Справа № 214/6335/15-к
1-кп/214/603/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0002096 щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ніде не зареєстрованого, раніше судимого:
-10.10.2001 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3, 75 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з випробувальним строком 1 рік 6 місяців. По постанові Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.03.2003 року направлений для відбуття покарання до місць позбавлення волі на строк 3 роки, звільнився 01.12.2004 року умовно-достроково на строк 1 рік 3 місяці 4 дні;
-09.06.2005 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, 71 КК України до покарання у вигляді 1 року 10 місяців позбавлення волі.
-19.10.2007 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 391 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк по вироку від 09.06.2005 року та остаточно визначене покарання у вигляді 1 року 6 місяців 8 днів позбавлення волі. Звільнився з зали суду у зв`язку з відбуттям строку покарання;
-19.12.2008 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 190 ч.2, 75 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі з випробувальним строком 2 роки 6 місяців. По постанові Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.05.2011 року направлений для відбуття покарання до місць позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;
-10.06.2008 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 190 ч.2 КК України до покарання у вигляді 2 років 9 місяців позбавлення волі. Звільнився 10.12.2010 року, невідбутий строк 9 місяців 25 днів;
-04.10.2011 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;
-04.10.2011 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України до покарання у вигляді 3 років 8 місяців позбавлення волі.
-22.02.2012 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 1, ст. 70 ч. 4 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, звільнився 17.06.2015 року у зв`язку з відбуттям строку покарання.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , повторно 22.07.2015 приблизно о 16:00 годині, знаходячись на зупинці громадського транспорту «вулиця Тинка», що біля будинку №38 по вул. Мелешкіна, побачив раніше не знайому йому ОСОБА_5 , котра йшла у напрямку будинку №40 по вул. Мелешкіна, що в Саксаганському районі м. Кривого Рогу та реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, діючи з корисливих мотивів направився за нею. Після чого, пройшовши за потерпілою до вхідних дверей під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , зайшов до приміщення вказаного під`їзду, де в той час коли потерпіла ОСОБА_5 рухалася вверх по сходах, розташованих між другим та третім поверхами вказаного будинку підбіг до неї ззаду та усвідомлюючи те, що його дії носять відкритий характер для потерпілої схопив своєю правою рукою за одягнений на шиї потерпілої ланцюжок виготовлений з золота 583 проби вартістю 3000 гривень на якому знаходився кулон виготовлений з золота 583 проби вартістю 1000 гривень та шляхом ривка спробував викрасти вказані вище прикраси. Однак з причин що не залежали від його волі, а саме через опір потерпілої, яка своєю рукою почала тримати вказаний вище ланцюжок та кликати на допомогу не вчинив усіх дій, які б вважав потрібними для доведення злочину до кінця, з місця скоєння кримінального правопорушення зник.
В наслідок злочинних умисних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 могла бути спричинена майнова шкода у розмірі 4000 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, вчинений повторно (грабіж).
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, визнав в повному обсязі та показав, що 22 липня 2015 року біля магазину «Брусничка» побачив жінку у якої на шиї знаходився ланцюжок, пішов за нею до під`їзду, а на сходах намагався зняти ланцюжок з шиї, але жінка почала кричати. Злякавшись, що хтось почує, вирішив втекти з місця вчинення злочину. В той же день його впізнала потерпіла на вулиці і викликали співробітників міліції. У вчиненому кається.
Враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Призначаючи покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визначається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому не встановлені.
Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2 а.с. 68).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно (Т. 2 а.с. 71), раніше судимий (Т. 2 а.с. 62-66), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» був під спостереженням у лікаря-психіатра з 2001 році з діагнозом: розлад адаптації, порушення емоцій та поведінки, в 2005 році знятий з обліку в зв`язку з виїздом, в подальшому за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався (Т. 2 а.с. 68) у лікаря-нарколога перебував під профілактичним наглядом з лютого 2001 року з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, знятий з під нагляду в квітні 2003 року через судимість (Т. 2 а.с. 69).
Таким чином, суд, враховуючи вищевикладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно обчислювати з моменту затримання, тобто з 21 год. 50 хв. 22 липня 2015 року (Т. 2 а.с. 29-30).
Потерпілою цивільного позову не заявлено, однак за нею зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком чинності.
Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання, тобто з 21 год. 50 хв. 22 липня 2015 року (Т. 2 а.с. 29-30).
Потерпілою цивільного позову не заявлено, однак за нею зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Речовий доказ ланцюжок виготовлений із золота, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у розпорядженні останньої, дозволивши використовувати та розпоряджатися на власний розсуд (Т. 2 а.с. 14).
Апеляційні скарги можуть бути подані протягом 30 днів з дня проголошення вироку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1