АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 598/1262/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/399/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - на ухвалу
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах

апеляційного суду Тернопільської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 31 серпня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання адміністрації Збаразької ВК-63 про звільнення від відбування покарання за хворобою ОСОБА_7 , яка засуджена вироком Деснянського районного суду м.Києва від 29 грудня 2014 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Відмову у звільненні від відбування покарання суд мотивував тяжкістю вчиненого засудженою злочину та даними про її особу, яка за час відбування покарання характеризується негативно, була притягнута до дисциплінарної відповідальності і стягнення на даний час не зняте, а також тим, що стан засудженої не критичний і їй залишилось відбувати значний термін.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, просить звільнити її від покарання у зв`язку хворобою, врахувавши наявність у неї неповнолітньої дочки, батьків, вік яких перевищує 75 років, також той факт, що її чоловік перебуває у лавах Збройних Сил України, а також просить взяти до уваги й обставини які спричинили розвиток її хвороби в місцях позбавлення волі.

В запереченні на апеляційну скаргу старший прокурор прокуратури Збаразького району ОСОБА_8 просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на те, що відповідно до висновку медичної комісії стан здоров`я засудженої не є критичним і немає даних, що її хвороба перешкоджає подальшому відбуванню покарання. Вказує також, що засуджена відбула незначну частину покарання, характеризується негативно, раніше неодноразово судима.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду, прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, враховуючи, що від Збаразької ВК-63, яку було належними чином повідомлено про час і місце апеляційного розгляду, повідомлень та клопотань до апеляційного суду не надходило, перевіривши матеріали кримінального провадження та апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст.84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.2,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 "Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу" (зі змінами від 04.06.93р. та від 03.12.97р.) факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Вирішуючи питання про звільнення від дальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, крім осіб, які захворіли на хронічну душевну хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог і врахував, що засуджена за час відбування покарання характеризується негативно і їй залишилось відбувати значний термін, а також, що стан її здоров`я важкий, однак не критичний.

Крім того, аналізуючи доводи клопотання виправної колонії та додані до нього матеріали, колегія суддів приходить до переконання, що вони не містять достатніх даних, які мають значення для вирішення питання про дострокове звільнення від відбування покарання.

За змістом ч.2 ст.84 КК України при вирішенні цього питання суд зобов`язаний враховувати не тільки тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання і особу засудженого, але й інші обставини справи.

До таких обставин, на переконання колегії суддів, слід віднести ті обставини, які при звільненні від покарання або від подальшого його відбування можуть поставити засуджену в безвихідне становище, наприклад, відсутність постійного місця проживання, засобів для існування, рідних чи близьких осіб.

З наданих суду матеріалів та пояснень представника лікарської комісії в суді першої інстанції слідує, що засуджена ОСОБА_7 через наявні у неї захворювання самостійно пересуватися не може і крім лікування потребує також і стороннього догляду. У поданій апеляційній скарзі засуджена вказує, що у неї є неповнолітня донька та батьки похилого віку, а чоловік проходить службу в Збройних силах України.

Жодних даних про те, що після звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_7 буде забезпечено належне лікування і догляд, в матеріалах справи немає і в судовому засіданні таких даних також не встановлено.

Крім того, як з`ясовано під час апеляційного розгляду, клопотання в.о. начальника Збаразької ВК-63 від 26 серпня 2015 року відносно ОСОБА_7 , не відповідає вимогам п.п.3,7 Порядку підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою (розділ VI Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України 15 серпня 2014 року N1348/5/572, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2014 р. за N990/25767), згідно яких до складу спеціальної лікарської комісії входять начальник відділу (сектору) охорони здоров`я територіального органу ДПтС України, який є головою комісії, та чотири лікаря закладів охорони здоров`я ДКВС, які є членами комісії. На підставі висновку комісії начальник УВП, за якою значиться засуджений, протягом доби після отримання висновку комісії готує подання до суду про вирішення питання для звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою. До подання додаються: особова справа засудженого, медична карта N 003/о і висновок комісії. Зазначене подання протягом трьох діб погоджується з начальником територіального органу ДПтС України, яким створено комісію, та подається до суду.

Також, відповідно до розділу VI вказаного Порядку з урахуванням результатів проведеного лікування та заключного діагнозу комісія після медичного огляду засудженого робить висновок про наявність або відсутність у оглянутого захворювання, зазначеного в Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарань (далі за текстом Перелік захворювань), що затверджений цим же Наказом.

Згідно висновку спеціальної лікарської комісії від 21 серпня 2015 року, засуджена ОСОБА_7 знаходиться на стаціонарному лікуванні в міжобласній спеціалізованій туберкульозній лікарні при Збаразькій ВК-63 і їй встановлено наступний клінічний діагноз: Прогресуючий деструктивний вперше діагностований туберкульоз (23.07.2015р.) грудного відділу хребта, ускладнений напливними абсцесом та нижньою параплегією. Порушення функції тазових органів. Вперше діагностований туберкульоз (23.07.2015р.) верхньої частки зліва (інфільтративний) Деструкція-, МБТ-, М-, К в роботі, Гістологія 0, Резистентність 0 Категорія 1 Когорта 3 (2015). Хронічний гепатит С в стадії мінімальної активності. В 20.0. IV клінічна стадія.

Також, у висновку комісії вказано, що згідно п. 1.3. Переліку захворювань матеріали на засуджену ОСОБА_7 можуть бути подані на розгляд суду.

Разом з тим, вказаний пункт Переліку захворювань передбачає можливість звільнення засуджених від відбування покарання лише у разі встановлення у них наступних захворювань: Прогресуючий деструктивний туберкульоз хребта, великих кісток та суглобів, ускладнений амілоїдозом внутрішніх органів, двосторонній кавернозний туберкульоз нирок, ускладнений специфічним процесом сечовивідних шляхів і розвитком хронічної ниркової недостатності в термінальній стадії, що супроводжується цілковитою і стійкою втратою працездатності.

Тобто, як вбачається з висновку спеціальної лікарської комісії від 21 серпня 2015 року, саме таких захворювань які визначені пунктом 1.3. у засудженої ОСОБА_7 діагностовано не було.

Крім того, ні у висновку лікарської комісії, ні у клопотанні Збаразької ВК-63 про досторокове звільнення ОСОБА_7 не наведено жодних відомостей відносно можливості чи неможливості її подальшого лікування в умовах спеціалізованої лікарні, а також конкретних даних на підтвердження того, що наявна у засудженої хвороба перешкоджає відбуванню нею покарання і що подальше утримання її в місцях позбавлення волі загрожує її життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я та інших тяжких наслідків.

У зв`язку з наведеним колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженої та її звільнення від відбування покарання на підставі наданих матеріалів.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до п.п.9,10 розділу VI вищевказаного Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, у разі прийняття судом рішення про відмову у задоволенні подання про звільнення засудженого за хворобою такий засуджений з урахуванням його стану здоров`я продовжує лікування у лікарняному закладі або закладі охорони здоров`я. У разі погіршення стану його здоров`я подання про звільнення від відбування покарання протягом трьох діб погоджується з начальником територіального органу ДПтС України, яким створено комісію, та повторно подається до суду.

Зважаючи на усі вказані обставини в їх сукупності, враховуючи невідповідність поданих суду матеріалів вимогам закону та відсутність даних про те, що захворювання засудженої перешкоджає відбуванню нею покарання і її дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує її життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали про відмову в задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 31 серпня 2015 року - без змін.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2