Справа № 712/1868/15-к
Провадження № 1-кп/712/155/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0004917 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горбова Глибоцького району Чернівецької області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, працюючого сторожем в «Червонослобідській дитячій музичній школі», одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , 18.12.2014 року близько 21-00 год. знаходячись в приміщенні приймального відділення КЗ «Третя міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради, що по вул. Р.Люксембург, 210 в м. Черкаси умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, що виразилося в тому, що він прибувши за вказаною адресою побачив, що його син ОСОБА_8 затриманий працівниками міліції і в складі конвою перебувають три працівники міліції, в подальшому маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень працівнику міліції, ОСОБА_7 попросив працівника міліції ОСОБА_6 , який перебував в складі конвою відійти з ним та побалакати, під час чого умисно наніс останньому один удар головою в обличчя та потім ще близько семи ударів руками в область обличчя, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, перелому кісток носу зі зміщенням, забоїв з набряками та крововиливами м`яких тканин обличчя, що згідно висновку експерта № 237 від 03.02.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що 18.12.2014 року він дізнався, що його син ОСОБА_8 був затриманий працівниками міліції та доставлений до КЗ «Третя міська лікарня швидкої медичної допомоги». Після чого, він разом з дружиною поїхав до лікарні. В лікарні він побачив свого сина, який був дуже побитий, після чого він вирішив поговорити з працівниками міліції за що вони побили сина. Під час розмови він потягнув на себе ОСОБА_6 , внаслідок чого останній зламав ніс. Молоток із сумки він не діставав. Навмисно тілесні ушкодження не наносив. Про те, що ОСОБА_6 був працівником міліції він не знав, оскільки він не був одягнений у форменний одяг та не представлявся.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєному злочині не визнав, його винність підтверджується зібраними по справі доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі.

- показами потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні пояснив, що 18.12.2014 року він перебував у групі конвою при доставленні ОСОБА_8 до КЗ «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» для освідування. В лікарні до них підійшов чоловік, який представився батьком затриманого ОСОБА_8 та вчинив сварку щодо затримання його сина та висловлювався нецензурною лайкою в адресу працівників міліції. Під час сварки ОСОБА_7 попросив його відійти в сторону щоб поговорити та наніс йому удар лобовою частиною голови в область носа та ще декілька ударів. Під час цього до них також підходила дружина ОСОБА_7 ОСОБА_9 та нанесла йому кілька ударів рукою по обличчю. Після чого до них підійшли інші працівники міліції та відвели ОСОБА_7 в сторону. Далі ОСОБА_7 витягнув із сумки молоток та почав ним розмахувати. Цивільний позов він не заявляв та просить суд призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі;

- показами свідка ОСОБА_8 , який у судовому засіданні пояснив, що був затриманий працівниками міліції, оскільки побив людину. Після затримання він був побитий працівником міліції та доставлений до лікарні. В лікарню приїхав батько ОСОБА_7 , запитав що сталося, після чого схватив працівника міліції та потягнув на себе. Батьку він говорив що це працівник міліції. Чи діставав батько молоток він не бачив. Про те, що він був доставлений до лікарні, батька повідомили працівники міліції;

- показами свідка ОСОБА_9 , яка у судовому засіданні пояснила, що їм зателефонували працівники міліції та повідомили що їх син був затриманий та доставлений до лікарні. Після чого вони з чоловіком ОСОБА_7 поїхали до лікарні, по приїзду побачили що їх син був побитий. На запитання що сталося син повідомив, що його побили працівники міліції та показав хто саме. Після чого її чоловік відвів одного з працівників міліції поговорити та вдарив. Вона також нанесла один удар рукою працівнику міліції в область обличчя;

- показами свідка ОСОБА_10 , який у судовому засіданні пояснив, що 18.12.2014 року він був у складі конвою при доставленні ОСОБА_8 до КЗ «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» для освідування. Після чого, до лікарні приїхав його батько ОСОБА_7 з дружиною та вчинили сварку. Внаслідок сварки ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_6 та наніс йому удар лобовою частиною голови в область носа. Крім цього ОСОБА_7 витягнув із сумки молоток та розмахував ним. Після сутички він бачив що у ОСОБА_6 пішла кров з носа. Коли саме ОСОБА_7 витягнув молоток він точно не пам`ятає;

- показами свідка ОСОБА_11 який у судовому засіданні пояснив, що 18.12.2014 року він перебував на своєму робочому місці в КЗ «Третя Черкаська міська лікарня ШМД». Нанесення працівнику тілесних ушкоджень він не бачив, тому пояснити нічого не може;

- даними наказу № 118/337 від 18.12.2014 року про призначення конвою, згідно якого призначено конвой в складі працівників Соснівського РВ м. Черкаси в складі; ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;

(а.с. 13)

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 20.12.2014 року з фото таблицею, згідно якого потерпілим ОСОБА_6 було показано яким чином ОСОБА_7 наносив йому тілесні ушкодження;

(а.с. 67-69)

- даними висновку судово-медичної експертизи № 237 від 03.02.2015 року, згідно якої у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку, перелом кісток носу зі зміщенням, забої з набряками та крововиливами м`яких тканин обличчя. Вказані ушкодження виникли від дії тупого предмета, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_6 могли виникнути при обставинах, вказаних у протоколі слідчого експерименту від 20.12.2014 року;

(а.с. 83)

- даними запису з камер відеоспостереження, які розташовані на першому поверсі КЗ «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» біля приймального відділення в період часу 19-30 год. до 22-00 год. 18.12.2014 року;

- характеристика;
(а.с. 52)

- вимога;
(а.с. 59, 61)

До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу, у тому числі і від державного обвинувача про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім уже тих, що заявлялися, не надійшло.

Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупердженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав розглянути кримінальне провадження і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви доведеності вини особи, мають тлумачитися на її користь.

Не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 суд оцінює критично, як уникнення від відповідальності за скоєний злочин, оскільки його вина підтверджується матеріалами кримінального провадження, показами потерпілого ОСОБА_6 , показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , даними наказу № 118/337 від 18.12.2014 року про призначення конвою, даними висновку судово-медичної експертизи № 237 від 03.02.2015 року, даними запису з камер відеоспостереження, які розташовані на першому поверсі КЗ «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» від 18.12.2014 року.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передаченого ч. 2 ст. 345 КК України доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд дотримується вимог ст. 65 КК України, оскільки має на меті не тільки покарати, а й сприяти виправленню обвинуваченого ОСОБА_7 , а також запобігти вчиненню нових злочинів. Оскільки в разі призначення невідповідного, невиправдано м`якого чи надто суворого покарання, мети покарання буде важко досягти.

На підставі викладеного, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_6 , враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, має постійне місце роботи, також враховуючи тяжкість вчиненого злочину, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Обрати відносно ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по вступу вироку в законну силу.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 до вступу вироку в законну не обиралася.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази:

-деревяний молоток, переданий до камери зберігання речових доказів Соснівського РВ м. Черкаси УМВС України в Черкаській області знищити (а.с. 72);

-диск з камер відеоспостереження КЗ «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» знаходиться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження (а.с. 88);

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, з моменту вручення копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі п. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право на підставі п. 6 ст. 376 КПК України отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1