Провадження № 1-кп/161/622/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 15 листопада 2013 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Сівчука А.Є.

за участю секретаря Петрової В.О.

прокурора Манзія П.П.

захисника ОСОБА_1

обвинуваченого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Підгайці Луцького району Волинської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого медичним представником фармацевтичної компанії «Берлін-Хемі», проживаючого АДРЕСА_1, раніше не судимого, -

за ст.ст.358 ч.1, 358 ч.3, 190 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_2, 06.09.2011 року, знаходячись в Луцькому районному центрі зайнятості за адресою: АДРЕСА_2, перебуваючи на той час у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_3 та отримуючи дохід, згідно трудового договору № 3 від 12.03.2008 року, умисно, переслідуючи мету набути певних суб'єктивних прав, написав заяву до Луцького районного центру зайнятості про надання йому статусу безробітного, в яку вніс неправдиві відомості, зазначивши, що не є найманим працівником, не укладав цивільно-правового договору, таким чином підробив офіційний документ набувши певних суб'єктивних прав з метою подальшого використання підробленого документа.

Згідно висновку експерта № 841 від 23.08.2013 року, підпис в графі «підпис заявника» у заяві адресованій директору Луцького районного центру зайнятості від 06.09.2011 року про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, ймовірно виконаний ОСОБА_2. Рукописні записи: «не є найманим працівником, не укладав договору цивільно-правого характеру, пенсію не утримую…» в заяві від 06.09.2011 року про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, виконані ОСОБА_2.

Він же, 06.09.2011 року, знаходячись в Луцькому районному центрі зайнятості за адресою: АДРЕСА_2, перебуваючи на той час у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_3 та отримуючи дохід, згідно трудового договору № 3 від 12.03.2008 року, умисно, переслідуючи мету використання завідомо підробленого документа, а саме заяви про надання йому статусу безробітного, в яку вніс неправдиві відомості, зазначивши, що не є найманим працівником, не укладав цивільно-правового договору, достовірно знаючи, що даний документ є завідомо підробленим, використав його, надавши у вищевказану установу та в подальшому набув статусу безробітного.

Згідно висновку експерта № 841 від 23.08.2013 року, підпис в графі «підпис заявника» у заяві адресованій директору Луцького районного центру зайнятості від 06.09.2011 року про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, ймовірно виконаний ОСОБА_2. Рукописні записи: «не є найманим працівником, не укладав договору цивільно-правого характеру, пенсію не утримую…» в заяві від 06.09.2011 року про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, виконані ОСОБА_2.

Він же, в період з 06.09.2011 року по 06.08.2012 року, перебуваючи на той час у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_3 та отримуючи дохід, згідно трудового договору № 3 від 12.03.2008 року, умисно, переслідуючи корисливу зацікавленість та мету заволодіння чужим майном, шляхом обману, який виразився у внесенні неправдивих відомостей до заяви адресованій директору Луцького районного центру зайнятості від 06.09.2011 року про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, в якій зазначив, що не є найманим працівником, не укладав цивільно-правового договору, подав вказану заяву до Луцького районного центру зайнятості, таким чином набув певних суб'єктивних прав - статусу безробітного, в наслідок чого у зазначений період часу отримав допомогу по безробіттю в загальній сумі 8874, 45 грн., чим спричинив Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття збитків на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ст.358 ч.1 КК України, як підроблення іншого офіційного докумена, який надає певні суб'єктивні права, з метою його використання, крім того дії обвинуваченого кваліфіковані за ст. 358 ч.4 КК України, як використання завідомо підробленого документа, крім того, дії обвинуваченого кваліфіковані за ст.190 ч.1 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Під час судового слідства між заступником прокурора Луцького району Манзієм П.П. та обвинуваченим ОСОБА_2 15.11.2013 року укладена угода про визнання винуватості обвинуваченим. Згідно з угодою сторони погоджуються на об'єм визнання вини обвинуваченим. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_2 буде призначене покарання за ст.ст.190 ч.1, 358 ч.1, 358 ч.4, 70 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 грн..

Заслухавши думку учасників процесу, зокрема, прокурора, який просив затвердити угоду укладену між ним та обвинуваченим, думку обвинуваченого та його захисника, які просили затвердити зазначену угоду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що угоду укладену між заступником прокурора Луцького району Манзієм П.П. та обвинуваченим ОСОБА_2 затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 ч.2 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного або обвинуваченого.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 цілком розуміє положення ст. 474 ч.5 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_2 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між заступником прокурора Луцького району Манзієм П.П. та обвинуваченим ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Угоду від 15.11.2013 року по кримінальному провадженні №0000024 від 29.05.2013 року про визнання винуватості, укладену між заступником прокурора Луцького району Манзієм П.П. та обвинуваченим ОСОБА_2 - затвердити.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.358 ч.1, 358 ч.4, 190 ч.1 КК України та призначити узгоджене покарання:

- за ст.358 ч.1 КК України у виді 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень штрафу;

- за ст.358 ч.4 КК України у виді 650 (шістсот п'ятдесят) гривень штрафу;

- за ст.190 ч.1 КК України у виді 750 (сімсот п'ятдесят) гривень штрафу.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді 1000 (одна тисяча) штрафу.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 440,10 (чотириста сорок гривень сорок копійок) гривень витрат за проведення почеркознавчої експертизи.

Речовий доказ -заява ОСОБА_2 про надання йому статусу безробітного, що знаходиться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ - належним чином завірена світлокопія та оригінал заяви віл 06.09.2011 року, які повернути в Луцький районний центр зайнятості - залишити останнім.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: