Справа №1-572/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2011 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді Гулак Н.А.

секретар Артемчук І.О.

з участю прокурора Науменко І.В.

з участю захисника адвоката ОСОБА_1

з участю законного представника неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, учень 9 класу школи-інтернату № 4, судимий:

- 26.03.2010 р. Богунським районним судом м. Житомира за ст. 186 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 69 КК України на три роки позбавлення волі, 18.06.2011 року звільнений від відбуття покарання,

в скоєнні злочинів, передбачених статтями 185 ч. 3, 186 ч. 2 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, учень 9 класу школи-інтернату № 4, раніше не судимий,

в скоєнні злочинів, передбачених статтями 185 ч. 3, 186 ч. 2 КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, учень 9 класу школи-інтернату № 4, раніше не судимий,

в скоєнні злочинів, передбачених статтями 185 ч. 3, 186 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

2 липня 2011 року близько 15 години ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували в квартирі АДРЕСА_1, де відпочивали та вживали спиртне. Разом з ними в квартирі знаходилися ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_7 мав мобільний телефон торгівельної марки «Нокіа», моделі 1280, який кріпився за допомогою шнура для носіння мобільного телефону на шиї останнього. В цей же день, час та місці, за вказаних обставин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на відкрите, повторне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7, а саме вище вказаного мобільного телефону, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я останнього, про який він поділився з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за допомогою жестів, на що останні погодилися також за допомогою жестів, таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вступили в попередню злочинну змову з ОСОБА_3. Крім того, в цей час виник словесний конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_7. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на відкрите, повторне викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я, ОСОБА_6, в ході словесного конфлікту підійшов до ОСОБА_7 зі сторони спини та наніс останньому один удар правої руки в потиличну частину голови, внаслідок якого ОСОБА_7, який при вказаних обставинах знаходився на стільці, втратив рівновагу та впав обличчям на підлогу. Після цього, до останнього підійшли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та разом з ОСОБА_6 почали наносити ОСОБА_7 удари по різним частинам тіла та обличчі. ОСОБА_3 шляхом ривка зірвав мобільний телефон «Нокіа» з шиї ОСОБА_7 та поклав до своєї лівої кишені спортивних штанів. Після чого, останні мали намір залишити приміщення будинку, однак в цей час побачили, що ОСОБА_7 намагається піднятися з підлоги та доводячи свій спільний злочинний намір до кінця з метою отримати можливість розпорядитися викраденим майном повернулись до лежачого на підлозі ОСОБА_7, де нанесли останньому удари по різним частинам тіла, чим спричинили ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді садна в правій скроневій ділянці, садно в лівій лобній ділянці, два садна в ділянці спинки носу, синець в лівій завушній ділянці, які є легкими тілесними ушкодженнями без короткочасного розладу здоров'я. Після цього, місце скоєння злочину залишили, заволодівши відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я, мобільним телефоном «Нокіа», вартістю 230 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар», яка для потерпілого матеріальної цінності не має, на рахунку якої грошей для розмов не було та шнуром до мобільного телефону, який для потерпілого матеріальної цінності не має, чим спричинили потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 230 грн..

Окрім того, в цей же день близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_3 побачив в спальній кімнаті на ліжку мобільний телефон торгівельної марки «Сіменс», моделі А-70, та вирішив заволодіти ним про що поділився з неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_6, на що останні погодились, таким чином вступили в попередню злочинну змову з ОСОБА_3. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, ОСОБА_6 зайшов до будинку першим та відволікаючи увагу ОСОБА_7 наніс два удари рукою в область обличчя останнього, ОСОБА_3 зайшов до будинку після ОСОБА_6, а саме до кімнати спальня, будучи впевненим, що його дії ніким не помічені, з ліжка таємно, повторно викрав чуже майно, поєднане з проникненням у приміщення, яке належить ОСОБА_8, а саме: мобільний телефон торгівельної марки «Сіменс» моделі А-70, ОСОБА_4, в свою чергу, спостерігав за тим, щоб ніхто не зайшов до будинку та не виявив крадіжку. Після чого, останні місце скоєння злочину залишили. Таким чином, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_6, таємно, повторно, викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_8 - мобільний телефон торгівельної марки «Сіменс» моделі А-70, вартістю 150 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 30 грн., чим спричинили потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 180 грн..

