Справа № 487/7396/15-к
Провадження №1-кп/487/538/15
ВИРОК
Іменем України
03.12.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, призваного у зв`язку з мобілізацією до лав Збройних Сил України, проходив військову службу на посаді механіка-радіотелеграфоніста відділення зв`язку та інформатизації ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому званні молодший сержант, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 4 ч.8, ст. 5 ч.1, ст. 10, 11, 22 ч.3 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, Указу Президента України Про часткову мобілізацію, затвердженого Верховною Радою України, ст. 39 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, 19 березня 2014 року ОСОБА_4 був призваний до дав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до наказу військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_4 №23 від 19 березня 2014 року ОСОБА_4 , зарахований до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду механіка-радіотелефоніста відділення зв`язку та інформатизації ІНФОРМАЦІЯ_4 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно п.п. 1, 3 ч.3 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи за військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Будучи військовослужбовцем, молодший сержант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9,11,14,16,37,40,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, ст.ст. 1,3, п. 8 ст. 6 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, п.п. 4.?.12,18 п.2 ст. 82, 83, 122, 173 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 10 грудня 2008 року, був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Забойних Сил України, посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники) та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядником (розкладом занять), дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Про порядок проходження військової служби молодшому сержанту ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Разом з тим, молодший сержант ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог вище зазначених нормативно-правових актів, обвинувачується у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку проходження військової служби, за наступних обставин:

30.05.2014 року на виконання розпорядження начальника штабу Сухопутних військ Збройних Сил України від 25.05.2014 року за №116/9/4695 молодший сержант ОСОБА_4 повинен був вибути у службове відрядження до військової частини НОМЕР_1 , яке дислокується в АДРЕСА_3 , про що йому було доведено встановленим порядком 29.05.2014 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте, 30.05.2014 року о 08-00 годин молодший сержант ОСОБА_4 , не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, не з`явився вчасно на службу - до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від військової служби до 10-00 годин 10 вересня 2015 року, тобто тривалістю понад один місць, перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи з виконанням обов`язків військової служби.

10.09.2015 року молодший сержант ОСОБА_4 припинив ухилятися від військової служби, прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявивши про себе, як військовослужбовця, що не з`явився вчасно на служб.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 407 КК України, тобто не з`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнав в повному обсязі та суду показав, що він 19 березня 2014 року зарахований до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду механіка-радіотелефоніста відділення зв`язку та інформатизації ІНФОРМАЦІЯ_2 по вул. Пушкінська, 69-а. Під час проходження служби у травні 2014 року йому стало відомо, що його хочуть перевести на інше місце службу в іншу область. Проте, він не міг переїхати на службу в іншу область з поважних причин, оскільки його батько ОСОБА_4 , 1956 року народження дуже хворий, переніс інсульт та потребує постійного його догляду, тому він бажав служити, але лише у м. Миколаєві та у зв`язку з чим він 30.05.2015 року не з`явився на службу до Заводського РВК. 10.09.2015 року він припинив ухилятися від військової служби та прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У вчиненні злочину ОСОБА_4 щиро покаявся.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною, а кваліфікацію його дій вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесені до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшує покарання, суд визнає зявлення із зізнанням, щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання не виявлено.

При обранні виду та міри покарання, суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліку в ОНД і МОПЛ №1 не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 є покарання у вигляді позбавлення волі.

Але з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України і застосуванням п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначенного покарання, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового сроку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально- виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1