Справа № 592/908/16-к
Провадження № 1-кс/592/314/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2016 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду міста Суми ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого Сумського відділу поліції (м. Суми) Головного Управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 від 20.01.2016 року про закриття кримінального провадження № 0003359, -
В С Т А Н О В И В :
Заявник звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0003359 від 20.01.2016 року. Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що на його думку досудове слідство розслідування проведено поверхнево, неповно без всебічного дослідження обставин справи, не дотримавшись усіх вимог КК України та КПК України. Вважає, що слідчий допустив поспішність та дійшов передчасного висновку про відсутність складу кримінального правопорушення. За таких обставин, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню як така, що суперечить закону .
В судове засідання скаржник ОСОБА_4 не з`явився, надав суду заяву, у якій просив вимоги скарги задовольнити, розглянути справу за його відсутності
Представник СВ Сумського РВП Сумського ВП ГУ НП в Сумській області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутністю, вважав скаргу заявника ОСОБА_4 необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.
Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає, скаргу такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, з постанови про закриття кримінального провадження № 0003359 вбачається, що
02.06.2015 року до Сумського МВ надійшла ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми в якій суд зобов`язав внести відомості про кримінальне правопорушення передбачене ст. 182 КК України за фактом втручання в особисте життя ОСОБА_4 лікарями обласного КЗ "СОПНД".
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що в Лебединському районному суді розглядалася цивільна справа за позовом до лебединської ЦРЛ стосовно ненадання йому інформації на звернення. Позов було задоволено частково. Під час розгляду з невідомої причини судом було зроблено запит вих. № 1030 від 18.03.2015 до КЗ «СОПНД» з приводу того чи звертався потерпілий до їхнього закладу в період з 2010 року по травень 2013 року. Якщо звертався то зазначити який діагноз було встановлено та вказати чи був знятий даний діагноз станом на травень 2013 року включно. Лікарі КЗ «СОПНД» надали відповідь на даний запит не до Лебединського суду, а факсимільним зв`язком на факс дитячого санаторію в м. Лебедин. При цьому було надано не оригінал відповіді, а копію. Хто приймав факс невідомо. Копію запиту за поясненням суду приніс лікар-психіатр ОСОБА_5 , який проходив спочатку свідком по цивільній справі, а потім суд визнав його представником Лебединської ЦРЛ в супереч ст. 41 ЦПК України. На засіданні 03.04.2015 року суддя зачитав відповідь на запит у судовому засіданні та попросив ОСОБА_5 роз`яснити діагноз. Потім після засідання потерпілий отримав копію запиту в якому побачив, що надано інформації більше ніж того вимагав суд та в копії відповіді маються виправлення. Хто зробив дані виправлення невідомо. Після цього потерпілий зробив запит до КЗ «СОПНД» з метою подивитися на оригінал та зробити його копію. В оригіналі побачив, що виправлень немає, а замість них написаний діагноз. Таким чином лікарі в супереч закону поширили конфіденційну медичну інформацію про проведений огляд лікарями 12.12.2014 року та встановлений діагноз: ГІараноїдальний розлад особистості», який можливо прочитати незважаючи на закреслення. Дана інформація була поширена третім стороннім особам.
Допитана в якості свідка ОСОБА_6 , що вона працює завідувачем в ОКЗ «СОКПНД». Так 30.03.2015 року з Лебединського РС надійшов запит про те чи звертався ОСОБА_4 до ОКЗ «СОКПНД», якщо так, то зазначити діагноз та вказати чи був знятий даний діагноз. 01.04.2015 року лікарем ОСОБА_7 була підготовлена письмова відповідь для передана секретарю ОСОБА_8 для направлення. 03.04.2015 року до ОКЗ «СОКПНД» зателефонував районний психіатр Лебединської ЦРЛ ОСОБА_5 та повідомив, що відповідь на запит необхідна негайно так як на цей день призначено засідання. Секретар ОСОБА_8 факсимільним зв`язком передала відповідь на запит лікарю ОСОБА_5 до Лебединської ЦРЛ, який особисто отримав відповідь.
Допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що 01.04.2015 року їй було доручено підготувати відповідь на запит Лебединського РС про те чи звертався ОСОБА_4 до ОКЗ «СОКПНД», якщо так, то зазначити діагноз та вказати чи був знятий даний діагноз. 01.04.2015 року ОСОБА_7 на підставі ст. 6 ЗУ «Про психіатричну допомогу» була підготовлена письмова відповідь на запит та передана секретарю ОСОБА_8 . Подальша доля відповіді на запит їй невідома
Допитана в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що працює секретарем в ОКЗ «СОКПНД» та в її обов`язки входить виконувати технічні функції. 30.03.2015 року до ОКЗ «СОКПНД» надійшов запит з Лебединського районного суду Сумської області про надання інформації, який вона зареєструвала та передала керівнику ОСОБА_9 . Зі змістом запиту ОСОБА_8 не знайомилася. Потім лікар ОСОБА_7 підготувала відповідь та передала ОСОБА_8 для направлення. Так як відповідь необхідно було направити негайно, то вона направила його факсимільним зв`язком до Лебединської ЦРЛ де відповідь отримав лікар ОСОБА_5 особисто.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що працює головним лікарем ОДБС «Лебедин» та по сумісництву лікарем психіатром Лебединської ЦРЛ. Так в 2015 році в Лебединському районному суді Сумської області розглядалася цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до Лебединської ЦРЛ про ненадання йому інформації. Судом був направлений запит до ОКЗ «СОКПНД», щодо звернень ОСОБА_4 до їхнього закладу в період з 2010 року по 2013 рік. В день судового засідання з ОСОБА_5 зв`язалися лікарі ОКЗ «СОКПНД» та повідомили, що не можуть передати відповідь на запит та попрохали ОСОБА_5 прийняти відповідь факсом. ОСОБА_5 повідомив номер факсу санаторію «Лебедин» та особисто прийняв відповідь. Ознайомившись з текстом відповіді побачив, що в довідці зазначено надлишкову інформацію, а саме вказано діагноз встановлений ОСОБА_4 в 2014 році. З метою непоширення надлишкової інформації ОСОБА_5 зробив виправлення в довідці, а саме закреслив діагноз. Потім передав довідку до Лебединського районному суді Сумської області та повідомив про виправлення суд і ОСОБА_4 .
Згідно відповіді з КУ «Лебединська ЦРЛ» територію де мешкає ОСОБА_4 обслуговує лікар -психіатр Лебединської ЦРЛ В ОСОБА_5 . Згідно посадової інструкції лікаря психіатра ОСОБА_5 він має право отримувати необхідну інформацію для своєї роботи, звітів. Тому лікар ОСОБА_5 має доступ до інформації про психічний стан здоров`я громадян які проживають на території його обслуговування, а отже і про стан здоров`я ОСОБА_4
20.01.2016 року постановою слідчого СВ Сумського ВП ( м. Суми) ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 , кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідувань за № 0003359 від 03.06.2015 року, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України в діях працівників ОКЗ «СОКПНД».
Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відноситься презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, а згідно до абз. 2 ч. 3 цієї ж статті слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. З урахування наведеного, суд приходить до переконання, про необхідність задоволення скарги ОСОБА_4 , та скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Із змісту абз. 1 ч. 6 ст. 284 КПК України вбачається, що копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Згідно ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Згідно ч. 5 ст. 532 КПК України ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.
На думку суду слідчий Сумського відділу поліції (м. Суми) Головного Управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 , у порушення ст. 2 КПК України, не забезпечив швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Крім того, на думку суду Сумського відділу поліції (м. Суми) Головного Управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 , у порушення ст. 9 КПК України, невсебічно та неповно дослідила обставини кримінального провадження, не виявив як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, не надала їм належну правову оцінку та не забезпечила прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, на думку суду Сумського відділу поліції (м. Суми) Головного Управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 не скористалася у повному обсязі наданими йому повноваженнями, передбаченими ст. 40 КПК України, щодо проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: - проведення допитів, одночасних допитів. Крім того не допитано безліч інших осіб, які-б допомогли встановити істину по справі, у відповідності до ст. 224 КПК України; - залучення експерта для проведення експертизи, у відповідності до ст. ст. 243 245 КПК України, застосування заходів забезпечення тощо.
Вважаю, що під час кримінального провадження не вжиті відповідні заходи для встановлення істини по справі, прийнята постанова слідчим ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0003359 від 20.01.2016 є такою, що не відповідає загальним засадам кримінального провадження, не є обґрунтованою та законною, а відповідно скаргу про скасування вищевказаної постанови слідчого такою, що підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України; ст. ст. 303 310, 376, 392, 424, 532 КПК України; листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування від 09.11.2012 року № 1640/0/4-12; -
У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого від 20.01.2016 року про закриття кримінального провадження № 0003359 задовольнити.
Постанову слідчого Сумського відділу поліції (м. Суми) Головного Управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 від 20.01.2016 року про закриття кримінального провадження № 0003359 скасувати.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.
Повний текст ухвали буде викладено і оголошено о 09.15 годині 08 лютого 2016 року.

Суддя ОСОБА_1