Дата документу 26.01.2016

Справа № 334/4343/15-к
Провадження № 1-кп/334/28/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, не одруженого, маючого середню освіту, не працевлаштованого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, не маючого постійного місця проживання та реєстрації, раніше судимому:

23.12.2014 року Ленінським судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 263 КК України до громадських робіт на строк 120 годин;

29.04.2015 року вироком Ленінського суду м. Запоріжжя за ч.1 та 4 ст. 358 КК України, з застосуванням ч.1 ст.71 КК України, до 1 року 1 місяця 15 днів обмеження волі . На підставі ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання на 1 рік,

за обвинуваченням за ч. 2 ст. 185 , ч.2 ст15, ч. 2 ст 185 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став, відповідних висновків для себе не зробив, та в період відбуття покарання за вироком Ленінського суду м. Запоріжжя від 29.04.2015 року, скоїв ряд умисних корисних злочинів проти власності .

Так, 24.05.2015 року, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, його злочинним намірам перешкодити ніхто не зможе, знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_1 , таємно викрав один металевий поштовий ящик на п`ять відсіків, вартістю 741 гривень 66 копійок без урахування ПДВ, який належить міському комунальному підприємству «Основаніє», після чого, з метою продажу викраденого майна та незаконного збагачення, покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

25.05.2015 року, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, його злочинним намірам перешкодити ніхто не зможе, знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_1 , таємно викрав один металевий поштовий ящик на п`ять відсіків, вартістю 741 гривень 66 копійок без урахування ПДВ, який належить міському комунальному підприємству «Основаніє», після чого, з метою продажу викраденого майна та незаконного збагачення, покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, 26.05.2015 року, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, його злочинним намірам перешкодити ніхто не зможе, знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_1 , таємно викрав один металевий поштовий ящик на п`ять відсіків вартістю 741 гривень 66 копійок без урахування ПДВ, який належав міському комунальному підприємству «Основаніє». Після чого, намагався покинути місце вчинення злочину, але не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки, був затриманий працівниками міліції.

В судовому засіданні, ОСОБА_5 свою вину в скоєнні кримінальних правопорушення визнав в повному обсязі, суду пояснив, що викрав ящики, бо не мав коштів на їжу та існування і обставини, вчинення злочинів повно викладені в обвинувальному акті.

Представник цивільного позивача до судового засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, ні в ході досудового, ні і попередньому судовому засіданні цивільний позов не заявив.

На підставі ч.3 ст.349 КК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє ОСОБА_5 зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушеннях в судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведений до кінця з причин що не залежать від його волі та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст.65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення його до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України ОСОБА_5 вчинив злочини, які відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Щодо особи винного, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, не має постійного місця реєстрації та проживання, скоїв злочини під час відбуття покарання за вироком Ленінського суду від 29.04.2015 року.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлені.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, рецидив.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за скоєний злочин має бути призначене покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, тому суд ураховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання , характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, рецидив, а також особистість обвинуваченого, який раніше був засуджений , судимість не знята і не погашена за попередніми вироками , скоїв злочин під час відбуття покарання по попередньому вироку, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливо лише в умовах ізоляції від суспільства.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України суд вважає за необхідне частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_5 невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2015 року.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-370,373-374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 , ч.2 ст.15, ч. 2 ст 185 КК України та призначити покарання

за ч. 2 ст.15, ч.2 ст.185 КК КК України у вигляді одного року обмеження волі ;

за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді двох років обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_5 невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2015 року, остаточно призначивши покарання у вигляді двох років одного місяця обмеження волі .

Відповідно до вимог ч. 5 та ч.1 ст.. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 зарахувати в строк відбуття покарання із розрахунку: один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі та одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі .

Відповідно до ст..377 КПК України, запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в СІЗО №10 м. Запоріжжя, зарахувавши термін перебування під вартою до відбуття покарання з урахуванням вимог ч.1 та 5 ст..72 КК України.

Початок відбуття строку покарання вираховувати з 30 листопада 2015 року.

Речовий доказ: металевий поштовий ящик на п`ять відсіків, переданий на відповідальне зберігання до камери сховищ Ленінского відділу поліції головного Управління національної поліції в Запорізькій області, повернути міському комунальному підприємству «Основаніє».

На вирок може бути подана апеляція в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим, який утримується під вартою протягом 30 днів з дня отримання копії вироку в умовах СІЗО.

Суддя: ОСОБА_1