Справа № 738/1555/15-к
№ провадження 1-кп/738/134/2015
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена кримінальне провадження №0000336 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена Менського району Чернігівської області, громадянина України, українця, маючого середньо-технічну освіту, проживаючого в АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого рубачем ПСК «Ринок Менської райспоживспілки», маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
Досудовим рослідуванням встановлено, що ОСОБА_5 з 22 травня 2000 року проходив строкову військову службу у Збройних Силах України., де здобув військову спеціальність. Звільнившись 26 вересня 2002 року у запас, перебував на військовому обліку, як військовозобов`язаний у запасі в ІНФОРМАЦІЯ_2 у званні «солдат».

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ОСОБА_5 будучи військовозобов`язаним, що знаходиться в запасі, на виконання Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15 від 14 січня 2015 року, підлягав призову на військову службу, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією за ст. 336 КК України. Всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою ухилення від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажання їх настання, 06 серпня 2015 року ОСОБА_5 не з`явився до Менського РВК за призовом на військову службу у Збройні Сили України по частковій мобілізації.

Обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, а саме: ухилення від призову за мобілізацією.

29 вересня 2015 року на підставі ч.1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості.

Відповідно до угоди обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_6 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 336 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ст. 336 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 1 рік із покладенням обов`язку, передбаченого ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.

Угодою передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ст. 336 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Під час розгляду справи з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості з`ясував, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України. Обвинувачений ОСОБА_5 цілком та в повній мірі розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам загальних засад призначення покарання.

Речові докази, процесуальні витрати, цивільний позов по справі відсутні.

Відносно ОСОБА_5 запобіжний захід не обирати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 371, 374 375, 475 КПК України суд,

У Х В А Л И В :
Угоду від 24 вересня 2015 року по кримінальному провадженню № 1-кп/738/134/2015 про визнання винуватості затвердити.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання , періодично з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1