У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Слідчий ОВС ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області звернувся з клопотанням про тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: інформацію про зв`язок абонентів, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, маршрутів передавання, у період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2014 року до 24 год. 00 хв. 04.11.2014 року за абонентським номером НОМЕР_1 та зобов`язати ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виготовити на паперовому та електронному носіях документ за вказаними вище абонентськими номерами та періодом часу з наступними відомостями:
· дата, час та тривалість з`єднань, у тому числі з`єднання нульової тривалості (неприйняті виклики) абонента НОМЕР_1 .
· ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання споживачів телекомунікаційних послуг (абонентський номер, місцезнаходження, відомості стосовно користувача та оператора, тощо) з яким відбувався сеанс зв`язку абонента НОМЕР_1 .
· відомості про осіб користувачів абонентським номером НОМЕР_1 (прізвище, ім`я, по-батькові, адреса реєстрації, паспортні дані).
Слідчій мотивував клопотання тим, що директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_4 , використовуючи свої службові повноваження, незаконно на власний розсуд розпорядилась переданими СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області на відповідальне зберігання ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » товарно-матеріальними цінностями, чим завдала державі збитків на суму 14 914 780 грн.
Допитана в якості підозрюваної ОСОБА_4 показала, що вищевказані товарно-матеріальні цінності нею як директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » спільно з завідуючим складом ОСОБА_5 22.04.2014 року передано для подальшого відповідального зберігання на підприємство ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).
Відповідно до відомостей Інформаційно-ресурсного центру та ІНФОРМАЦІЯ_4 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) протягом 2014 року декларувало відсутність здійснення господарської діяльності та відповідно до рішення Господарського суду Одеської області № 916/2620/14 від 16.07.2014 року визнано банкротом.
Слідчий зазначає, що оперативними заходами ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що громадянин ОСОБА_5 користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 .
Слідчий вважає, що вказана інформація щодо користувачів мобільного зв`язку НОМЕР_1 має суттєве значення для встановлення важливих обставин та осіб у кримінальному провадженні.
Представник ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання був повідомлений належним чином.
Згідно з ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних заходів не здійснювалась.
Вивчивши матеріали клопотання і кримінального провадження, вважаю, що клопотання про надання тимчасового доступу до зазначених в клопотанні документів не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Завідуючим складом ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » є ОСОБА_5 2, який користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
Згідно ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
За змістом згаданої процесуальної норми надання доступу до речей та документів можливе за умови доведення стороною кримінального провадження можливості використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Між тим, з викладених вище обставин щодо фабули та правової кваліфікації кримінального правопорушення вбачається, що кримінальне провадження розслідується відносно директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - ОСОБА_4 .
Так, фабула - фактична частина обвинувачення, його зміст, юридична форма якого обумовлюється конкретною нормою КК України. Вона завжди індивідуальна, бо стосується конкретної особи, яка вчинила злочин. Встановлення фактів, що визначають фабулу обвинувачення, і виявлення їх юридичних ознак є передумовою для прав, кваліфікації злочин, діяльності, а отже, і правильного застосування кримінальної відповідальності за конкретний злочин.
Наведене визначення обвинувачення вперше формулюється у внесених до ЄРДР відомостей, які мають містити три складові: фабулу обвинувачення, тобто реальний зміст інкримінованого обвинувачуваному діяння, та встановлені у справі факти, у яких передбачені ознаки відповідного складу злочину; юридичне формулювання, тобто ті правові ознаки, що притаманні типовому поняттю будь-якого виду злочину; правову кваліфікацію за відповідною статтею (частиною, пунктом) Особливої частини КК України.
Саме ці обставини, які утворюють фабулу обвинувачення, і складають предмет доказування під час досудового розслідування.
Разом з тим, ні з фабули кримінального провадження, ні з доданих до клопотання матеріалів не випливає, в чому полягає виправданість потребами слідства у згаданих документах, оскільки слідчим не було доведено, яке мають значення для проведення досудового розслідування інформація про користувачів мобільного зв`язку № НОМЕР_1 , відносно яких кримінальне провадження відкрито не було, для встановлення яких саме важливих обставин у кримінальному провадженні та можливості використання як доказів відомостей, що містяться в цій інформації, неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, і взагалі, не надано доказів необхідності вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, виходячи з фабули кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Так, ст.9 ЗУ «Про телекомунікації» встановлює, що охорона таємниці телефонних розмов, телеграфної чи іншої кореспонденції, що передаються технічними засобами телекомунікації, та інформаційна безпека телекомунікаційних мереж гарантуються Конституцією та законами України. Зняття інформації з телекомунікаційних мереж заборонене, крім випадків, передбачених законом.
Оператори, провайдери телекомунікації зобов`язані вживати відповідно до законодавства технічних та організаційних заходів із захисту телекомунікаційних мереж, засобів телекомунікації, інформації з обмеженим доступом про організацію телекомунікаційних мереж та інформації, що передається цими мережами.
Між тим, враховуючи вищезазначене, слідчим не було доведені обставини суттєвого значення запитаних документів для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, можливість використання їх як доказів відомостей, що містяться в цих документах, а також неможливість встановлення причетних до кримінальних правопорушень осіб у інший спосіб.
Крім того, не обґрунтовані та не викладені обставини щодо способу використання запитуваної інформації у визначенні можливості встановлення осіб, які вчинили злочин, що перешкоджає слідчому судді прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо необхідності провадження даної слідчої дії, оскільки за викладених обставин не вбачається за можливе встановити подальші дії слідчого та їх обсяг використання отриманої інформації, а й відповідно встановити виправдану потребу досудового розслідування саме в такий ступінь втручання до інформації, якою володіють транспортні телекомунікаційні мережі, та може зачіпати законні права та інтереси невизначеного кола інших осіб, стосовно яких кримінальне провадження не було порушено, а законодавець чітко визначає підстави та умови, за яких проведення даної слідчої дії вважається можливим, допустимим і правомірним.
Отже, вивчивши матеріали клопотання і кримінального провадження, вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки із документів, доданих до клопотання, а також в самому клопотанні відсутній відомості, що могли б надати можливість встановити взаємозв`язок запитаних документів у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з потребами досудового розслідування.
Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 159-163 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1