ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/3368/15-к
Провадження № 1-кп/210/467/15

"14" вересня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001697 від 26 червня 2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кузнецовськ, Рівненської області; громадянина України, неодруженого, освіта - середня технічна; не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, зокрема: 1) 18.07.2006 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 307, 69 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки з конфіскацією майна; 2) 19.03.2012 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2, ст.15, ч.1 ст. 185, КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. 23.06.2014 року звільнився з Божковської ВК Полтавської області за ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 13.06.2014 року за ст. 7 ЗУ «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 року встановлено адміністративний нагляд на 1 рік 3) 20.10.2014 року Апостоловським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 190, 76 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим терміном на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження, які беруть участь в судовому розгляді: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , діючи повторно, 25.06.2015 року близько 18.30 години, знаходячись у приміщенні магазину «Фокстрот» ТОВ «САВ-Дістрибьюшн», розташованого по проспекту Металургів 36/3, в Дзержинському районі міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, маючи злочинний намір, направлений на повторне протиправне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь. Так, ОСОБА_5 знаходячись у вищезазначеному магазині, побачив на вітрині мобільний телефон марки «Nokia 105» imei: НОМЕР_1 у корпусі блакитного кольору, вартістю 340 гривень 75 копійок, та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь та достовірно знаючи, що мобільний телефон марки «Nokia 105» imei: НОМЕР_1 являється чужим майном та ніяким правом відносно нього він не наділений, з корисливих мотивів з метою наживи, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятися від своїх злочинних намірів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаються ніким не помічені, таємно, повторно, шляхом вільного доступу скоїв крадіжку мобільного телефону марки «Nokia 105» imei: НОМЕР_1 у корпусі блакитного кольору, який належить магазину «Фокстрот» ТОВ «САВ-Дістрибьюшн».

Після чого, з місця вчинення злочину з викраденим зник , маючи реальну можливість розпорядитися з викраденим майном на власний розгляд, але невдовзі був зупинений працівником охорони магазину «Фокстрот» ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» , чим завдав «Фокстрот» ТОВ «САВ-Дістрибьюшн», майнову шкоду на суму 340 гривень 75 копійок

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся в скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, не заперечуючи фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, описаних вище. Показав, що він зайшов до приміщення магазину «Фокстрот», де побачив мобільний телефон Нокіа, який викрав для особистих цілей. Прохав суворо не карати.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений, звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази провини, в тому числі допитувати потерпілого, свідків, немає ніякої потреби.

З урахуванням думки обвинуваченого, позиції прокурора щодо застосування вимог ч.3 ст.349 КПК України, та враховуючи згоду обвинуваченого на застосування ч. 3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують усі учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме щодо: часу, місця, обстановки, способу, мотиву та мети вчинення злочинних дій, форми вини, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому було роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження, не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які стосуються речових доказів, та які характеризують особу обвинуваченого.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, вважає що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими, та згідно з ст.ст. 85, 94 КПК України, вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_5 та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_5 слід визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Керуючись вимогами ст. 65, 50 КК України при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив злочин, який відповідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий, у тому числі й за корисливі злочини проти власності різного ступеня тяжкості, інкриміноване діяння вчинив перебуваючи на іспитовому строці за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра, має постійне місце проживання та реєстрацію, вину визнає повністю, щиро кається, активно сприяв на досудовому розслідуванні, завдана шкода відшкодована.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить те, що він вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, за обвинувальним актом не встановлено. При цьому, суд враховує, що повторність не може бути одночасно визнана обставиною що обтяжує покарання, оскільки зазначена як кваліфікуюча ознака інкримінованого діяння.

Приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69 та 75 КК України, враховуючи наявність не знятих та непогашених судимостей, тяжкості вчиненого злочину.

Крім того, при призначенні остаточного покарання суд враховує, положення ст. 71 КК України щодо призначення покарань за сукупністю вироків, та до покарання, призначеного цим вироком частково приєднує покарання за вироком Апостоловського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтяня 2014 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 190, 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки із застосуванням ст. 75, ст. 76 КК України.
Суд, керуючись ст.ст. 65, 50 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Долю речових доказів суд визначає з урахуванням ст. 100 КПК України.

Захід забезпечення кримінального провадження тримання під вартою - слід залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Строк відбуття покарання обвинуваченому, з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України, слід відраховувати з 30 липня 2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 30 липня 2015 року по 14 вересня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2-х (двох) років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до покарання, призначеного ОСОБА_5 за цим вироком у вигляді двох років позбавлення волі частково приєднати не відбуте покарання за вироком Апосотолівського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року за ч. 2 ст. 190 КК України, та остаточно визначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 2-х (двох) років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Запобіжний захід ОСОБА_5 - тримання під вартою, залишити без змін до набуття вироком чинності.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з 30 липня 2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання період тримання під вартою з 30 липня 2015 року по 14 вересня 2015 року.

Речові докази: 1) відеозапис з магазину «Фокстрот» від 25.06.2015 року залишити в матеріалах кримінального провадження; 2) мобільний телефон марки «Nokia 105» imei: НОМЕР_1 у корпусі блакитного кольору, який передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 залишити у володінні ТОВ «САВ Дістрибьюшин».

Матеріали кримінального провадження № 0001697 від 26.06.2015 року залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за № 210/3368/15-к, провадження № 1-КП/210/467/15.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1