Справа № 10-322/11 08.12.2011 08.12.2011 12.12.2011
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №10-322/11 Головуючий 1-ї інстанції:
Категорія: оскарж. пост. про ОСОБА_1
обрання запобіж. заходу Доповідач: Кваша С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2011 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Миколаївської області

у складі: головуючого Дзюби Ф.С.

суддів Пісного І.М., Кваші С.В.

за участю прокурора Волковського Т.А.

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляціями захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4, обвинуваченого ОСОБА_5 на постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 2 грудня 2011 року, якою

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимому: 01.02.2008 року Ленінським районним судом м. Миколаєва з ч.2 ст.307, ч.2 ст.306, ч.2 ст.311 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 20.03.2010 року за постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.03.2010 року з заміною невідбутого строку покарання 1 рік 8 місяців 17 днів на виправні роботи з відрахуванням 15% заробітку в дохід держави; постановою цього ж суду від 27.09.2011 року від подальшого відбування покарання у вигляді виправних робіт звільнений умовно-достроково на 6 місяців 17 днів, обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України,

- обрано міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 13.10.2011 року в м. Миколаєві за попередньої змовою із ОСОБА_6 на стадіоні, який розташований на території ЗОШ № 19 в м. Миколаєві передав ОСОБА_6 ацетильований опій для подальшої передачі в ОВК-53. ОСОБА_6 на громадському транспорті перевіз наркотичний засіб до місця свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 , де пропитав опієм два бинти та упакував їх у цигарки «Хортиця». 14.10.2011 року ОСОБА_6 передав цигарки громадянці ОСОБА_7 для подальшої передачі в Ольшанську ВК-53.

14.10.2011 року о 18.00 год. під час проведення огляду харчової передачі ОСОБА_7 на ім'я засудженого ОСОБА_8 в Ольшанчькій ВК-53 в двох цигарках «Хортиця» виявлено та вилучено два фрагменти медичних бинтів, пропитаних речовиною, яка згідно висновку спеціаліста є особливо небезпечним наркотичним засобом ацетильованим опієм, загальною вагою у перерахунку на суху речовину 0,57 гр.

23.10.2011 року за даним фактом порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

02.11.2011 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 115 КПК України за підозрою у скоєні даного злочину та допитаний в якості підозрюваного.

03.11.2011 року Миколаївським районним судом продовжено затримання ОСОБА_5 до 10 діб.

10.11.2011 року ОСОБА_5 предявлено обвинувачення за ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий звернувся до суду з поданням, в якому просив обрати ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Задовольняючи подання і обираючи ОСОБА_5 запобіжний захід у виді взяття під варту, суд послався на те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі понад 3 роки, за місцем тимчасового проживання характеризується посередньо, має судимість за злочини, повязані з незаконним обігом наркотичних засобів, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення, не має постійного місця проживання, перебуває на обліку, як особа, яка має залежність від опіатів.

В апеляції захисник ОСОБА_4 просить постанову суду скасувати та винести нову постанову, в якій обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Вказує, що судом не було враховано зауважень апеляційного суду Миколаївської області, викладених в ухвалі від 15.11.2011 року. Не було приділено уваги тому, що ОСОБА_5 за місцем роботи позитивно характеризується. Зазначає, що вчинення тяжкого злочину не є підставою для обрання особі запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Стверджує, що злочин вчинив ОСОБА_9, який написав явку з повинною, а ОСОБА_5 непричетний до скоєння даного злочину. Вказує, що ОСОБА_9 05.12.2011 року подав до прокуратури заяву про те, що явку з повинною він не писав і про те, що її підробили. Зазначає, що свої попередні свідчення ОСОБА_5 надав під тиском працівників міліції. Крім того, на думку апелянта ніяких обставин щодо можливості ОСОБА_5 ухилитися від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність, перешкоджати встановленню істини по справі судом не зясовувалось.

В своїх апеляціях захисник ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 просять постанову суду скасувати та винести нову постанову, в якій обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд з тих же підстав, що і захисник ОСОБА_4 доповнивши, що суд не врахував тяжку хворобу ОСОБА_5, який хворіє тромбофлебітом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4 на підтримку апеляцій, думку прокурора, який вважав постанову законною і обґрунтованою та просив залишити її без зміни, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції захисників та обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 148 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини по справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

За змістом ст.155 КПК України взяття під варту як запобіжний захід застосовується в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Разом з тим, відповідно до вимог закону, обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, само по собі, не є підставою для обрання особі найбільш суворого запобіжного заходу.

При обранні запобіжного заходу повинні досліджуватись всі обставини, передбачені в ст. 150 КПК України, тобто мають бути враховані вік обвинуваченого, стан здоровя, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання, попередні судимості, поведінка під час провадження в цій або іншій кримінальній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, вказані вимоги закону судом першої інстанції не були виконані.

При обранні запобіжного заходу суд фактично врахував лише тяжкість злочину та окремі дані щодо особи ОСОБА_5

Посилання суду про те, що даний запобіжний захід у виді взяття під варту доцільно обрати в звязку з тим, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність, а також перешкоджати встановленню істини по справі являються неконкретними і така доцільність нічим не обґрунтована.

Фактично, крім посилання суду на те, що ОСОБА_5 обвинувачується в скоєні тяжкого злочину, судимість останнього, інші підстави для обрання йому запобіжного заходу у виді взяття під варту судом не наведені та прийняте рішення не мотивоване.

Про це наголошувала коллегія суддів при попередньому розгляді апеляції і скасовуючи постанову судді, належним чином мотивувала своє рішення.

При повторному розгляді подання, суддя немаючи додаткових обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу та незважаючи на висновки вищестоящего суду , знову прийняла аналогічне скасованому рішення.

З наданих матеріалів слідує, що ОСОБА_5 працює менеджером-консультантом ВОП «Нарочний», за місцем свого проживання та роботи характеризується позитивно, страждає тяжкою хворобою тромбофлебітом.

Тому виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляції захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4, обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляції захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4, обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 2 грудня 2011 року, якою ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу взяття під варту змінити на підписку про невиїзд.

ОСОБА_5 з під варти звільнити.

Головуючий

Судді