Справа №2014/3324/12
Пр. № 1/621/53/13
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2013 року року Зміївський районний суд, Харківської області, в складі:

головуючого - Бібіка О.В..,

за участю секретаря - Онацької В.В., Черепахи В.В.,

з участю прокурора - Макаренка М.М., Власенко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Змієва Харківської області, кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Федерації, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, пенсіонера, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого,

за ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

15 червня 2012 року близько 17-30 години , керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1, зареєстрованого його імя ОСОБА_2 рухався по вул.. Харківській в м. Змієві Харківської області з боку м. Харкова в бік м. Змієва. Наблизившись до автозаправної станції, що знаходиться по вул. Харківській водій ОСОБА_1 зупинив автомобіль на правому узбіччі, а потім не пересвідчившись у безпеці руху, виїхав на полосу руху і рухаючись зі швидкістю 15-20 км/год, почав здійснювати маневр повороту наліво, тим самим грубо порушуючи вимоги п.п. 1.5, 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, згідно яких п.1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Виїхав на полосу, призначену для руху зустрічного транспорту, де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21110, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в зустрічному йому напрямку з боку м. Змієва в бік м. Харкова.

Після чого, автомобіль ВАЗ-21110, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 виїхав на полосу зустрічного для нього руху, де зіткнувся з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався з боку м. Харкова.

Внаслідок зіткнення указаних транспортних засобів, пасажиру автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_5, відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 231-Зм/12 від 23.07.2012 року були заподіяні тілесні ушкодження небезпечні для життя у виді закритої черепно-мозкової травми, дільниці травматичного набряку мяких тканин в лобно-темінній області справа і зліва, крововиливи мяких покривів голови з середини лобно-темінній області справа і зліва, травматичних внутрічерепних крововиливів, набряку, набухання з дислокацією стволової частини головного мозку, закритої тупої травми грудної клітки у виді закритих косо-поперечних переломів, масивним крововиливом мяких тканин в зоні вищевказаних переломів, травматичного ушкодження париєтальної і весциральної плеври, дефектів тканин лівої і правої легені, закритого косо-поперечного правої стегнової кістки у нижній третині з повним ушкодженням компактного засобу з масивним крововиливом мяких тканин в зоні вищевказаного перелому та малок рівя судин на розрізі, від яких потерпіла померла на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Водію автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_4, згідно висновку судово-медичної експертизи № 296-ОКЛ/12 від 24.07.2012 року були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, як такі, що викликали тривалий розлад здоровя у виді численних саден мяких тканин верхніх та нижніх кінцівок, закритого перелому-вивиху лівого тазобедреного суглоб перелому криші вертлюжної впадини зліва, закритого перелому головки лівої стегнової кістки зліва.

Пасажиру автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи № 3428-Ая/12 від 24.07.2012 року були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, як такі, що викликали тривалий розлад здоровя у виді саден на обличчі, відкритого переломо-вивиху лівого лучезапясного суглобу з відривом шиловидного відростка ліктьової кістки зі змішенням кісних відломків, забою грудної клітки із саднами на тулубі, ускладнені посттравматичною гіповентиляційною осередку дрібноочаговою плевропневмонією нижньої частини лівої легені.

Порушення Правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_1 виразилось у тому, що він, керуючи технічно справним транспортним засобом, перед зміною напрямку свого руху, здійсненням маневру повороту наліво, не зайняв відповідне крайнє положення на проїжджій частині, не пересвідчився в безпеці даного маневру, виїхав на полосу, призначену для руху зустрічного транспорту, не дав дорогу автомобілю НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_3, який рухався у зустрічному йому напрямку, створивши небезпеку для інших учасників дорожнього руху і допустив з ним зіткнення, після чого відбулось зіткнення автомобіля НОМЕР_6 з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, в результаті чого була смертельно травмована пасажир автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_5, потерпілим ОСОБА_4, ОСОБА_6 були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Дії водія ОСОБА_1 знаходяться у причинному звязку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 визнав себе винним у вчиненні вищеописаного суспільно-небезпечного діяння частково, та підтвердив свої показання, дані в ході досудового слідства. В скоєному щиро кається. Пояснив, що 15 червня 2012 року близько 17 год. 30 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 по вул.. Харківській в м. Змієві Харківської області з боку м. Харкова в бік м. Змієва.. Наближаючись до Змієва зупинився на узбіччі по ходу свого руху, відкрив бензобак, а потім, переконавшись у безпеці, виїхав знову на проїжджу частину, наблизившись до центру дороги і включив лівий поворот. Коли він під'їхав до середини, то призупинився, подивився, що зустрічний автомобіль знаходиться від нього на значній відстані. Розуміючи, що він встигає проїхати, продовжив рух. Слідував він зі швидкістю, здійснюючи даний маневр, не більше 15 - 20 км / ч. Однак, коли він проїхав зустрічну смугу і закінчив маневр, то почув удар в праву задню частину свого автомобіля. Після удару машину відкинуло на бордюр і вона зупинилася. Коли він отямився, то почув крики про допомогу. Вийшов із салону і побачив, що сталося ще одне зіткнення, тобто зіткнувся той автомобіль, з яким у нього відбувся контакт, із зустрічним для нього автомобілем. Він підійшов ближче і побачив, що в обох машинах травмовані люди, а в автомобілі темно-зеленого кольору загинула жінка пасажир. Він допомагав усім вибратися і залишався на місці ДТП до приїзду слідчої групи. У його присутності були складені схема і протокол огляду місця події, в яких він проставив свої підписи.

Крім власного визнання вини підсудним, його причетність до інкримінованого злочину підтверджена наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами.

- Показаннями потерпілого ОСОБА_7, який пояснив, що його батьки 15.06.2012 р. на машині поїхали в м. Харків. Повертаючись додому, сталося ДТП, в якому загинула його мати ОСОБА_5. Зі слів його батька йому стало відомо, що коли він керував автомобілем і слідував по автодорозі в м. Зміїв, перед АЗС, він побачив, що праворуч від нього, з під'їзної дороги, несподівано виїхав автомобіль ВАЗ і тут же стався удар. Як і що сталося, батько повідомити не зміг, сказавши, що все відбулося дуже швидко. Мати вони поховали на місцевому кладовищі 16 червня.

- Показаннями потерпілого ОСОБА_6, який пояснив, що 15 червня 2012 він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_3, якого попросив відвезти ОСОБА_8. разом з інструментом на автомобілі ОСОБА_6 додому в м. Харків. ОСОБА_3 погодився і вони поїхали всі втрьох. Автомобіль до ДТП був у технічно справному стані. За кермом знаходився ОСОБА_3, ОСОБА_6 сидів на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_9 сидів приблизно посередині ззаду. Рухалися по автодорозі з боку м. Зміїв у напрямку м. Харків, слідували в потоці транспорту. У зустрічному напрямку також слідував потік транспорту. Швидкість руху їх автомобіля не більше 80 км / год, вони слідували приблизно на відстані 1 м від правого краю дороги. Коли вони наближалися до АЗС, то попереду них транспорту не було. А в зустрічному напрямку рухався вантажний автомобіль. У якийсь момент він побачив, що з узбіччя зустрічної смуги руху виїжджає автомобіль жовтого кольору, який спочатку виїхав на свою смугу руху, а потім, став перетинати їх смугу руху, не включивши показник повороту. ОСОБА_3 встиг натиснути на гальмо, але уникнути зіткнення не зміг. Що було далі, після цього удару, потерпілий не зміг вказати. Коли зміг підняти голову, то зрозумів, що у нього розбита голова, текла кров. ОСОБА_3 і ще які люди допомогли йому вибратися з салону. Його поклали на узбіччя, через деякий час приїхала машина швидкої допомоги, яка госпіталізувала його в медичний заклад. Вже перебуваючи в лікарні йому стало відомо, що після зіткнення з автомобілем ВАЗ жовтого кольору, їх викинуло на смугу зустрічного руху, де сталося ще одне зіткнення з автомобілем ВАЗ, в якому знаходився водій і його дружина. Остання померла на місці події.

Із оголошених в судовому засіданні показань потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що до подій 15 червня 2012 він проживав спільно зі своєю дружиною ОСОБА_5, яка трагічно загинула в результаті ДТП. У той день приблизно в 17-30 ч. він слідував на своєму автомобілі НОМЕР_7, з боку м. Харків в напрямку м. Зміїв. Його дружина сиділа на передньому пасажирському сидінні. Він слідував по своїй смузі руху зі швидкістю близько 50-55 км / ч. Проїжджа частина дороги була сухою, погода стояла ясна. Наближаючись до автозаправної станції, спускаючись з гірки, він рухався накатом.. У цей час він побачив, що праворуч від нього, по грунтовій дорозі, рухається автомобіль ВАЗ-21013 бежевого кольору, який рухався в напрямку траси. Автомобіль зупинився на узбіччі. В цей же час, в зустрічному йому напрямку рухався також автомобіль. Тут же, несподівано для нього, автомобіль бежевого кольору, який простояв близько 10 сек., відновив рух і став рухатися по діагоналі до заправки. Він встиг перетнути його смугу руху, а він продовжував рух і тут же відбулося зіткнення.

Як рухався зустрічний автомобіль до моменту зіткнення, ОСОБА_4 вказати не зміг. Як сталося зіткнення бежевого автомобіля ВАЗ із зустрічним для ОСОБА_4 автомобілем, не бачив, чув, що стався удар. Гальмування він застосувати не встиг. Відчув удар, головою вдарився об лобове скло, на деякий час втратив орієнтири. Коли отямився, покликав дружину по імені, але вона ознак життя не подавала (Т.1 а.с. 32-33).

- Показаннями свідка ОСОБА_3, який пояснив, що 15.06.2012 р. приблизно о 16-30 год. він повернувся з роботи і йому зателефонував його знайомий ОСОБА_6, який попросив відвезти на його автомобілі ОСОБА_8., в м. Харків. При цьому ОСОБА_6 йому повідомив, що не може керувати своїм автомобілем, тому що вживав пиво. ОСОБА_3 погодився і вони виїхали в м. Харків. ОСОБА_6 сидів попереду, ОСОБА_8. ззаду. Він слідував по автодорозі в напрямку м. Харків по своїй смузі зі швидкістю близько 80 км / год. на відстані близько 0,5 м від правого краю проїзної частини. Видимості його нічого не заважало. Погода була суха і ясна. Попереду нього, в попутному напрямку слідував якийсь легковий автомобіль, але видимості він не обмежував. У зустрічному йому напрямку також слідував транспорт. У якийсь момент він побачив, що зліва від нього, з узбіччя, виїжджає легковий автомобіль ВАЗ, який спочатку перебудувався на свою смугу руху, а потім, без включення поворотника, став рухатися по їх смузі руху. Він встиг лише натиснути на гальмо і тут же відбулося зіткнення. При контакті він вивернув кермо вліво, внаслідок чого їх автомобіль і вилетів на смугу зустрічного руху, де стався ще один удар.

- Показаннями свідка ОСОБА_8, який пояснив, що 15 червня 2012 приблизно в 17-30 ч. вони на автомобілі попрямували в м. Харків. ОСОБА_3. керував автомобілем, ОСОБА_6 сидів поруч з ним, він. на задньому сидінні. Вони рухалися по автодорозі зі швидкістю близько 60 км / год. приблизно посередині своєї смуги руху. У попутному напрямку попереду них на великій відстані були транспортні засоби, чи був транспорт в зустрічному їм напрямку свідок вказати не зміг, тому що не особливо спостерігав за проїзною частиною дороги. У якийсь момент він побачив, що прямо перед ними знаходиться автомобіль ВАЗ бежевого кольору, який рухався зліва направо по ходу їх руху, як він зрозумів, з під'їзної дороги в напрямку автозаправки, яка розташовувалася праворуч від них по ходу руху. Даний автомобіль він побачив, коли до зіткнення залишалися секунди, він лише встиг сховатися за сидіння водійського місця і тут же стався удар. Що було далі він не пам'ятає, тому що він вилетів вперед і головою розбив лобове скло. Перебуваючи на місці події, коли він став адекватно сприймати що відбувається, зрозумів, що після зіткнення з ВАЗом бежевого кольору, вони вилетіли на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення з автомобілем темно-зеленого кольору, в якому загинула жінка пасажир.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_10 підтримав висновки, викладені ним у транспортно-трасологічній та авто технічній експертизах щодо механізму ДТП, та дій водіїв у дорожній обстановці, що склалась, при чому урахував при експертному дослідженні пояснення всіх водіїв та дані, викладені у протоколі огляду місці події та схемі, доданій до нього.

- Висновком судово-медичної експертизи № 231-Зм/12 від 23.07.2012 р., згідно з якою ОСОБА_5 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді ділянки травматичного набряку м'яких тканин в лобно-тім'яної області справа і зліва, крововилив м'яких покровів голови з боку їх внутрішньої поверхні в лобно-тім'яної області справа і зліва, травматичних внутрішньочерепних крововиливів, набряку, набухання з дислокацією стовбурової частини головного мозку, закритої тупої травми грудної клітки у вигляді закритих косо-поперечних переломів масивної крововилив м'яких тканин в зоні вищевказаних переломів, травматичного пошкодження парієтальної і вісцеральної плеври, дефектів тканини правого і лівого легкого, закритого косо-поперечного перелому правої стегнової кістки в нижній третині з повним Пошкоджено компактного речовини, з масивною крововилив м'яких тканин в зоні вищевказаного перелому і недокрів'ям судин на розрізі . Причиною смерті ОСОБА_5 з'явилася вищевказана поєднана тупа травма тіла ( Т.1а.с. 94-96)

