Справа № 405/6711/15-к

16 вересня 2015 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ «ОЗ» СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, має на утриманні малолітню дитину та онкохвору матір - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.85 КК України такого, що не має судимостей, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що 16.01.2015 року мешканці м.Херсон ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особи які були раніше судимими за вчинення незаконного заволодіння транспортних засобів, повторно за попередньою змовою між собою, діючи умисно з корисливих спонукань з незаконного заволодіння транспортним засобом марки ВАЗ 211140, прибули на власному автомобілі ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 в м. Кіровоград на вул. 50 років Жовтня 1-А, де розташована стоянка автомобілів біля торгового центру «Копілка».
Близько 16 год. 20 хв. ОСОБА_9 разом із ОСОБА_6 вибрали на стоянці транспортний засіб марки ВАЗ 211140 д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на правах власності гр. ОСОБА_10 , який у цей час перебував у торговому центрі «Копілка», вирішили незаконного ним заволодіти.
Крім цього, 23.03.2015 мешканці м.Херсон ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особи які були раніше судимими за вчинення незаконного заволодіння транспортних засобів, повторно за попередньою змовою між собою, діючи умисно з корисливих спонукань з незаконного заволодіння транспортним засобом марки ВАЗ 2110 прибули на власному автомобілі ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 в м. Кіровоград до кафе «Євро Азія», що розташоване по вул. Кірова 53 м. Кіровограда.
В період часу з 19 год. 20 хв. по 20 год. 00 хв. ОСОБА_9 разом із ОСОБА_6 вибрали припаркований транспортний засіб марки ВАЗ 2110, д.н.з. НОМЕР_3 , що належить на правах власності ОСОБА_11 , який у цей час перебував у приміщенні кафе «Євро Азія», вирішили незаконного ним заволодіти.
Діючи заздалегідь розробленим планом ОСОБА_6 став спостерігати за навколишньою обстановкою для можливого попередження у викритті злочинних дій сторонніми особами та власником транспортного засобу а ОСОБА_9 за допомогою заготовлених відмичок, ключів та спеціальних технічних засобів для блокування електронних систем захисту (сигналізації) автомобілів, підійшов до транспортного засобу ВАЗ 2110, д.н.з. НОМЕР_3 вартістю 127805,42 грн., де незаконно всупереч волі власника та без його відома проник до вказаного транспортного засобу та незаконно ним заволодів, та у подальшому ОСОБА_9 разом із ОСОБА_6 продали на запчастини вказаний транспортний засіб тим самим розпорядилися ним на власний розсуд.
Причетність ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: речовими доказами, показаннями потерпілих, результатами впізнання особи за фотознімками та іншими матеріалами кримінального провадження.
В діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 КК України, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 КК України, тобто у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.
Підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.
Метою і підставами застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років з конфіскацією майна; злочин, у якому він підозрюється є умисним, корисливим, вчинений за попередньою змовою групою осіб, що підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння; незаконно впливати на інших підозрюваних, зокрема, перебуваючи на свободі, матиме можливість визначити з іншими підозрюваними спільний план заходів надання свідчень у провадженні, в тому числі повідомлення неправдивих обставин щодо власних дій з метою заплутати слідство, затягнути розслідування; незаконно впливати на свідків вказаного кримінального провадження, зокрема, перебуваючи на свободі, матиме можливість, шляхом погроз та шантажу впливати на покази свідків; вчинити інше подібне кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним заволодінням транспортних засобів, так як підозрюваний своїми незаконними діями проявив схильність до скоєння злочинів у вказаній сфері; вчиняти інші дії з метою перешкоджання всебічному, повному і неупередженому встановленню істини по кримінальному провадженню.
Викладене в сукупності свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що за матеріалами кримінального провадження по відношенню до підозрюваного існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.
При цьому, враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так особисте зобов`язання не може бути застосовано в зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчинених злочинів та наслідкам, які були завдані вчиненням злочинів. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Крім того, обирати запобіжний захід відносно підозрюваного домашній арешт недоцільно, оскільки він в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання про тримання ОСОБА_6 під вартою із обранням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 40 мінімальних заробітних плат, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що викладені в клопотанні, захисника ОСОБА_4 , який заперечив проти тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 має малолітню дитину та онкохвору матір, а тому достатньо є застосування запобіжного заходу у вигляді застави, підозрюваного, який підтримав захисника, при цьому вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, вказав, що буде сприяти слідству, слідчий суддя прийшов до таких висновків.
14.09.2015 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного корисливого тяжкого злочину у сфері злочинів проти безпеки та експлуатації транспорту у вигляді: незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є тяжким, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавленням волі строком від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ст.177 КПК України, враховуючи серйозність підозри ОСОБА_6 , що свідчить про велику суспільну небезпеку вчиненого ним правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, вказані обставини надають слідчому судді обґрунтовані підстави дійти до висновку про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки санкція ч.2 ст.289 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років з конфіскацією майна, при цьому кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється ОСОБА_6 є умисним та корисливим, вчинений за попередньою змовою групою осіб, що підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння; незаконно впливати на інших підозрюваних, зокрема, перебуваючи на свободі, матиме можливість визначитися з іншими підозрюваними у спільному плані дій та заходів спрямованих щодо надання хибних свідчень у даному кримінальному провадженні, у тому числі повідомлення неправдивих обставин щодо власних дій з метою введення слідства в оману та/або затягування розслідування у даній справі; незаконно впливати на свідків вказаного кримінального провадження, а саме перебуваючи на свободі, матиме можливість, шляхом погроз, залякування і шантажу впливати на покази останніх; вчинити інше подібне кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним заволодінням транспортних засобів, так як підозрюваний своїми незаконними діями проявив схильність до скоєння злочинів у вказаній сфері; вчиняти інші дії спрямовані на перешкоджання органу досудового розслідування встановленню істини по кримінальному провадженню.
Вказане свідчить, що інші більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Отже, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Усі наведені обставини у їх сукупності, навіть із урахуванням позитивних даних про особу підозрюваного, не дають достатніх підстав застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою строком на 60 днів.
Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, при визначенні розміру застави, відповідно до положень ст. 182 КПК України, приймаються до уваги особа підозрюваного, його соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання та реєстрації та ризики, що встановлені вище. Керуючись ст.ст.176-197 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто з 18-30 год. 16.09.2015 року до 18-30 год. 14.11.2015 року.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 - з-під варти звільнити та покласти на обовязки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає або перебуває;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- уникнути від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.ч.8, 9 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1