В судовому засіданні підсудні визнали свою винність в інкримінованому їм злочині та надали відповідні показання.

У звязку з не оспорюванням підсудними фактичних обставин справи за згодою учасників процесу, постановою суду було встановлено скорочений порядок розгляду справи.

Винність підсудних у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими доказами: даними протоколу огляду місця пригоди від 2.07.2011 року (а.с. 12) під час якого було виявлено та вилучено у ОСОБА_6 мобільний телефон «Сіменс», моделі А-70, та від 3.07.2011 року щодо вилучення мобільного телефону «Нокіа», моделі 1280, (а.с. 29), даними протоколів пред'явлення фотографій особи для впізнання, під час якого потерпілі впізнали осіб, які відносно них вчинили злочин (а.с. 141-155); даними протоколу огляду предметів від 19.07.2011 року, згідно до якого було оглянуто мобільні телефони вилучені у ОСОБА_6 та ОСОБА_3, ІМЕЙ яких співпав з вказаними потерпілими (а.с. 219-220).

Виходячи з наведеного суд вважає вину підсудних доведеною та кваліфікує умисні дії підсудних за ст. 186 ч. 2 КК України, так як вони вчинили відкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечне для життя та здоров'я, за попередньою змовою групою осіб, а відносно підсудного ОСОБА_3 також і за кваліфікуючою ознакою повторно, та за ст. 185 ч. 3 КК України оскільки вони таємно, шляхом проникнення у приміщення, за попередньою змовою групою осіб, викрали чуже майно, а відносно підсудного ОСОБА_3 також і за кваліфікуючою ознакою повторно.

Обираючи підсудним вид та міру покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу підсудного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючими обставинами для підсудних є вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

Помякшуючими обставинами для підсудних є щире каяття, відшкодування шкоди, вчинення злочину у неповнолітньому віці.

При призначенні покарання суд також враховує, що підсудні вчинили тяжкий злочин, за місцем проживання мають посередню характеристику, не перебувають на обліку за станом здоров'я, не потребують лікування від алкоголізму, оскільки не зловживають спиртними напоями, наркотичними засобами, мають молодий вік, не є особами, які схильні до вчинення правопорушень, навчаються, суд враховує також, що усі підсудні виховувалися в школі-інтернаті, так як батьки позбавлені батьківських прав у звязку з неналежною поведінкою та невиконанням покладених на них обовязків по вихованню дитини. З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших злочинів, враховуючи усі перечисленні обставини, суд вважає, що відбуття покарання можливе без ізоляції від суспільства, а тому застосовує вимоги ст. 104, 75 КК України.

Речові докази: мобільні телефони - підлягають поверненню потерпілим (а.с. 222-223).

Не підлягає до задоволення цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 щодо стягнення на його користь спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 380 грн., оскільки мобільний телефон повернуто, а обвинувачення щодо заволодіння грошима в розмірі 150 грн. підсудним не предявлялося.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 винними у скоєнні злочинів, передбачених ст. 186 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України, та призначити покарання:

ОСОБА_3 за ст. 186 ч. 2 КК України 4 роки позбавлення волі, за ст. 185 ч. 3 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення покарань, визначити засудженому покарання 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_4 - за ст. 186 ч. 2 КК України 4 роки позбавлення волі, за ст. 185 ч. 3 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити засудженому підсудному покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

ОСОБА_6 - за ст. 186 ч. 2 КК України 4 роки позбавлення волі, за ст. 185 ч. 3 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити засудженому підсудному покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі статей 104, 75 та 76 КК України звільнити засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 від відбування призначеного їм покарання з випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк та зобовязавши засуджених періодично зявлятися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання, роботи.

Встановити засудженим іспитовий строк:

ОСОБА_3 - 2 роки

ОСОБА_4 2 роки

ОСОБА_6 - 2 роки.

Запобіжний захід засудженим до набрання вироком законної сили залишити попередній - підписку про невиїзд.

Речові докази мобільні телефони залишити у потерпілих.

Відмовити у задоволенні цивільного позову про відшкодування шкоди у звязку з відсутністю підстав.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 15 діб з моменту оголошення.

Суддя Н.А.Гулак