Провадження № 1-кп/161/655/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 01 жовтня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002395, що надійшло з прокуратури м.Луцька 04.09.2015 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого:

1.02.03.2001 року Луцьким міським судом Волинської області за ст.ст.140 ч.3, 44, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки;

2.29.01.2003 року Луцьким міським судом Волинської області за ст.185 ч.3, 357 ч.3, 70, 71 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі, звільненого 26.12.2005 року на підставі постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2005 року, умовно-достроково на 3 місяці 2 дні;

3.20.02.2009 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 20.09.2012 р. на підставі постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 12.09.2012 р. з заміною невідбутої частини покарання на 160 годин громадських робіт; знятого з обліку КВІ 12.06.2013 р.;

4.09.01.2013 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст.185 ч.3, 71,72 КК України до 3 років 20 днів позбавлення волі, звільненого 01.12.2014 року на підставі ухвали Маневицького міськрайонного суду Волинської області від 24.11.2014 року, умовно-достроково на 11 місяців 12 днів.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , повторно, 12.08.2015 року близько 11.00 год., перебуваючи в приміщенні магазину "Араз", що по вул.Конякіна, 37б м.Луцька, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав з полиці магазину грошові кошти в сумі 2400 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємно викрав чуже майно, вчинене повторно.
Під час судового провадження між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , зокрема, 01.10.2015 року укладено угоду про примирення. Згідно з угодою сторони погоджуються про відсутність, на час її складання, матеріальних і моральних претензій з боку потерпілого, оскільки збитки повністю відшкодовані, та на об`єм визнання вини обвинуваченим, який повністю визнав винуватість у скоєнні інкримінованого злочину. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання за ч.2 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України остаточне покарання 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, згідно ст.12 КК України, віднесене до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, а потерпілий ОСОБА_4 , згідно письмової заяви, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами покарання, відповідає загальним правилам призначення покарань, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Угоду про примирення від 01.10.2015 року у кримінальному провадженні №0002395, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, призначивши покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.01.2013 року 6 (шість) місяців позбавлення волі, остаточно визначити до відбуття ОСОБА_6 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання та затримання обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередній домашній арешт, з забороною залишати місце свого проживання у певний період доби: з 15.00 год. до 08.00 год.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: