АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження № 646/5272/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1651/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.06.2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою, клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балковська, Виселківського, Красноградського краю, Російської Федерації, громадянина Росії, росіянина, з неповною середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1. 20.08.2007 року Коропським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.27, ч.3 ст.149, ч.2 ст.27, ч.3 ст.303, ч.2 ст.27, ч.2 ст.15, ч.3 ст.149, 70 КК України до 9 років позбавлення волі,-

-залишено без задоволення.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення вказав, що ОСОБА_8 допускав порушення вимог режиму тримання, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, які у встановленому законом порядку не погашено, має 4 заохочення, за весь час перебування в місцях позбавлення волі, характеризується формально, в матеріалах особової справи відсутні відомості про те, з якого часу він працевлаштований в колонії. При цьому, будь-яких заяв засудженого щодо відмови від місця або умов роботи, визначених адміністрацією колонії відсутні.

Також суд зазначив,, що матеріали особової справи не містять відомостей про те, яким чином засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, а також відомостей, що цілі покарання досягнуті раніше ніж у строк покарання, визначений обвинувальним вироком суду у відношенні засудженого.

В апеляційних скаргах:
- захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 посилаючись на те, що суд першої інстанції при розгляді клопотання не прийняв до уваги те, що ОСОБА_9 №12 у 2014 -2015 році не представляла засудженого ОСОБА_8 до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або зміни невідбутої частини покарання більш м`яким, що є порушенням прав засудженого.

- засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з її необґрунтованістю, а також у зв`язку з тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а вивчення його особової справи проводилось одностороннє.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора про необхідність залишення апеляції без задоволення вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги засудженого та його захисника не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, якщо засуджений добросовісною поведінкою і відношенням до праці довів своє виправлення; умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим не менш 3/4 строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Послання засудженого на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а вивчення його особової справи проводилось одностороннє, колегія суддів вважає надуманими.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_8 , він характеризується, як особа, яка на шлях виправлення не стала, постійно порушує порядок відбування покарання, не бере участь в суспільно-корисній праці, негативно впливає на інших засуджених, своєї вини в скоєному злочині не визнає.

Також, за період відбування покарання ОСОБА_8 має 23 непогашених стягнення, а саме, 29.03.2013 року, 04.04.2013 року, 18.04.2013 року, 22.04.2013 року, 15.06.2013 року, 19.06.2013 року, 23.08.2013 року, 25.08.2013 року 03.09.2013 року, 13.09.2013 року, 12.03.2014 року, 13.03.2014 року, 08.05.2014 року, 26.05.2014 року, 26.05.2014 року, 08.07.2014 року, 24.12.2014 року, 11.05.2015 року, 12.05.2015 року, 14.05.2015 року, 27.07.2015 року, 28.07.2015 року, 03.08.2015 року та має всього 4 заохочення 24.08.2009 року, 11.01.2010 року, 17.01.2011 року, 04.07.2011 року.

З огляду на те, що основною і першочерговою умовою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є відповідно до ст. 81 КК України фактичне відбуття ним певного визначеного строку, наявність у засудженого заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Також суд першої інстанції правильно вказав, що матеріали особової справи не містять відомостей про те, яким чином засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, а також відомостей, що цілі покарання досягнуті раніше ніж у строк покарання визначений обвинувальним вироком суду щодо засудженого.

Разом з тим, як вбачається з викладеного засуджений ОСОБА_8 має 23 непогашених стягнення за порушення при відбуванні покарання у виправній колонії.

Посилання суду першої інстанції у мотивувальній частині вироку, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 є передчасним без прийняття рішення в порядку визначеному ст.81 КК України позбавлений підстав, оскільки засуджений, його захисник не позбавлені права згідно чинного законодавства звертатися в суд з таким клопотанням, без рішення комісії.

За таких обставин апеляційні скарги захисника і засудженого підлягають частковому задоволенню, а вказаний висновок суду підлягає виключенню з мотивувальної частини ухвали.

У зв`язку із зазначеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали клопотання і обґрунтовано дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_8 не довів свого виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.06.2015 року змінити, виключити з мотивувальної частини ухвали висновок суду про неможливість розгляду клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 .

В іншій частині зазначену ухвалу залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а ОСОБА_8 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:
Судді: