Справа № 455/1002/13-к
Провадження № 1-кп/455/76/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2013 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді Бонецького Л.Й.

при секретарі Гавриляк О.Б.,

з участю прокурора Ковальчук Т.О.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в підготовчому провадженні у місті Старий Самбір кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (хутір Лінинка) у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що у період з 13 по 18 червня 2013 року за ініціативою ОСОБА_1, громадянка ОСОБА_2 ОСОБА_3 проживала у його помешканні, у с. Лаврів Старосамбірського району Львівської області (хутір Лінинка) разом із своєю малолітньою дитиною віком 3 роки. Під час проживання, ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_1 з проханням незаконно переправити її через державний кордон України в ОСОБА_4, на що останній погодився і, в свою чергу, само ініціативно вирішив довести ОСОБА_3 з її малолітньою дитиною ближче до кордону і вказати їй подальший шлях руху задля незаконного перетинання нею та її дитиною державного кордону з України в ОСОБА_4, а сам з нею незаконно не перетинати держаний кордон України

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1, вранці 19 червня 2013 року, з метою незаконного переправлення громадянки ОСОБА_2 ОСОБА_3 та її малолітньої дитини через державний кордон України в РП, вирушив разом з нею та її малолітньою дитиною в напрямку державного кордону України з ОСОБА_4, довів її до телефонної вишки на горі Орівий, що біля с. Плоске Старосамбірського району Львівської області і вказав їй подальший маршрут руху до державного кордону України з ОСОБА_4, який вона разом із своєю малолітньою дитиною мала незаконно перетнути задля того, щоб потрапити на територію РП. Однак, коли ОСОБА_1 довів ОСОБА_3 та її малолітню дитину до вищевказаного місця, о 07 годині 00 хвилин 19 червня 2013 року, він разом з ОСОБА_3 та її малолітньою дитиною був затриманий прикордонним нарядом ДПС Прикордонний патруль від прикордонного поста Мшанець ВПС Смільниця, в напрямку 384 прикордонного знаку ДПС України на відстані 2500 метрів від лінії державного кордону України.

Такими своїми умисним діями, які виразились в організації незаконного переправлення через державний кордон України кількох осіб, а саме: громадянки ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки та мешканки провінції Бадахшан повіту Нохіє Хуші міського району Ісламської республіки ОСОБА_2, та її малолітньої дитини, керуванні її діями під час такого незаконного переправлення, а також сприянню їх вчиненню вказівками та порадами, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 332 КК України.

Прокурор та обвинувачений ОСОБА_1, 25 червня.2013 року уклали угоду про визнання винуватості, у відповідності з якою ОСОБА_1, повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, зобов'язався спів працювати з правоохоронними органами, сприяв розслідуванню кримі нального правопорушення.

Крім того, сторони узгодили покарання ОСОБА_1, за вчинення даного правопорушення в межах нижньої границі санкції ч.2 ст. 332 КК України із застосуванням ст. 75 КК України ( звільнення від відбування покарання з випробуванням).

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали кримінального прова.дження № 0000170 від 18.06.13 р. суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1, обґрунтовано обвинувачується -у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, який ст.12 КК України віднесений до тяжких злочинів , що угода про визнання винуватості, досягнута між прокурором та ОСОБА_1, відповідає вимогам передбаченим ст.471-47 4 КПК України, тому за цією угодою може бути ухвалений вирок,

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.394,424,473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а прокурором при укладенні угоди враховано вимоги ст.470 КПК України щодо ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього, характеру і тяжкості обвинува чення, наявності суспільного інтересу у забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження.

Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добро вільним - без застосування насильства, примусу, погроз чи неперед бачених обіцянок, вимоги ч.4 ст.474 КПК України ОСОБА_1, розуміє. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Крім того, перевіривши угоду на відповідність вимог КПК України та КК України суд прийшов до висновку про відсутність передбачених ч.6,7 ст.474 КПК України підстав для відмови у зат вердженні угоди, а тому угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_1, слід затвердити.

Враховуючи наведене, характер скоєного правопорушення та особу винного, суд вважає розумним обрання ОСОБА_1, покарання в межах нижньої границі санкції ч.2 ст. 332 КК України із застосуванням ст. 75 КК України ( звільнення від відбування покарання з випробуванням). З приміненням ст. 76 КК України.

Керуючись ст.37 3, 37 4, 47 5 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_1., укладену 25 червня 2013 року.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передба ченогоч.2 ст.332 КК України і обрати йому покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі з конфіскацією транспортних засобів або інших засобів вчиненого злочину без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на один рік і шість місяців з покладенням відповідно до ст.76 КК України обовязку повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити в силі до вступу вироку в законну силу.

Роз'яснити ОСОБА_1 про його обов'язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 25 червня 2013 року та передбачену ст.389-1 КК України відповідальність за невиконання умов угоди про визнання вину ватості.

Роз'яснити ОСОБА_1., що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з часу його проголошення з підстав, перед бачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право, отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому вручається негайно після проголошення.

Суддя