Провадження № 1-кп/317/26/2016
Справа № 317/2832/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2016 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001368 від 23.07.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гасанівка Вільнянського району Запорізької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 12.05.2010 р. за ч. 1 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік. 18.10.2011 року випробувальний термін скасований, направлений для відбуття покарання в місця позбавлення волі строком на 1 рік. Звільнився 18.10.2012 р. за відбуттям строку покарання;
вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 13.12.2013 р. за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік;
вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 24.02.2014 р. за ч. 2 ст. 297, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 22.04.2015 року відповідно до ухвали Оріхівського районного суду Запорізької області згідно ст. 81 КК України умовно-достроково, невідбутий термін 5 місяців 14 днів;
вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2015 р. за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
18.07.2015 року приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, прибув до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де зламавши двері проник до зазначеного будинку, звідки таємно викрав брухт чорного металу загальною вагою 75 кг, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 1803 від 30.07.2015 року складає 208 грн. 50 коп., який почергово переніс на вулицю за межі домоволодіння, отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном.

Таким чином, внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було завдано матеріальні збитки на загальну суму 208 грн. 50 коп.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю , підтвердив усі фактичні обставини, які містяться в обвинувальному акті, не оспорював час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини кримінального правопорушення та пояснив, що коли проходив біля будинку, побачив, що двір поріс бур`яном. Проник до домоволодіння, зламав двері у будинку, та виніс з будинку металобрухт, який в подальшому продав приблизно за 300 гривень, грошима розпорядився на власний розсуд. У вчиненому розкаявся.

Оскільки обвинувачений дав показання в яких повністю визнав свою вину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурора, який вважав, що можливо розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого та його захисника, які також не заперечували проти вказаного порядку розгляду провадження, а також з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, який раніше неодноразово судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно. Також суд враховує думку потерпілого, який просив призначити ОСОБА_4 мінімальне покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив.

За таких обставин, враховуючи особу обвинуваченого, думку захисника, прокурора, зважаючи на наслідки злочину, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив даний злочин до винесення попереднього вироку Жовтневим районним судом м. Запоріжжя від 17.12.2015 р., остаточне покарання має бути визначено йому за правилами ч. 4 ст. 70 КК України із застосуванням ст. 72 КК України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 був звільнений умовно-достроково на строк 5 місяців 14 днів, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутого покарання, що призначене йому вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 24 лютого 2014 року.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 остаточного покарання у вигляді позбавлення волі буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Цивільний позов не заявлено.

Документально підтверджені процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи в сумі 184 грн. 14 коп. підлягають стягненню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави, оскільки залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Суд вважає за необхідне обрати за клопотанням прокурора відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі до набрання вироком законної сили, оскільки відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України із застосуванням ст. 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2015 р. та призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років 10 (десяти) днів позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 24 лютого 2014 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі.

Початок строку відбуття покарання відраховувати з 05 листопада 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи в сумі 184 грн. 14 коп. (сто вісімдесят чотири грн. 14 коп.).

Речові докази металеві вироби вагою 75 кг, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 як законному власнику.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно ч. 3 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1