АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадж. № 11-кп/778/1791/15 ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 189 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянула 26 жовтня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання заступника начальника Мельтопольського міськрайвідділу КВІ УДПтСУ в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Мелітополь, Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого
20 грудня 2013 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст. 189 до 4 років 7 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
Учасники судового провадження:
Встановлені ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2015 року обставини:
Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 грудня 2013 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст. 189 КК України, йому призначено покарання у вигляді 4 років 7 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України він звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки. Відповідно до вимог ст. 76 КК України на засудженого покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись на реєстрацію до органів КВІ.

23 січня 2014 року вказаний вирок надійшов до Мелітопольського МРВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області для виконання, засуджений ОСОБА_6 поставлений на облік.

24 січня 2014 року ОСОБА_6 під підпис ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, у нього відібрано підписку про ознайомлення його з вимогами законодавства та обов`язками, покладеними на нього судом, згідно з вимогами ст. 76 КК України, встановлено дні явки на реєстрацію в останню п`ятницю кожного місяця.

06.08.2015 року заступник начальника Мельтопольського міськрайвідділу КВІ УДПтСУ в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_6 в місця позбавлення волі, посилаючись на його ухилення від відбування покарання з випробуванням, а саме: систематичну неявку на реєстрацію до КВІ, зникнення з місця постійного проживання, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Відмовляючи в скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_8 в місця позбавлення волі, суд вказав на відсутність відомостей щодо результатів проведення органами Мелітопольського MB ГУМВС України подальших розшукових дій і, як наслідок, відносно місця перебування засудженого ОСОБА_6 , що позбавляє суд можливості розглянути подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і вказує на необхідність вжиття всіх необхідних заходів для розшуку засудженого.

В апеляційній скарзі прокурор, посилається на незаконність, необгрунтованість та невмотивованість рішення суду, його невідповідність вимогам ст. 78 КК України та ст. 539 КПК України, порушення судом порядку розгляду подання про скасування звільнення з випробуванням. Апелянт просить ухвалу скасувати, призначити новий судовий розгляд подання в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Питання направлення звільненої особи від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, має вирішуватись у відповідності до передбаченого ст. 539 КПК України порядку вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку.

Так, відповідно до ч.4 ст. 539 КПК України у судове засідання викликаються певні особи та, зокрема, засуджений.

Матеріали провадження засвідчують розгляд подання КВІ про скасування звільнення від відбування покарання та направлення ОСОБА_6 для відбування покарання у вигляді 4 років 7 місяців позбавлення волі за відсутності засудженого ОСОБА_6 та без належного повідомлення останнього про дату, час та місце судового засідання, оскільки наявний в матеріалах провадження конверт з поштовою відміткою свідчить про невручення адресату судової повістки у зв`язку із закінченням терміну зберігання поштового відправлення (а.п.9).

Отже, розглянувши відповідне подання кримінально-виконавчої інспекції, за відсутності засудженого та за відсутності відомостей про його належне повідомлення щодо дати судового засідання суд припустився порушень кримінального процесуального закону, які є істотними, оскільки завадили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що згідно до ч.1 ст.412, ст. 415 КПК України, є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Висновки суду першої інстанції про необхідність проведення кримінально-виконавчою інспекцією заходів для розшуку засудженого ОСОБА_6 для розгляду клопотання про звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням є необґрунтованими.

Виклик засудженого, згідно положень ч. 4 ст. 539 КПК України, для розгляду відповідного подання є обов`язком суду.
У відповідності до вимог ч.3 ст. 539 КПК України дана категорія справ розглядається судом першої інстанції за правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України.
У випадку неявки засудженого в судове засідання або відсутності відомостей щодо його місця знаходження, суд, згідно з положеннями ст. ст. 323, 335 КПК України має повноваження щодо приводу, оголошення засудженого у розшук та зупинення провадження у справі.
В порушення вимог ст. 323 КПК України, суд першої інстанції не відклав розгляд справи на інший день, не забезпечив явку засудженого в судове засідання, в тому числі шляхом його примусового приводу в судове засідання, а рішення про відмову в задоволенні подання прийняв з підстав, які не передбачені законом, а також без дослідження обставин, на які посилається орган виконання покарання в своєму поданні.
Відмовляючи у задоволенні подання з процедурних питань, а саме підстав відсутності засудженого та, покладаючи певні обов`язки на кримінально-виконавчу інспекцію суд припустився порушень КПК України.

За таких обставин прийняте за наслідками розгляду подання рішення суду першої інстанції не можна визнати законним і обгрунтованим.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, що передбачає задоволення апеляції.

Враховуючи, що дане провадження по суті, тобто з питань виконання засудженим ОСОБА_6 покладених на нього вироком передбачених ст. 76 КК України обов`язків, не розглянуто, що є прерогативою суду першої інстанції, матеріали провадження підлягають поверненню в той же суд для розгляду подання по суті.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415, 419, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання заступника начальника Мельтопольського міськрайвідділу КВІ УДПтСУ в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі ОСОБА_6 , скасувати.

Призначити новий розгляд провадження за поданням КВІ відносно ОСОБА_6 у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3