю та у викраденні чужого майна вчиненого за попередньою змовою групою осіб доведена в судовому засіданні і її дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 304 та ч.2 ст.185 КК України.

Також доведена вина обвинуваченого ОСОБА_8 у викраденні чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень і особу обвинуваченої, яка по місцю проживання характеризується посередньо.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд відносить: щире каяття в скоєному злочині, сприяння в розкритті даного злочину, відшкодування завданих збитків, знаходження на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

З урахуванням викладеного та враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_7 , яка сприяла розкриттю даного злочину, суд призначає їй покарання необхідне й достатнє для її виправлення, запобігання вчиненню нових злочинів, і, вважаючи можливим виправлення обвинуваченої без відбування покарання у вигляді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_7 від покарання зі здійсненням за нею нагляду органами внутрішніх справ та виконанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення і особу обвинуваченого, який по місцю проживання та навчання характеризується позитивно, на обліку в кримінальній міліції у справах дітей Тульчинського РВ УМВС України та службі у справах дітей Тульчинської райдержадміністрації не перебував, навчається в загальноосвітній школі.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд відносить: щире каяття в скоєному злочині, сприяння в розкритті даного злочину, відшкодування завданих збитків, вчинення ним кримінального правопорушення в неповнолітньому віці.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який являється неповнолітнім, якому виповнилось тільки 14 років і вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, навчається в загальноосвітній школі, а також пом`якшуючі його вину обставини, суд призначає ОСОБА_8 покарання в виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 185 ч.2 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_8 за місцем навчання та проживання характеризується позитивно, відшкодував завдані збитки, щиро розкаявся, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, та відповідно до ст.105 КК України, за яке неповнолітній може бути звільнений від покарання з застосуванням примусових заходів виховного характеру, а тому, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, бездоганну поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, суд вважає можливим звільнити неповнолітнього ОСОБА_8 від призначеного покарання з застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369-371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та ч.2 ст.304 КК України і призначити їй покарання за ст. 185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

За ч.2 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки .

Згідно ст. 70 КК України остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбуття покарання з випробовуванням, якщо вона протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї відповідно до ст. 76 КК України обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу не обирати.

ОСОБА_8 визнати винним в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання в вигляді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 105 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбуття призначеного покарання, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені п.1 та п.3 ст.105 КК України, а сам : застереження та передачу неповнолітнього під нагляд його законному представнику діду ОСОБА_16 строком на один рік.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази золотий ланцюжок та два хрестики, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити останній.

Строк подачі апеляції на вирок суду 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя:/підпис/

Вірно:

Вирок суду не набрав законної сили.

Суддя Тульчинського

районного суду ОСОБА_1