Справа 350/380/14-к
Номер провадження 1-кп/350/25/2014

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження №№ 0000024, 0000048 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Рожнятівського районного суду від 26 серпня 2010 року за ст. ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 45 діб арешту, вироком Рожнятівського районного суду від 16 листопада 2011 року за ст. ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 122 ч. 1, 194 ч. 2 КК України до трьох років та двох місяців позбавлення волі, 30 травня 2013 року ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області звільнений від відбування покарання умовно - достроково на не відбутий термін 1 рік 5 місяців 1 день, громадянина України, у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 395, 289 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений самовільно залишив місце проживання з метою ухилення

від адміністративного нагляду, та повторно незаконно заволодів транспортним засобом з проникненням у приміщення.
Злочини вчинено за наступних обставин.
27 липня 2013 року, після звільнення з місць позбавлення волі, постановою Рожнятівського районного суду обвинуваченому ОСОБА_5 був встановлений адміністративний нагляд терміном на 1 рік з відповідними обмеженнями, зокрема і забороною виїзду за межі району без дозволу Рожнятівського РВ УМВС.
ОСОБА_5 систематично порушував встановлені щодо нього обмеження, за що притягався до адміністративної відповідальності.
21 грудня 2013 року, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, обвинувачений ОСОБА_5 , умисно порушуючи правила адміністративного нагляду, з метою ухилення від адміністративного нагляду залишив місце проживання та самовільно без дозволу органів міліції виїхав за межі Рожнятівського району і не повідомляв про місце свого перебування до 27 січня 2014 року.
15 лютого 2014 року протягом дня, ОСОБА_6 , святкував свій День народження та у кафе «Корсар» у смт. Рожнятів розпивав спиртні напої.
Цього ж дня, приблизно о 19 годині обвинувачений, перебуваючи у стані алкогольного спі`яніння, прийшов до будинку свого знайомого ОСОБА_7 , у якого останнім часом працював та проживав у АДРЕСА_2 . Там на кухні він деякий час спілкувався з ОСОБА_7 і побачив ключ з пультом сигналізації від автомобіля «Pegeot-Expert», який перебував у володінні потерпілої ОСОБА_8 . Обвинувачений знав, що автомобіль зберігається на подвір`ї у гаражі і тут нього виник протиправний умисел на заволодіння даним транспортним засобом.
Втілюючи свій злочинний умисел, обвинувачений, залишившись у кухні сам, таємно викрав ключ та вийшов з будинку. На подвір`ї він відчинив в`їздні ворота, незаконно проник у гараж де за допомогою пульта сигналізації відчинив автомобіль, сів до салону та завів двигун. Отримавши змогу вільно розпоряджатися транспортним засобом, обвинувачений заднім ходом виїхав із гаражу, заволодівши таким чином незаконно транспортним засобом марки «Pegeot-Expert», державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 39 357 гривень 39 копійок та скерував автомобіль у напрямку вулиці. Тут же на подвір`я вийшли господарі, які не дозволили йому виїхати за межі господарства.
Свою вину у вчиненні злочинів обвинувачений визнав повністю та пояснив, що злочини ним вчинено за викладених вище обставин.
Підтвердив, що дійсно неодноразово порушував встановлені постановою суду щодо нього обмеження у зв`зку із встановленням адміннагляду. Не з`являвся на реєстрацію, не завжди своєчасно приходив додому. А з 21 грудня 2013 року по 27 січня 2014 виїхав за межі Рожнятівського району до знайомого в Калуський район, де мав роботу. Розуміє, що такі його дії є умисним ухиленням від відбування адміністративного нагляду, встановленого постановою суду.
15 лютого 2014 року він святкував свій День народження, тому трохи випив. Увечері цього ж дня зайшов до свого знайомого ОСОБА_9 , щоб забрати свій мобільний телефон. Перебуваючи у будинку останнього, він таємно викрав з приміщення кухні ключі з пультом сигналізації від автомобіля «Pegeot-Expert», маючи намір покатитися. Вийшовши з будинку пішов у гараж, та за допомогою пульта відчинив автомобіль, завів двигун і виїхав на подвір"я. Його намір виїхати на вулицю припинили господарі, які почувши звук двигуна, вийшли на подвір`я.
У ОСОБА_9 він практично останнім часом жив та працював, оскільки вдома життя є неможливим через зловживання алкоголем його батьками. Час від часу ОСОБА_9 дозволяв йому їздити цим автомобілем.
У той вечір автомобіль вирішив взяти самовільно, оскільки був випивший і розумів, що за таких обставин ОСОБА_9 не дозволить взяти автомобіль.
Виїздаючи з подвір`я він в`їхав у стовп і частково пошкодив автомобіль.
У вчиненому щиро розкаюється та обіцяє більше не вчиняти злочинів. Просить не досліджувати письмові і інші зібрані у ході досудового слідства докази, оскільки обставини вчинення злочину не оспорює.
Потерпіла ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, будь яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, просить призначити йому покарання відповідно до закону.
На переконання суду показання ОСОБА_5 не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення злочинів, їх добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченого. Йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст. ст. 395, 289 ч.2 КК України, оскільки він, самовільно залишив місце свого проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду та повторно незаконно заволодів транспортним засобом шляхом проникнення у приміщення.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд приймає до уваги, що він вчинив злочин невеликої тяжкості та тяжкий злочин, особу винного, те що до кримінальної відповідальності він притягається не вперше, однак позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення злочину перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів, а обставинами, що помякшують його покарання суд визнає його щире розкаяння у вчиненні злочинів та активне сприяння органам досудового слідства у їх розкритті, що діями обвинуваченого не заподіяно потерпілій тяжких наслідків і що остання претензій до нього не має, що заподіяна злочином шкода повністю відшкодована потерпілій шляхом повернення майна, враховує важкі матеріально - побутові умови проживання обвинуваченого та приходить до висновку, що за наявності таких помякшуючих покарання обставин, що значно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, при призначенні покарання за ст. 289 ч. 2 КК України щодо обвинуваченого слід застосувати ст. 69 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції даної статті, а за ст. 395 КК України призначити покарання у межах санкції даної статті.
Зважаючи на те, що обвинувачений вчинив злочин у період умовно -дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Рожнятівського районного суду від 16 листопада 2011 року, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 71 КК України, до призначеного судом покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а процесуальні витрати відносить за рахунок обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 366 - 369, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 395, 289 ч. 2 КК України та призначити йому покарання:
за ст. 395 КК України - шість місяців арешту;
за ст. 289 ч. 2 КК України відповідно до ст. 69 КК України два роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - два роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Рожнятівського районного суду від 16 листопада 2011 року - 1 рік 5 місяців 1 день, та остаточно визначити покарання два роки і шість місяців позбавлення волі з ізоляцією обвинуваченого та поміщенням його до кримінально - виконавчої установи закритого типу.
До вступу вироку у законну силу залишити обвинуваченому ОСОБА_5 попередньо обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, а строк відбування покарання рахувати з 15 години 10 хвилин 16 лютого 2014 року.
Речові докази по справі: автомобіль марки «Pegeot-Expert», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_8 , залишити останній, а гаманець чорного кольору та мобільний телефон марки «Нокіа» із сім - картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_5 та зберігаються в Рожнятівському РВ УМВС - повернути останньому.
Стягнути ОСОБА_5 на користь держави 244 гривні 50 копійок процесуальних витрат за проведення судової дактилоскопічної експертизи.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя :