Справа № 344/9/16-к
Провадження № 11-сс/779/6/2016
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.01.2016 року про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю: прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що наведені прокурором ризики не підтверджено жодним доказом. Вважає, що суд не врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та сам факт тяжкості правопорушення, який інкримінується ОСОБА_7 , не може бути підставою для його застосування. Вказує на те, що в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_7 не має на меті ухилятися від органів попереднього слідства, крім того, останній визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце мешкання, раніше не судимий, а також має на утриманні непрацездатну матір, яка потребує стороннього догляду. Вважає, що за вказаних обставин слідчий суддя обрав занадто суворий вид запобіжного заходу, просить обрати більш м`який у вигляді домашнього арешту.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.01.2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_9 , що погоджене з прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури в Івано-Франківській області ОСОБА_10 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, злочин відносить до категорії тяжких, підозрюваний ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходів, зловживає спиртними напоями, а також дійшов висновку, що ОСОБА_7 може вплинути на свідків, які є його сусідами.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник підтримала доводи апеляційної скарги наполягала на застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту;

- прокурор заперечував проти апеляційної скарги, вважав її безпідставною, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши всі обставини справи, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для обранні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, у зв`яжу із чим в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу слідчого судді належить залишити без змін з таких підстав.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 01.01.2016 року, близько 18-00 год., зайшовши в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться по вул. Гординського, 2 в м.Івано-Франківську, з метою придбання спиртних напоїв, познайомився там з потерпілим ОСОБА_11 та запросив останнього до себе додому в приміщення квартири АДРЕСА_1 для спільного розпиття спиртних напоїв, на що той погодився.

В подальшому, в ніч з 01.01.2016 року на 02.01.2016 року, знаходячись у приміщенні кухні зазначеної вище квартири, в ході розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 розпочалась суперечка, в ході якої потерпілий ОСОБА_12 штовхнув ОСОБА_7 . У відповідь ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, схопив зі столу ніж та умисно наніс потерпілому удар ножем в ділянку передпліччя лівої руки, внаслідок чого ОСОБА_12 впав на підлогу, а ОСОБА_7 залишивши потерпілого, пішов спати в іншу кімнату.

02.01.2016 року, близько 08-40 год., ОСОБА_7 вивів ОСОБА_13 , який перебував в напівсвідомому стані та не міг самостійно пересуватись, з приміщення своєї квартири та залишив на сходовій клітці між третім та четвертим поверхами першого під`їзду вказаного житлового будинку.

В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_12 помер внаслідок масивної зовнішньої крововтрати, колото-різаної рани лівої верхньої кінцівки з ушкодженням плечової вени, артерії.

03.01.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, а відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від 80 до 300 розмірів мінімальної заробітної плати, та відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно до ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для тримання ОСОБА_7 під вартою відповідає вимогам ст.ст. 176, 177, 178, 183 КПК України, які регулюють вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підставою для такого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 є обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що відомості про вчинені злочини внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 02.01.2016 року.

ОСОБА_7 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Із змісту ухвали слідчого судді вбачається, що сторона обвинувачення навела переконливі доводи того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти спробі підозрюваного здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний усвідомлює неминучість покарання.

Слідчій суддя при прийнятті рішення взяв до уваги, що ОСОБА_7 є громадянином Російської Федерації, що дало суду підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині того, що підозрюваний може також незаконно впливати на свідків по справі ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , що є його знайомими, та мешкають разом з ним в одному будинку.

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя врахував данні, що характеризують особу ОСОБА_7 , а саме те, що він раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, та дійшов правильного висновку, що вказані відомості свідчать про відсутність постійного джерела доходів та стійких соціальних зв`язків.

На думку колегії суддів, ті обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, а саме на те, що ОСОБА_7 має постійне місце мешкання та має на утриманні непрацездатну матір, яка потребує стороннього догляду, не виключають наявність встановлених ризиків, оскільки підозрюваний усвідомлює неминучість покарання, максимальний строк якого 10 років, а також і те, що від вчиненого кримінального правопорушення настала смерть людини.

За таких обставин слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, посилаючись на вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Доводи апеляційної скарги захисника про постановлення ухвали слідчого судді з порушенням норм процесуального права є безпідставні.

З огляду на наведене, підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає, внаслідок чого апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Керуючись вимогами ст.ст. ст.ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_16 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.01.2016 року про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_17

ОСОБА_4