- Висновком судово-медичної експертизи № 296-ОКБ/12 від 24.07.2012 р., згідно з якою потерпілому ОСОБА_4 були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров'я у вигляді множинних саден м'яких тканин верхніх і нижніх кінцівок, закритого переїли-вивиху лівого кульшового суглоба, перелому даху вертлюгової западини зліва, закритого перелому головки лівої стегнової кістки зліва ( Т.1а.с.106-109)

- Висновком судово-медичної експертизи № 3428-ая/12 від 24.07.2012 р., згідно з якою потерпілому ОСОБА_6 були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров'я у вигляді саден на обличчі, відкритого переломо-вивиху лівого лучезапястного суглоба з відривом шіловідного відростка ліктьової кістки зі зміщенням кісткових відламків, забиття грудної клітини із саднами на тулубі, що ускладнилися посттравматичної гіповентіляціонноі мелкоочаговой плевропневмонией нижньої частки лівої легені. ( Т.1 а.с.111-113)

- Висновком транспортно-трасологічної експертизи № 452/12 від 26.07.2012 р., де вказано, що кут між поздовжніми осями автомобілів Вае-21013 і ВАЗ-21110 у момент первинного контакту був близько 165 градусів. Кут між поздовжніми осями автомобілів ВАЗ-21110 і ВАЗ-21101 у момент первинного контакту був близько 155 градусів. Місце зіткнення автомобілів ВАЗ-21013 і ВАЗ-21110 розташовувалося на відстані близько 28,1 м від опори ЛЕП № 366 і на відстані близько 5,8 м від лівого краю проїзної частини по напрямку руху до м. Харків. Місце зіткнення автомобілів ВАЗ-21110 і ВАЗ-21101 розташовувалося на відстані близько 49,7 м від опори ЛЕП № 366 і на відстані близько 1,0 м від лівого краю проїзної частини по напрямку руху до м. Харків.

( Т.1 а.с. 55-89)

- Висновком автотехнічної експертизи № 548/12 від 27.07.2012 р., де зазначено, що в сформованій дорожньої ситуації водій автомобіля ВАЗ-21013 ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. п. 10.1; 10.4 Правил дорожнього руху України. Розпорядженні технічну можливість запобігти дане ДТП. З технічної точки зору, в діях водія ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам зазначеним пунктам Правил дорожнього руху України, що знаходилися в причинному зв'язку з подією даної пригоди ( Т.1 а.с. 192-199)

- Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою до нього на яких зафіксовано місце ДТП та розташування транспортних засобів до нього причетних

( Т.1 а.с. 3-19),

Дослідивши кожен доказ безпосередньо в судовому засіданні, проаналізувавши їх сукупність , суд прийшов до висновку про винність ОСОБА_1 у скоєнні злочину, який йому інкриміновано органом досудового слідства.

Дії підсудного ОСОБА_1, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_5, та спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_6, суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України.

Із обєму обвинувачення, суд виключає порушення ОСОБА_1 правил експлуатації транспорту, так як вказана обставина спростована висновком авто технічної експертизи, про те, що автомобіль ВАЗ-21013, реєстраційний номер НОМЕР_8, яким керував підсудний на час скоєння ДТП був технічно справний (Т.1 а.с.194-199).

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд у відповідності до вимог ст.65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, наслідки які наступили, дані про особу підсудного.

При вирішенні питання відносно виду та міри покарання ОСОБА_1, суд враховує щире каяття, повне визнання в судовому засіданні своєї вини, тяжке онкологічне захворювання, позицію потерпілих щодо призначення покарання, не повязаного із позбавленням волі, що у відповідності до ст.66 КК України визнається судом як обставини, які помякшують покарання.

Вивченням особи підсудного ОСОБА_1 встановлено, що він за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, пенсіонер, хворіє на тяжку онкологічну хворобу, не судимий.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23.12.2005 року №14 при призначенні покарання за ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

При призначенні покарання ОСОБА_1, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд ураховує, що підсудний вчинив тяжкий злочин, який за формою вини, відносно наслідків, що настали є необережним. Упродовж всього досудового слідства ОСОБА_1 давав показання про обставини дорожньо-транспортної пригоди, чим сприяв розкриттю злочину, розкаявся у вчиненому, вживав дієві заходи для залагодження провини перед потерпілими, зокрема, відшкодував частково заподіяну злочином шкоду. Окрім того, потерпілими в судовому засіданні заявлено, що вони просять призначити покарання підсудному, не повязане із позбавленням волі.

За наведених обставин справи, з урахуванням декількох обставин які помякшують та відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд вважає необхідним і достатнім призначення покарання ОСОБА_1 за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі у межах даного виду покарання з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Враховуючи характер та ступінь суспільно-небезпечного діяння, тяжкість злочину, дані про особу винного ОСОБА_1, де він має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, престарілий вік, наявність тяжкого онкологічного захворювання (Т.1 а.с. 249, Т.2 а.с. 155) позицію потерпілих щодо призначення покарання, не повязаного із позбавленням волі, повне визнання підсудним заявленої потерпілими до відшкодування суми моральної шкоди, що вказує на наявність декількох обставин. які помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_1 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання, застосувавши ст. 75 КК України.

На період іспитового строку суд покладає обовязки на ОСОБА_1, передбачені ст.76 КК України.

Вирішуючи питання цивільних позовів у даній кримінальній справі, суд виходить з наступного.

При розгляді цивільного позову в кримінальній справі діє принцип диспозитивності, де цивільні позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судових дебатах просили залишити їх цивільний позов в частині стягнення з підсудного матеріальної шкоди без розгляду.

Крім того, у судове засідання не зявився потерпілий ОСОБА_4, який заявив цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди на суму 75 450 грн. та моральної шкоди на суму 250000 грн. (т. 1 а.с. 114), то відповідно до постанови пленуму Верховного суду України від 02.07.2004 року 13 Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів, цивільний позов може бути залишений судом без розгляду лише у двох випадках: якщо не з'явився в судове засідання цивільний позивач або його представник (ст. 291 КПК ( 1003-05 ), за винятком випадків, застережених у ч. 2 ст. 291 КПК, а також коли підсудного виправдано за відсутністю в його діях складу злочину (ст. 328 КПК). Вказаний позов слід залишити без розгляду.

За наведених обставин, цивільні позови ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 в частині стягнення матеріальної шкоди із Твариства з додатковою відповідальністю страхової компанії Нафтагазстрах підлягають залишенню без розгляду.

Щодо стягнення із підсудного ОСОБА_1 моральної шкоди на користь потерпілих, то суд виходить із положень ст. 174 ЦПК України, згідно якої суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, якщо позов визнано відповідачем за наявності для того законних підстав (Т.1 а.с.175, Т.2 а.с.22-24).

Позов прокурора в інтересах держави на відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, що потерпіла від злочину, підлягає задоволенню в повному обсязі (Т.1 а.с.238-239).

Долю речових доказів у справі вирішити у відповідності до вимог ст. 81 КПК України.

Судові витрати стягнути з підсудного.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України (ред.1960 року) суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 ( пять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_1 такі обовязки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,

2) повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання,

3) періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Додаткове покарання у виді позбавлення ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами виконувати самостійно.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 до Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії Нафтагазстрах - залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення 250000 грн. моральної шкоди - залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_7, ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 250 000 (дві пятдесят тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 50 000 (пятдесят тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі відділення державного казначейства витрати на лікування потерпілого від злочину у розмірі 1337 (одна тисяча триста тридцять сім) грн. 60 коп., які перерахувати на р/р 0024 в УДК Харківської області, МФО 851011, код ОКПО 02012154.

Речові докази по справі:

автомобіль ВАЗ-21013, реєстраційний номер НОМЕР_8, який знаходиться на штрафному майданчику Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області, повернути власнику ОСОБА_2 паспорт МН № 268877, виданий Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 29.01.2002 року та дозволити йому використовувати за призначенням після набрання вироком законної сили4

автомобіль ВАЗ-21110, реєстраційний номер НОМЕР_2, який знаходиться на штрафному майданчику Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області, повернути та дозволити використовувати за призначенням власнику ОСОБА_11 після набрання вироком законної сили;

автомобіль ВАЗ-21101, реєстраційний номер НОМЕР_9, який знаходиться на штрафному майданчику Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області, повернути та дозволити використовувати за призначенням власнику ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_10) судові витрати за:

проведення автотехнічної експертизи у розмірі 3419 (три тисячі чотириста девятнадцять) гривень 01 коп. на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області;

проведення транспортно-трассологічної експертизи у розмірі 911 (девятсот одинадцять) гривень 74 коп. на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області.

проведення автоварознавчої експертизи у розмірі 3065 (три тисячі шістдесят пять) гривень на користь Харківського НДІСЕ ім. Засл. проф. ОСОБА_12.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області на протязі 15 діб з моменту проголошення.

Суддя Бібік О.В.