Дата документу Справа № 318/2977/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/333/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.336 КК УкраїниСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2016 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 23 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дніпровка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст.336 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком районного суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що в період оголошення на території України часткової мобілізації відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 року, 24.04.2015 року військовозобов`язаного запасу ОСОБА_7 було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08.30 год. 25.04.2015 року шляхом вручення виписаної на його ім`я повістки за призовом на військову службу у Збройні сили України по частковій мобілізації. Проте, 25.04.2015 року ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не з`явився у вказаний в повістці термін до пункту збору ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 , тим самим, ухилився від призову на військову службу за мобілізацією.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ст.336 КК, як ухилення від призову на військову службу за мобілізацією.
Йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК звільнено від відбування призначеного йому покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК.
В апеляційній скарзі прокурор, не заперечуючи обставин справи, доведеності винуватості обвинуваченого і кваліфікації його дій ставить питання про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить вирок районного суду щодо ОСОБА_7 скасувати і ухвалити новий вирок, призначивши покарання обвинуваченому у виді 2 років позбавлення волі. При цьому прокурор вказує на неправильне застосування щодо ОСОБА_7 положень ст. 75 КК, що призвело до м`якості призначеного йому покарання. Вважає, що звільнення обвинуваченого від відбування покарання не сприятиме виховній ролі покарання та попередженню нових злочинів.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши позицію прокурора, яка повністю підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги; заслухавши обвинуваченого, який вважав за необхідне вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду залишити без змін.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_7 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діяння за ст.336 КК в апеляційному порядку не оскаржені.
Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Мотивуючи своє рішення про призначення ОСОБА_7 за ст. 336 КК покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, а також про звільнення його на підставі ст.75 КК від відбування покарання з випробуванням, суд в повній мірі врахував тяжкість вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який не має судимості, за місцем проживання негативно не характеризується, пом`якшуючі покарання обставини визнання вини, щире каяття, наявність на утриманні малолітньої дитини, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.
З огляду на це суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК.
Призначене ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст.75 КК відповідає вимогам ст.65 КК, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав вважати покарання явно несправедливим через м`якість колегія суддів не убачає. Відсутні такі підстави і в апеляційній скарзі прокурора.
Відтоді вирок районного суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування чи зміні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 23 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4