Ухвала
іменем україни

25 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001867, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Копистирин Шаргородського

району Вінницької області, який проживає

за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця с. Копистирин Шаргородського

району Вінницької області, який проживає

за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

за касаційними скаргами засуджених на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області від 29 січня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 , не погоджуючись із ухваленими щодо нього судовими рішеннями через істотне порушення вимог процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги засуджений мотивує тим, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання його захисника про допит свідків захисту, неправильно кваліфікував їх з братом дії, оскільки вони захищалися від неправомірних дій потерпілого ОСОБА_8 , який до того ж спровокував конфлікт. Суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок місцевого суду, формально розглянув його апеляційну скаргу, не спростував наведених в ній доводів та належним чином не мотивував свого рішення. Посилається на те, що вирок суду першої інстанції не відповідає вимогам статей 370, 374 КПК України, а ухвала апеляційної інстанції - ст. 419 КПК України.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , не погоджуючись із ухваленими щодо нього судовими рішеннями через істотне порушення вимог процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, обґрунтовуючи її доводами, аналогічними до наведених у скарзі засудженого ОСОБА_5 .

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 29 січня 2015 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винуватими за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено кожному з них покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на них обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
За вироком суду ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винуватими та засуджено за те, що вони 27 березня 2013 року, приблизно о 20 год. 30 хв., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, вступили в конфлікт з ОСОБА_8 та двома невстановленими особами, при цьому штовхаючи один одного та висловлюючись нецензурною лайкою. Захищаючись від нападу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_8 направився в бік будинку № 21 на вул. Стовповій в м. Одесі. Переслідуючи потерпілого, ОСОБА_6 кинув в нього скляну пляшку, однак потерпілий ухилився від неї, після чого ОСОБА_5 наніс ОСОБА_8 один удар по голові скляною пляшкою, заподіявши останньому легких тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора із запереченнями проти скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення кримінального процесуального закону.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положенням ст. 374 КПК України передбачено, що у мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви не врахування окремих доказів.

Однак суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та ухвалення вироку.

Так, суд першої інстанції під час ухвалення обвинувального вироку допустив суперечності між викладенням обставин злочину та доказами, які його доводять.

Зокрема, з висновку медичної експертизи вбачається отримання потерпілим тілесних ушкоджень у вигляді садна на правому плечі, натомість, засуджені звинувачуються в нанесенні потерпілому удару по голові.

Крім того, суд першої інстанції не проаналізував показання засуджених і потерпілого щодо обставин початку конфлікту, надані в судовому засіданні та підтверджені вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2014 року щодо ОСОБА_8 за ст. 296 ч. 2 КК України, копія якого долучена судом в якості доказу.

Також суд першої інстанції у судовому засіданні не в повній мірі забезпечив можливість стороні захисту реалізувати право на допит своїх свідків.

За таких обставин колегія суддів уважає, що суд першої інстанції не перевірив належним чином усіх доказів, наданих сторонами кримінального провадження, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, припустився суперечностей у викладенні своїх висновків та не забезпечив проведення справедливого судового розгляду, ухвалив вирок, який не можна вважати обґрунтованим, тому він підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Оскільки суд апеляційної інстанції, переглядаючи кримінальне провадження, на вищезазначені порушення кримінального процесуального закону, допущені судом першої інстанції, уваги не звернув, крім того, постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, то підлягає скасуванню й ухвала суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону проаналізувати докази, надані сторонами, дати їм юридичну оцінку з огляду на їх належність, допустимість та достатність, та ухвалити законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги засуджених задовольнити частково.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області від 29 січня 2015 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3