печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю,

В С Т А Н О В И В :

Захисник ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням і просить надати дозвіл захиснику ОСОБА_3 , на отримання у оператора мобільного (рухомого) зв`язку TOB « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 інформації, а саме роздруківки трафіку з`єднань терміналу стільникового зв`язку абонентського номеру НОМЕР_1 із прив`язкою до місцевості (адрес базових станцій, азимут), дати, часу та тривалості з`єднання, номеру співрозмовника, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх змісту та маршрутів передавання в період часу з 20.00 год. 16.08.2014 року по 22.00 год. 16.08.2014 року;

Клопотання обгрунтовує наступним.

У провадженні другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області перебуває кримінальне провадження №0000293 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 серпня 2014 року, відносно ОСОБА_4 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

17 серпня 2014 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Як вбачається з повідомлення про підозру, 16 серпня 2014 року, близько 21 години, ОСОБА_4 ,керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter» реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп 'яніння, рухаючись по вулиці Першотравневій у с. Аркадіївка, Згурівського району, Київської області, на перехресті із вулицею Лесі Українки, в порушення вимог п. 16.11 правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ПДР), відповідно до якого «на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам,які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху» та п. 16.15 ПДР, відповідно до якого «якщо неможливо визначити наявність покриття на дорозі (темна пора доби, грязь, сніг тощо), а знаки пріоритету відсутні, водій повинен вважати, що перебуває на другорядній дорозі», проявив неуважність, не простежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого д&і$уфщв зіткнення із автомобілем «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в якому знаходився ОСОБА_6 та малолітня дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внаслідок зіткнення ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди. ОСОБА_6 із тілесними ушкодженнями різного ступеню тяжкості був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до вимог п. 2.9. д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями), далі ПДР, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

За порушення вимог даного пуцкту ПДР законодавство передбачає відповідальність у вигляді штрафу (cm. 122 КУпАП). Якщо при цьому виникне аварійна ситуація, порушника можуть позбавити права керування транспортними засобами на термін від 6 до 12 місяців.

Основною причиною дорожньо-транспортної пригоди, на думку сторони захисту, є неуважність та відволікання від керування транспортним засобом одним із водієм, причетним до даної ДТП, що стало наслідком завчасного не виявлення транспортного засобу який наближається до перехрестя та невжиття заходів по зменшенню швидкості, аж до зупинки транспортного засобу.

Отже, сторона захисту вважає за необхідне встановити чи спростувати факт користування засобами зв`язку (мобільним телефоном) водіями, причетними до даної дорожньо-транспортної пригоди, під час руху керованими ними транспортними засобами, безпосередньо в момент ДТП, тобто в період часу з 20.00 год. 16.08.2014 року по 22.00 год. 16.08.2014 року.

Відповідно до вимог ст. 7,9 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься принцип законності, відповідно до якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як передбачено п.2 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, згідно ч.І ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається виключно на слідчого та прокурора.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.93 КПК України, сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Згідно вимог ч.І ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучи їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до п.7 ч.І ст.162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Як відомо з матеріалів кримінального провадження, на момент пригоди, водій автомобіля «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 користувався мобільним телефоном з підключенням до мобільного оператора « ІНФОРМАЦІЯ_4 », з номером НОМЕР_1 .

Вказаний номер мобільного телефону зазначений у протоколах допиту ОСОБА_6 в якості потерпілого від 26.08.2014 року та 24.09.2014 року (додаються). Щойно зазначене дає достатні підстави вважати, що даний номер мобільного телефону належить саме потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином, з метою повного, об`єктивного та всебічного дослідження вчиненого кримінального правопорушення (злочину), сторона захисту змушена звернутися до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів і витребувати у відповідних операторів інформацію з приводу користування учасниками пригоди, на момент ДТП, засобами зв`язку (мобільним телефоном) відповідних операторів.

Під час судового розгляду захисник ОСОБА_3 підтримав клопотання з наведених у ньому обставин.

Особа, у володінні якої знаходяться документи, представника в судове засідання не направила.

Вислухавши заявника, вивчивши додані до клопотання матеріали, слід зазначити наступне.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до рей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

У клопотанні поданому захисником не визначено яке значення буде мати у кримінальному провадження ті відомості, доступ до яких просить надати, а також те, чи будуть мати ці відомості доказове значення у кримінальному провадженні, що розслідується та яке саме.

З огляду на відсутність вказаних обставин слід визнати клопотання не додстатньо обгрунтованим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 159-163,309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1