Справа №1-286/10
Провадження №б/н
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2010 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О.

при секретарі Івасюк Н.М.

з участю прокурора Орлецького В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у заді суду м.Кіцмань справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого мененжером туристичного агенства, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 24.10.2010 року приблизно о 22:30 год. перебуваючи на території АЗС «Колвік», що розташована в с.Лашківка Кіцманського району Чернівецької області, на грунті раптово виникнувших неприязних відносин вчинив суперечку з ОСОБА_2, в ході якої ОСОБА_1Б, діючи умисно наніс один удар в кисть лівої руки ОСОБА_2, в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді відриву фрагмента основ сусідніх фаланг 2-3-4 - го пальців, що згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які призвели до тривалого розладу здоров'я.

Свою вину у вчиненому злочині підсудний визнав повністю, розкаявся і надав суду покази, що він 24.10.2010 року біля 22 години разом з ОСОБА_3 перебували на АЗС «Колвік», що в с.Лашківка Кіцманського району. На території даної АЗС між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які також перебували там, почалася словесна суперечка так як між ними давно були неприязні стосунки. Вході суперечки між ними почалася бійка під час якої вони наносили один одному удари руками, разом впали на землю та качалися.

Тоді він та ОСОБА_3 хотіли їх розборонити. В цей час до них підійшли невідомі йому чоловік та жінка, як пізніше з»ясувалось, ОСОБА_6 та ОСОБА_2, які також хотіли їх розборонити.

Під час цього конфлікту між ним та ОСОБА_2 раптово виникла словесна суперечка та неприязні стосунки в результаті чого він наніс один удар правою ногою в ліву руку ОСОБА_2 в область долоні. Від вказаного удару ОСОБА_2 сильно закричала і він та ОСОБА_3 втекли додому. Що було далі він не знає.

Окрім повного визнання вини підсудним, його причетність до вчинення інкримінованого злочину підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_2., показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_3, а також змістом досліджених в судовому засіданні письмових доказів, а саме: протоколом усної заяви ОСОБА_2 від 26.10.2010 року з якої видно, що 24.10.2010 року приблизно о 22:00 год. на АЗС «Колвік» в с.Лашківка її побив невідомий (а.с.5); заявою потерпілої ОСОБА_2 про те, що вона претензій до ОСОБА_1, не має всі збитки їй відшкодовані (а.с.22); протоколом відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_1 з якого вбачається, що він показав місце та механізм спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_2 (а.с.46); висновком судово-медичної експертизи № 426-Е від 05.11.2010 року з якого видно, що у ОСОБА_2 маються тілесні ушкодження у вигляді відриву фрагмента основ сусідніх фаланг 2-3-4 - го пальців, що виникли внаслідок нанесення одного удару взутою ногою в ділянку лівої китиці, можуть відповідати терміну на 24.10.2010 року і відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які призвели до довготривалого розладу здоров'я.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 надала суду покази, що 24.10.2010 року біля 22:30 год. до її чоловіка ОСОБА_6 на мобільний телефон зателефонував його племінник ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та повідомив, що на АЗС «Колвік» в с.Лашківка його б'ють троє осіб одного з яких він знає в обличчя.

Після цього вона з чоловіком приїхали на АЗС «Колвік» с.Лашківка. Вийшовши з автомобіля вони побачили що на території АЗС ОСОБА_4 наносить удари руками ОСОБА_5 Вони обоє лежали на землі та перекочувались. Поряд з ними стояли ще двоє невідомих хлопців, як пізніше з»ясувалось це ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Вони з чоловіком підійшли до них та хотіли розборонити. В цей час між нею та ОСОБА_1 виникла словесна суперечка вході якої останній наніс їй один удар правою ногою в ліву китицю руки. В цей момент вона відчула різку біль в суглобах пальців лівої руки і сильно закричала.

Після нанесеного удару ОСОБА_1 та ОСОБА_3 втекли, куди саме вона не бачила.

Після нанесеного удару у неї сильно боліли пальці лівої руки і наступного дня вона звернулась в Кіцманську ЦРЛ, де їй зробили знімки та виявили відрив фрагмента основ сусідніх фаланг 2-3-4 - го пальців.

Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_1 вона не має, всі збитки їй відшкодовані підсудним.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 426-Е від 05.11.2010 року вбачається, що у ОСОБА_2 маються тілесні ушкодження у вигляді відриву фрагмента основ сусідніх фаланг 2-3-4 - го пальців, які виникли внаслідок нанесення одного удару взутою ногою в ділянку лівої китиці, можуть відповідати терміну на 24.10.2010 року і відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які призвели до довготривалого розладу здоров'я.

Висновки цієї експертизи є повними, із наданням чітких відповідей на поставлені запитання, науково обґрунтованими та узгоджуються по змісту із показаннями потерпілого, свідків та інших доказів по справі, тому суд бере його до уваги, як доказ доведеності вини підсудного.

Оцінюючи в сукупності всі здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України, оскільки він умисно спричинив ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що призвело до тривалого розладу здоровя.

Обираючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, його відношення до скоєного діяння, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, його примирення з потерпілою, відсутність притензій з боку потерпілої, добровільне відшкодування завданих збитків, позитивну характеристику з місця проживання (а.с. 45), що раніше не судимий (а.с. 41), і приходить до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання буде призначення покарання, не повязаного з позбавленням волі і до нього слід застосувати ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, а також покласти на нього обовязки передбачені ст. 76 КК України.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_1, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілій завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1 по справі, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

Зобовязати ОСОБА_1 не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися для реєстрації.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на орган кримінально-виконавчої системи за місцем проживання засудженого.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

Суддя: