АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/460/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/167/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянула в судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Ленінського відділу Харківської прокуратури № 1 Харківської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 1 лютого 2016 року.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Ленінського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного за ч.2 ст. 187 КК України ОСОБА_7 , 1997 року народження, громадянина України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а застосовано більш м`який запобіжний захід домашній арешт, строком на два місяці, з покладанням на нього обов`язків не покидати житло буд. АДРЕСА_1 в період часу з 21.00 год. до 07.00 год. наступного дня, прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою та повідомляти їх про зміну свого місця проживання.

ОСОБА_10 повідомлено про підозру в тому, що він 21 січня 2016 року за попередньою змовою та у групі з ОСОБА_11 , діючи у відповідності до заздалегідь розробленому плану, прийняв участь в розбійному нападі на ОСОБА_12 : приблизно о 20 годин 30 хвилин разом із ОСОБА_11 прийшов до під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , де залишаючись на відстані близько 150 метрів спостерігав за діями ОСОБА_13 , а той, погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, з використанням ножа, заволодів майном ОСОБА_12 мобільним телефоном марки «iPhone» вартістю (зі слів потерпілого) 10500 грн., який в подальшому забрав собі ОСОБА_10 , та розпорядився ним на власний розсуд.

Застосовуючи до ОСОБА_10 вказаний запобіжний захід слідчий суддя послався на обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у кримінальному правопорушенні, а також на існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, але вважав достатнім для запобігання цим ризикам застосування до ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання його під вартою, враховуючи, що він раніше не був судимим, має постійне місце проживання, навчається в Харківському машинобудівному коледжі на денній формі навчання.

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_10 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що застосування до ОСОБА_10 , домашнього арешту не може запобігти заявленим ризикам: незаконного впливу на потерпілого і свідка.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення підозрюваного ОСОБА_10 і його захисника ОСОБА_8 проти її задоволення та дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів не знаходить підстав до задоволення апеляційної скарги.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про :

1). наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2). наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 171 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

3). Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, згідно з частиною четвертою статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В обґрунтування неможливості застосування до ОСОБА_14 більш м`якого запобіжного заходу, ніж його тримання під вартою, для запобігання заявленим ризикам, прокурор посилається на характер самих ризиків, чого, у розумінні ч.4 ст. 1894 КПК України не є достатнім.

Тому, висновок слідчого судді про те, що надані стороною обвинувачення докази не доводять обставин, які б свідчили про недостатність застосування до ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу ніж його тримання під вартою для запобігання заявленим ризикам, колегія суддів вважає переконливим, а застосування до ОСОБА_10 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту таким, що не суперечить вимогам ч.4 ст. 199 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора Ленінського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 1 лютого 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді: