Справа № 367/4182/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1105/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 28.09.2015

УХВАЛА
Іменем України
28 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 28.07.2015 року, яким :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Первомайське Котовського району республіки Молдова, гр. України, освіта неповна середня, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 24.12.2002 року Любашівським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та призначено іспитовий строк 2 роки; 11.09.2006 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 135 КК України до позбавлення волі строком 7 років 6 місяців; 17.12.2007 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 393, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 7 років 6 місяців, засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Вироком також вирішено питання про речові докази по справі.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину за наступних обставин.

28.05.2015 року, приблизно о 13.00 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_8 , за попередньою змовою з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом розриву плівки з полімерного матеріалу на дерев`яних воротах гаража, таємно проникли до будинку АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_11 , звідки намагалися викрасти будівельну мінеральну вату в кількості 39 листів, розміром 0,6х1м, товщиною 5см, та 44 листа розміром 0,6х1м, товщиною 10см, загальною вартістю 3495,00 грн., однак свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна з причин, що не залежали від їх волі не довели до кінця, оскільки ОСОБА_8 був затриманий на місці вчинення злочину власником будинку ОСОБА_11 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, призначити йому покарання на підставі ст.ст. 69, 75 КК України. Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що при призначені покарання судом не було враховано, що він не завдав потерпілому шкоди, на його утримання перебуває дружина та малолітній син, він перебував у тяжкому матеріальному стані.

Заслухавши суддю доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подані апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оскаржується.

Суд, розглянувши справу, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини та правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку суду, судом першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_8 враховано те, що він вчинив тяжкий злочин, характеризується посередньо, раніше притягався до кримінальної відповідальності та був засуджений за умисні злочини проти життя, має не зняту та не погашену судимість, обставину, які обтяжує покарання рецидив злочину, обставину, що пом`якшує покарання визнання вини.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України та не знаходить підстав для пом`якшення призначеного покарання та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги стосовно неврахування судом першої інстанції наявності у обвинуваченого на утриманні неповнолітньої дитини, в даному випадку не може вплинути на вид та розмір призначеного судом першої інстанції покарання, оскільки йому призначено мінімально можливе покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому, з врахуванням особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому пов`язаного з позбавленням волі. З даним висновком суду колегія суддів погоджується.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги стосовно того, що шкода потерпілому не заподіяна, поскільки судом враховані конкретні обставини справи та призначено мінімально можливе покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Доводи апеляційної скарги стосовно неврахування судом першої інстанції тяжкого матеріального стану обвинуваченого, колегія суддів знаходить безпідставними, поскільки ці його доводи нічим об`єктивно не підтверджені, а та обставини, що обвинувачений ніде не працював, не може бути обставиною, що пом`якшує покарання та суттєво впливає на його вид та розмір.

За таких обставин колегія суддів вважає вирок суду законним та обґрунтованим і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ірпінського міського суду Київської області від 28.07.2015 року щодо нього, без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженим з дня вручення копії ухвали.

С У Д Д І :