справа №176/2792/15-к
провадження №1-в/176/562/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2015 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції з приміщенням Жовтоводської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№ 26), заяву про умовно-дострокове звільнення від покарання, яка надійшла від засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нарва Естонія, громадянина України, раніше судимого 29.07.2008 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 15 ч. 2, 152 ч. 1; 153 ч. 2, 70, 75 КК України до позбавлення волі 4 роки з іспитовим терміном 2 роки, засудженого: 12.06.2009 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 121 ч. 2, 71 КК України до позбавлення волі 8 років 6 місяців, який відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії №26,
за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , представника Жовтоводської ВК №26 за довіреністю ОСОБА_5 засудженого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 засуджений 12.06.2009 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 121 ч. 2, 71 КК України до позбавлення волі 8 років 6 місяців.
Початок строку відбування покарання 16.01.2009 року, кінець строку відбування покарання 16.07.2017 року. На підставі п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення можливо після відбуття покарання після 16.09.2014 року.
Засуджений ОСОБА_3 в заяві від 21.11.2015 року заявляє клопотання про його умовно-дострокове звільнення з посиланням на положення ст. 81 КК України.

Заслухав засудженого, який підтримав клопотання, представника Жовтоводської ВК №26, який вважав, що засуджений на цей час передуючою поведінкою довів своє виправлення, оскільки залучався до виконання робіт, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, виходячи з наявності стягнень, дослідивши подані докази, вивчивши матеріали особової справи на засудженого та підстави клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Як встановлено ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

Умовно-дострокове звільнення можливо при обов`язковій і одночасній наявності зазначених у законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого.

Судом фактично встановлено, що витікає і підтверджується матеріалами особової справи засудженого, характеристиками в особовій справі на засудженого, матеріалами про стягнення і заохочення, що в місцях позбавлення волі за вироком суду ОСОБА_3 знаходиться з 26.01.2009 року, з цього часу утримувався в Дніпрпетровському СІ, до праці не залучався, характеризувався посередньо, заохочень не мав, мав 4 стягнення.

За період відбування покарання з 02.09.2009 року в Жовтоводській ВК №26 ОСОБА_3 мав ще 2 стягнення від 29.08.2009 року у вигляді попередження за порушення розпорядку дня правами начальника відділення та від 04.112014 року за порушення розпорядку у вигляді 2 діб ДІЗО (залишив місце поіменної перевірки та дивився телевізор) а.о/с 69.

Суд враховує, що ОСОБА_3 являвся працевлаштований різноробочим в бригаді №170 з виділення сирої гуми на умовах виконання норм виробітку. І до теперішнього часу має 3 заохочення від 20.08.2012 р, від 17.04.2015 р у вигляді зняття раніше накладеного стягнення у вигляді попередження та від 13.11.2015 р за відношення до праці.
Втім, наявність в цілому 6 стягнень та 3 заохочень, наявність стягнень і заохочень, які були накладні та застосовані до ОСОБА_3 на протязі часу відбування покарання в установі, які чередувались одне за одним (заохочення-стягнення-заохочення), та останнє заохочення застосоване менш ніж за місяць до звернення, не доводять сталу та однозначну поведінку засудженого, не вказують та не підтверджують обставини, що ОСОБА_3 змінився та став на шлях виправлення , а тим більше виправився.

Крім того, як підтверджується характеристиками станом на 20.03.2015 року (а. о/с 82), 16.09.2014 р (а. о/с 79), 28.07.2014 (а. о/с 63), від 20.03.2014 р (а. о/с 60), від 30.05.2013 (а. о/с 57) ОСОБА_3 як особистість незмінно характеризується посередньо.

За таких обставин, оцінюючи їх в сукупності з даними про особу засудженого, який є неодноразово притягнутий до кримінальної відповідальності, відбуває покарання у тому числі за тяжкі злочини проти життя та здоров`я особи, статевої недоторканості особи, суд не приходить до висновку про однозначну поведінку засудженого, яка б свідчила про його виправлення та вважає, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 від покарання є передчасним та клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення. Оскарження прокурором ухвали суду зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1