Справа №1-180/10 28.10.2010 01.09.2015
28 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі :
головуючого - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора - ОСОБА_4
засудженого - ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.04.2010 року, яким
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч Автономної республіки Крим, громадянина України, раніше судимого:
- 31.03.1999 року Кросноперекопським міськрайонним судом АР Крим за ст. 17 ч.2, ст. 140 ч.2 КК України ( в редакції 1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
-20.02.2002 року Кросноперекопським міським судом АР Крим за ст. ст. 140 ч.2, 185 ч.3, 42,43 КК України ( в редакції 1960 і 2001 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільненого 24.12.2004 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 20 днів;
-18.06.2009 року Ялтинським міським судом АР Крим за ст. 309 ч.1 КК України ( в редакції 2001 року) до 2 років обмеження волі.
засуджено:
за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано не відбуте покарання за вироком Ялтинського міського суду АР Крим від 18.06.2009 року і остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці.
За вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за те, що 31 серпня 2009 року, слідуючи за приписом в місце призначення для виконання покарання в м. Одесу, о 23 годині 30 хвилин здійснив посадку на ст. Армянськ в вагон №5 пасажирського потягу № 649 сполученням «Сімферополь-Одеса». Приблизно о 3 годині ОСОБА_5 після вживання алкогольних напоїв таємно викрав мобільний телефон марки «Самсунг» вартістю 420 грн. у пасажира вагону №4 ОСОБА_6 , який на той момент спав. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 спричинена матеріальна шкода на вказану суму.
В апеляції та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_5 просить вирок суду скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діях складу злочину. Посилається на показання потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні, які спростовують його причетність до вчинення крадіжки мобільного телефону. На його думку суд безпідставно віднісся до цих показань критично. Вказує на те, що заява про крадіжку мобільного телефону була написана потерпілим в стані алкогольного сп`яніння і під тиском працівників міліції. Зазначає, що суд необґрунтовано поклав в основу обвинувачення суперечливі показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Вважає, що суд безпідставно визнав його показання на досудовому слідстві достовірними, взявши до уваги тільки дані службової перевірки щодо недозволених методів досудового слідства з боку працівників міліції, яка на його погляд проведена формально.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_5 на підтримку апеляції, думку прокурора ОСОБА_4 , який вважає вирок суду законним, обґрунтованим і просить залишити його без зміни, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому діяння відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими судом та викладеними у вироку доказами.
Суд обґрунтовано поклав в основу обвинувачення показання засудженого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , які вони давали на досудовому слідстві, оскільки вони узгоджувалися між собою та з іншими перевіреними судом доказами по справі.
Так, засуджений ОСОБА_5 визнавав себе винним в тому, що 31 серпня 2009 року о 23 годині 30 хвилин він здійснив посадку в пасажирський потяг № 649 сполученням «Сімферополь-Одеса». Приблизно о 3 годині після вживання алкогольних напоїв з громадянами Молдови проходив вагон №4 і почувши дзвінок мобільного телефону, витягнув цей телефон з кишені штанів пасажира, який спав. Після чого повернувся в свій вагон №5 і поклав відімкнутий телефон під свою дорожню сумку. Через деякий час був затриманий працівниками міліції, а телефон вилучений (а.с.38-40, 49-50).
Ці показання засудженого ОСОБА_5 знайшли своє підтвердження в оголошених показаннях потерпілого ОСОБА_6 на досудовому слідстві, який показав, що він їхав в вагоні №4 пасажирського потягу № 649 сполученням «Сімферополь-Одеса» до ст. Миколаїв. Після вживання спиртних напоїв з хлопцями на ім`я ОСОБА_13 ліг спати на своєму місці. Коли проснувся в м. Миколаєві, виявив пропажу свого мобільного телефону марки «Самсунг» вартістю 420 грн., який знаходився в кишені його спортивних штанів. Про пропажу телефону повідомив працівникам міліції (а.с. 17-18).
Допитані в судовому засіданні в якості свідків провідниці потягу № 649 сполученням «Сімферополь-Одеса» ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вказали на ОСОБА_5 , який був затриманий працівниками міліції в купе №8 вагону №5. Під дорожньою сумкою ОСОБА_5 працівниками міліції був знайдений та вилучений мобільний телефон, який належав пасажиру вагону №4.
Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали суду, що на ст. Миколаїв один із пасажирів потягу № 649 заявив про пропажу свого мобільного телефону. Провідниця вагону №5 вказала на пасажира її вагону, якого вона підозрювала в крадіжці телефону. В ході огляду купе, в якому знаходився цей пасажир, під дорожньою сумкою останнього був знайдений крадений телефон.
Свідок ОСОБА_12 підтвердив в судовому засіданні факт затримання пасажира вагону №5 ОСОБА_5 за підозрою в крадіжці мобільного телефону. В ході огляду купе під дорожньою сумкою ОСОБА_5 був знайдений телефон, який належав пасажиру вагону №4.
Аналогічні пояснення давав в ході досудового слідства свідок ОСОБА_14 , показання якого оголошені та досліджені судом на (а.с.65-66).
Показання засудженого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 також підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами по справі: даними протоколу огляду місця події від 1.09.2009 року, згідно якому в ході огляду купе №8 вагону №5 пасажирського поїзду № 649 сполученням «Сімферополь-Одеса» під дорожньою сумкою, яка належить ОСОБА_5 , знайдений та вилучений мобільний телефон «Самсунг» (а.с.6-7), який впізнав потерпілий ОСОБА_6 , що підтверджується даними протоколу пред`явлення предметів для впізнання від 1.09.2009 року (а.с.21-23).
Оцінивши докази в їх сукупності суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадання чужого майна, вчинене повторно.
З огляду на наведене є безпідставними доводи засудженого ОСОБА_5 про його непричетність до крадіжки мобільного телефону у ОСОБА_6 .
Заява засудженого ОСОБА_5 про те, що він обмовив себе на досудовому слідстві внаслідок застосування до нього фізичного насилля з боку працівників міліції, не знайшла свого підтвердження в ході проведеної прокуратурою перевірки, за результатами якої 17.05.2010 року винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с.195).
Зазначена постанова ОСОБА_5 в установленому законом порядку не оскаржувалася. Доводи ОСОБА_5 про формальність проведеної перевірки нічим не підтверджуються і тому є безпідставними.
Надані в судовому засіданні показання ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 сам передав йому мобільний телефон для здійснення дзвінка і він не повернув своєчасно телефон, оскільки ОСОБА_6 пішов від нього, спростовуються вищенаведеними доказами по справі.
Тому суд вірно віднісся критично до цих показань і розцінив їх, як обрану ОСОБА_5 позицію захисту.
З тих же самих підстав суд правильно оцінив і надані в судовому засіданні показання потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_5 не крав мобільного телефону, а потерпілий ОСОБА_6 добровільно передав йому мобільний телефон для здійснення дзвінка.
Як вірно зазначив суд, ці показання є надуманими, оскільки нічим не підтверджуються, а спростовуються добутими в ході досудового слідства та перевіреними в судовому засіданні доказами.
В матеріалах справи відсутні дані про те, що заява про крадіжку мобільного телефону написана потерпілим в стані алкогольного сп`яніння і під тиском працівників міліції, а тому є безпідставними доводи апелянта і в цій частині.
Що стосується показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , то суд вірно визнав ці показання достовірними і поклав їх в основу обвинувачення, оскільки вони узгоджуються між собою і з наданими на досудовому слідстві показаннями засудженого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , а також письмовими доказами по справі.
Колегія суддів не вбачає протиріч в показаннях зазначених свідків і тому визнає безпідставними доводи засудженого ОСОБА_5 щодо необґрунтованості взяття цих показань судом до уваги.
При визначенні покарання ОСОБА_5 суд відповідно до вимог ст. 65-67 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості; дані про особу ОСОБА_5 , який за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем утримання в СІЗО м. Миколаєва - задовільно, є інвалідом 3 групи, має на утриманні неповнолітню дитину; обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння і призначив покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Також суд обґрунтовано застосував ст. 71 КК України при призначенні ОСОБА_5 остаточного покарання з огляду на вчинення ним нового злочину в період невідбутого покарання за вироком Ялтинського міського суду АР Крим від 18.06.2009 року.
Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів вважає апеляцію засудженого ОСОБА_5 необґрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню, а вирок суду - законним, справедливим, який слід залишити без зміни.
Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів-

Апеляцію засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 червня 2010 року у відношенні ОСОБА_5 залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: