Справа № 372/4145/15-к
№1кп-208/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2015 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001012 від 07.09.2015 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Обухівського районного суду надійшла угода про визнання винуватості з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, у кримінальному провадженні внесеним до ЄРДР за №0001012 від 07.09.2015 року, яка була укладена 17.11.2015 року між прокурором, захисником та обвинуваченим.

Відповідно до вказаної угоди зазначається, що ОСОБА_4 , наприкінці серпня місяця 2015 року, перебуваючи на території сільської місцевості Обухівського району Київської області, вирвав рослини коноплі, які в подальшому переніс до місця свого постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом сушіння виготовив наркотичний засіб канабіс, та почав його незаконно зберігати. Згідно висновку хімічної експертизи № 2-02/1167 від 23.09.2015 року, представлена на експертизу речовина рослинного походження зеленого кольору, вилучена з території домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс. Маса наркотичного засобу (канабісу) в перерахунку на суху речовину становить 338 г. Даний наркотичний засіб ОСОБА_4 незаконно зберігав на території вказаного домоволодіння, що розташоване за вищевказаною адресою виключно для власного вживання, без мети збуту, аж доки він, в період часу з 20 год. 30 хв. до 21 год. 20 хв., 06.09.2015 року не був виявлений та в подальшому вилучений працівниками Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області.

17.11.2015 року між прокурором прокуратури Обухівського району ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , та захисником ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування, та судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 , беззастережно визнав свою винуватість у незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. Крім того, згідно даної угоди прокурор, захисник та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України. Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор, захисник та обвинувачений узгодили міру покарання останньому за вчинений ним злочин передбачений ч.1 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком засудженого терміном 1 рік якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Під час судового засідання обвинувачений визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 309 ч.1 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.309 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений, вказував, що вказана угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором та захисником добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений зрозумів, роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Захисник підтримав позицію прокурора.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, а також угоду про визнання винуватості, суд розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.

Винні дії ОСОБА_4 , відносяться до суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена Особливою частиною КК України.

Дії ОСОБА_4 , за ч.1 ст. 309 КК України, вірно кваліфіковані як незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а тому укладення угоди між прокурором, обвинуваченим, та захисником з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.2 ст. 469 КПК України і за своїм змістом вона відповідає вимогам ст. 472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені підпунктами 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором, обвинуваченим та захисником і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, випустивши його негайно з під варти у залі суду.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст. 314, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових №0001012 від 07.09.2015 року, яка була укладена 17.11.2015 року між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 ..

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи;

- періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Речові докази по справі «СД-Р» диск, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при справі, наркотичний засіб - канабіс, який знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області знищити.
Витрати за проведення судово-хімічної експертизи в сумі 460 грн. 80 коп., стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його негайно з під варти у залі суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Суддя: