БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1-кп/356/4/16
Справа № 356/503/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.01.2016 Березанський міський суд Київської області у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Березань кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000225 від 12.03.2015 по обвинуваченню:
ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, мешканця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , не одруженого, освіта базова загальна середня, не працюючого, раніше притягався до кримінальної відповідальності:
- 04.06.2013 Березанським міським судом Київської області за ч.1ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
-30.04.2015 Березанським міським судом Київської області за ч.2ст.185 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;
- 23.06.2015 Березанським міським судом Київської області за ч.2ст.186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
за ч.2ст.15ч.3ст.185 КК України
В С ТА Н О В И В:
Органом досудового слідства ОСОБА_9 , обвинувачується в тому, що 11.03.2015 близько 14 години ОСОБА_9 проходив по вул. Семенівська м. Березань Київської області помітив будівлю гаража. У цей момент у ОСОБА_9 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 заліз на дах гаража відтягнувши у бік лист шифера через отриманий отвір заліз у середину. Перебуваючи у гаражі ОСОБА_9 помітив двигун автомобіля ЗАЗ - 965, який належить ОСОБА_8 , вирішив його вкрасти. Знайшов у гаражі необхідні інструменти, ОСОБА_9 почав розбирати вказаний двигун, але не довів свої дії до кінця оскільки був викритий та затриманий власницею.
Відповідно до висновку експерта №С-121 від 27.03.2015 вартість двигуна до автомобіля ЗАЗ-965, 1966 року випуску становить 800 гривень.
Таким чином, орган досудового слідства кваліфікував дії ОСОБА_9 , за ч.2ст.15 ч.3ст.185 КК, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно з проникненням у інше приміщення.
Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_9 дав суду показання та вказав, що , визнає частково свою вину в інкримінованому злочині, лише у тому, що проник у прибудову до гаража, але не мав намір розібрати та викрасти двигун. Він думав, що там багато горілки, тому заліз у приміщення через відкриту шиферину з метою вжиття спиртних напоїв та поспати у теплому місці . Але почув шум, злякався та заховався за діжку та дошки, і був знайдений власницею ОСОБА_8 її сином ОСОБА_10 та друзями останнього.
Потерпіла ОСОБА_8 допитана у судовому засіданні пояснила, що біля 13.00 години 11.03.2015, пішла з сином ОСОБА_10 , друзями сина ОСОБА_11 , ОСОБА_12 прибрати у прибудові до гаража. Підчас прибирання виявили у кутку за фанерою та діжкою ОСОБА_9 . Також поряд з діжкою виявили двигун та ключі, якими розбирався двигун.
Свідок ОСОБА_13 під час допиту показав, що весною, день саме приблизно не пам`ятає, за часом з 13.00-15.00 години, разом з матір`ю ОСОБА_8 , та друзями ОСОБА_14 , ОСОБА_15 прибирали у гаражі та прибудові до гаража, що знаходиться по вул. Семенівській у м. Березань. Побачили в приміщенні чоловіка ОСОБА_9 , який сидів прикрившись дошками та діжкою, у руках вказаного чоловіка була запальничка, поряд був двигун від автомобіля та ключі. Він не бачив, що ОСОБА_9 розбирав двигун ключами. Викликав міліцію.
Свідок ОСОБА_15 , у судовому засіданні дав показання та вказав, що навесні 2015 року, дату саме не пам`ятає, по часу біля 12.00 години дня, допомогав своєму другу ОСОБА_13 разом з його матірю ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , прибирати у гаражі , що знаходиться по вул. Семенівській у м. Березань. У гаражі та пристройці до нього був безлад, ОСОБА_13 сказав, що хтось є у гаражі, та вийшов, як виявилось, біля стіни сидів навприсяд обвинувачений ОСОБА_9 , прикритий дошками та синьою діжкою. Він собисто не бачив, що обвинувачений ОСОБА_9 розкручував ключами двигун, від автомобіля двигун був дуже великий та фізично підняти його не можна. Також додав, що на даху гаража є отвір прикритий шифером через який можна залізти до приміщення гаража.
Від допиту свідка ОСОБА_14 , заявленого стороною обвинувачення прокурор відмовився.
Стороною обвинувачення на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_9 , крім посилань на показання потерпілої та показання свідків у судовому засіданні надані та досліджені документи, що мають значення для встановлення факту і обставин вчиненого кримінального провадження, які долучені до справи, зокрема:
?протокол огляду місця події від 11.03.2015 з ілюстрованими фото таблицями до протоколу (а.с.70-72,а.с.73-74), відповідно до якого обєктом огляду є гараж розташований за адресою АДРЕСА_2 ..
?висновок експерта по судово - товарознавчій експертизі № С-121 від 27.03.2015 яким встановлено, що середня залишкова вартість двигуна до автомібіля ЗАЗ -965 складає 800 гривень. (а.с.32);
?протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_9 , понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 відповідно до якого Сташук розповів про обставини кримінального правопорушення. Відеозапис проведення слідчого експеременту від 16.04.2015 у кримінальному провадженні № 0000225 (а.с.54-56).
Протокол огляду місця події від 11.03.2015 з ілюстрованими фото таблицями до протоколу, суд оцінює критично, а саме фото №2 до протоколу, у зв`язку з тим, що з даного фото не вбачається де саме знаходиться предмет злочину - двигун до автомобіля ЗАЗ 965, крім того, на фото №3 до протоколу зображений предмет, на якому є серійний номер, і підпис несвідчить, що це є саме двигун. Однак, з даного фото суд не вбачає, що саме зображено, крім того, на фототаблицях до протоколу відсутнє зображення цілісного двигуна ЗАЗ 965, що є предметом даного злочину. У протоколі огляду місця події від 11.03.2015 не зазначено де саме у приміщенні гаража він був знайдений, розміри, чи є відбитки пальців, тощо. Тому, у суду виникають сумніви щодо достовірності та допустимості даного документу.
Висновок експертів судово - товарознавчої експертизи №С-121 від 27.03.2015 про середню залишкову вартість двигуна до автомобіля ЗАЗ-965, 1966 року випуску, яка становить 800 гривень, суд оцінює критично, у зв`язку з тим, що експертами дана середня оцінка вартості двигуна з урахуванням відсотку зношування станом на 11.03.2015, і викликає сумніви, що оцінка здійснена саме двигуна ЗАЗ-965, 1966 року, з серійним номером 252059 корпус якого вкритий іржею та має подряпини, не зазначено у придатному чи у непридатному стані було надано вказаний двигун на експертизу, що впливає на загальну вартість предмету злочину. Вартість предмету злочину має істотне значення при кваліфікації дій винного за ст.185 КК України, оскільки відповідальність за дрібну крадіжку передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 69 КПК України, експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України "Про судову експертизу" на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.
Крім того, висновок судово - товарознавчої експертизи №С-121 від 27.03.2015 складений та підписаний експертами ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Відомості про ОСОБА_18 відсунуті у Єдиному реєстрі атестованих експертів. Відносно ОСОБА_19 , згідно даних Реєстру атестованих судових експертів (інтернет ресурс http://rase.minjust.gov.ua/, доступ до якого є відкритим) то він має такий вид експертної спеціальності: дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, та відповідних документів, визначення оціночної вартості будівельних об`єктів і споруд.
Згідно ст. 9 Закону України «Про судову експертизу» атестовані відповідно до вищезазначеного закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України, особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть доручити її проведення лише тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів.
У відповідності до ч.3ст.10 Закону "Про судову експертизу" до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.
Таким експерт ОСОБА_18 згідно даних реєстру атестованих експертів в ньому не значаться, а ОСОБА_19 є атестований експерт, але має іншу спеціальність, що унеможливлює згідно ст.9,ч.3 ст. 10 Закону України "Про судову експертизу" проведення ними судово - товарознавчої експертизи.
Згідно ст. 89 КПК України, у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження.
Таким чином, дані вказаного висновку експертів №С-121 від 27.03.2015 суд не бере до уваги, оскільки вказаний висновок є недопустимим.
Дані протоколу проведення слідчого експеременту від 16.04.2015 за участю обвинуваченого ОСОБА_9 , та понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 суд визнає недопустимим доказом, виходячи з наступного.
Згідно вказаного протоколу проведення слідчого експеременту від 16.04.2015 у вступній частині не вказано адресу, за якою проводиться слідчий експеремент.
З відеозапису слідчого експемементу за участю підозрюваного ОСОБА_9 (а.с 56.) вбачається, що слідчий ОСОБА_20 зазначає, що слідчий експеримент відбувається взагалі на вул. Сонячна, далі під час проведення експерименту ОСОБА_9 вказав, йшов по вул. Семенівська у м. Березань, помітив гараж та вирішив щось вкрасти, показавши на гараж, підійшовши показав статисту рукою як залазив на дах, але після цього на дах не заліз, та усередину приміщення не зайшли. Крім того, під час слідчого експерименту потерпілої не було.
Згідно вимог ч.ч.1,5 ст.240 КПК України слідчий експеримент проводиться шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. В протоколі про проведення слідчого експерименту докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.
Слідчий експеримент, що проводиться у житлі, чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається у порядку, передбаченому цим Кодексом для розгляду клопотань про проведення обшуку у житлі чи іншому володінні особи.
Вказаний слідчий експеримент з обвинуваченим ОСОБА_9 був проведений та зафіксований без дотримання вимог ст.240 КПК України, оскільки був проведений без відтворення обвинуваченим дій, обстановки, обставин події проникнення у приміщення та викрадення двигуна ЗАЗ - 965. Слідчий експеримент проведений без потерпілої ОСОБА_8 - власниці гаража, згода власника відсутня.
Як вбачається з вказаного протоколу слідчого експерименту, обвинуваченому ОСОБА_21 було запропоновано розповісти про обставини злочину, а не запропоновано відтворення ним дій, обстановки, обставин події, як це передбачено ст.240 КПК України.
В протоколі слідчого експерименту фактично були зафіксовані показання обвинуваченого ОСОБА_9 , а дії, обстановка та обставини події, як це передбачено ст.240 КПК України, обвинуваченим відтворені не були, що потягло за собою відсутність в протоколі докладного викладення умов і результатів слідчого експерименту.
Крім того, під час слідчого експерименту була відсутня потерпіла ОСОБА_8 , їй належить гараж, що був об`єктом злочину. Дозвіл на проведення слідчого експерименту саме у приміщенні гаража суду не надано. Ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення слідчого експерименту не надано.
Отже, слідчий експеримент був проведений без дотримання вимог КПК України, а в протоколі, складеному за результатами його здійснення, всупереч ст.104 КПК України, відображені відомості, що не відповідають дійсним умовам та ходу процесуальної дії, в зв`язку з чим викладені в протоколі дані отримані з порушенням процесуального порядку та не можуть встановлювати фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, тому дані вказаного протоколу є недопустимим доказом і суд їх не бере до уваги.
Протоколи допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 26.03.2015, протокол допиту свідка ОСОБА_22 , від 26.03.2015, протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 25.03.2015 (а.с. 33-.37) суд не бере до уваги в силу положень ч.3ст.95 КПК України.
Крім того, слід зазначити, що речові докази під час розгляду справи для огляду суду надані не були, клопотань з цього питання не надходило, слід зазначити також, що при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження прокурор та інші учасники не клопотали також про дослідження речових доказів по даному кримінальному провадженню.
Допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідивши надані стороною обвинувачення та стороною захисту докази, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.17, 22, 23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст.321 КПК України здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямувавши судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст.337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку про виправдування обвинуваченого ОСОБА_9 за висунутим йому обвинуваченням з наступних підстав.
Суд вважає, що докази, на які покладається прокурор, як на підставу доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_9 не доводять вину обвинуваченого та не являються достатніми для визнання ОСОБА_9 винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обов`язок щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, передбачених ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України» Про ратифікацію Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» ( № 475/97-ВР). Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що « при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про практику Суду як джерело права». Так , у справі «Barbera Messegu and Jabardo v .Spain» від 06.12.1988 року( п. 146) Європейський Суд з прав людини встановив, що « принцип презумпції невинуватості вимагає , серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь- який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.( «Barbera Messegu and Jabardo v .Spain,judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, р.33, 77).
Також суд керується ч.3 ст.373 КПК України, за якою обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язок чого покладається на сторону обвинувачення, яка, відповідно до вимог ст.23 КПК України зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на їх допит перед незалежним та неупередженим судом.
Згідно зі ст. 95 ч. 4 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав у судовому засіданні або отриманих у порядку, передбаченому статей 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не довела винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Оскільки замах на крадіжку відноситься до кримінальних правопорушень з матеріальним складом та передбачає корисливий мотив - спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корисливу мету - збагатитися самому або незаконно збагатити інших, в долі яких зацікавлений винний, то суд вважає, що сторона обвинувачення в судовому засіданні не довела наявність у обвинуваченого корисливого мотиву та корисливої мети.
Суд вважає, що сторона обвинувачення не довела винуватість ОСОБА_9 поза розумним сумнівом, а всі сумніви щодо доведеності його вини, суд тлумачить на його користь, зокрема, щодо предмету кримінального правопорушення двигуна до автомобіля ЗАЗ 965 1966 року випуску, умислу обвинуваченого на його викрадення.
Цивільний позов не заявлений.
Судових витрат по кримінальному провадженню не має.
Долю речових доказів по справі суд вирішує згідно ст.100КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 371,373, 374-376 КПК України суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_9 визнати не винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.3ст.185 КК України та виправдати.
Речовий доказ двигун до автомобіля ЗАЗ-965 залишеного на зберіганні у власника ОСОБА_8 - повернути власнику; викрутку, 2 (два) розвідних ключі та монтировку, що зберігаються у кімнаті речових доказів Баришівського РВ ГУМВС України в Київській області - знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Березанський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1