Справа № 442/7646/15-к
Провадження №1-кс/442/1514/2015
У Х В А Л А
"26" листопада 2015 р. Слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
старшого слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі клопотання старшого слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дрогобицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, працюючого сторожем в ЗОШ № 4 м.Борислава Львівської області, військовозобов`язаного, раніше не судимого, -
ВСТАНОВИЛА:
Старший слідчий Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Дрогобицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження № 0001734, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що 09 серпня 2015 року приблизно о 19 год. 15 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час руху на автомобілі марки «FIAT SCUDO», державний номерний знак НОМЕР_1 , та знаходячись на автодорозі, що знаходиться між смт. Підбуж та с. Уріж, Дрогобицького району, Львівської області з метою вчинення хуліганських дій перешкодив здійснити обгін автомобіля марки «ТОУОТА COROLLA», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 .
Продовжуючи свої хуліганські дії ОСОБА_5 в с. Уріж, Дрогобицького району, Львівської області, неподалік автозупинки маршрутного транспорту, автомобілем марки «FIAT SCUDO», державний номерний знак НОМЕР_1 , перегородив дорогу проїзду транспорту намагаючись зупинити автомобіль марки «ТОУОТА COROLLA», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , однак не зупинив його з причин, що не залежали від нього, оскільки ОСОБА_7 об`їхав вказаний автомобіль поїхавши в напрямку в с. Нагуєвичі, Дрогобицького району, Львівської області.
Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_5 в с. Нагуєвичі, Дрогобицького району, Львівської області, неподалік загальноосвітньої школи, автомобілем марки «ТОУОТА COROLLA» державний номерний знак- НОМЕР_1 підрізав автомобіль марки «ТОУОТА COROLLA» державний номерний знак НОМЕР_2 та перегородив дорогу проїзду транспорту, зупинивши автомобіль марки «ТОУОТА COROLLA», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 .
Перебуваючи неподалік загальноосвітньої школи в с. Нагуєвичі, Дрогобицького району, Львівської області, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, загальноприйнятих норм моралі та поведінки, що супроводжувались особливою зухвалістю, безпричинно почав виражатися в сторону водія ОСОБА_7 та пасажира ОСОБА_9 нецензурною лайкою, після чого схопив за руку ОСОБА_9 , намагаючись заштовхати її у автомобіль марки «ТОУОТА COROLLA», державний номерний знак НОМЕР_2 та умисно наніс їй два удари дверцятами автомобіля в ділянку голови, плеча та ноги, чим заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді двох синців на внутрішній поверхні в середній третині правого плеча на зовнішній поверхні нижній третині лівої гомілки, .які: згідно висновку експерта № 432 від 10 серпня 2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В ході вчинення хуліганських дій, ОСОБА_10 які тривали приблизного 20 хвилин та вперто не припинялися, були припинені лише тоді коли ОСОБА_11 викликала працівників міліції.
Таким чином, дане кримінальне правопорушення після внесення відомостей про його вчинення до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначено правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 296 КК України.
Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, що відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості.
Допитаниий як свідок ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого.ч.З ст.296 КК України, винним себе не визнав та показав, що 09 серпня 2015 року, приблизного 18-19 год. він разом зі своєю дружиною ОСОБА_12 та дітьми на автомобілі марки Фіат Скудо д.н.з. НОМЕР_1 , поверталися з річки Бистриця, з с. Підбуж, Дрогобицького району, Львівської області. На автодорозі, що веде з с. Підмонастирик в с. Уріж, Дрогобицького району, в нього виник конфлікт з водієм автомобіля Тойота, ініціатором якого був даний водій, оскільки він його підрізав створюючи аварійну ситуацію. В подальшому він хотів поговорити з даним водієм,, а тому двічі його намагався запинити, а саме в с. Уріж, неподалік авто зупинки та в с.Нагуєвичі, де він і зупинив даний автомобіль. В с. Нагуєвичі він оскільки перебував у нервовому стані звинувачував водія автомобіля Тойота в тому, що він не правильно поводиться на дорозі. Після розмови з даним водієм на повишиних тонах поїхав з вказаного місця, при цьому нікому тілесних ушкоджень не спричиняв, заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 заперечив, вказав лише, що посадив її в автомобіль взявши за руку, оскільки не хотів з нею розмовляти. Від дачі показань в якості підозрюваного відмовився.
Враховуючи вищенаведене та те, що підозрюваний ОСОБА_5 , неодноразово викликався для проведення слідчих дій та був належним чином повідомлений про це, однак ігнорує проведення слідчих дій за його участю, може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати встановлення істини у справі, вчиняти нові злочини, просить дане клопотання задовольнити.
У судовому засіданні старший слідчий Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 підтримав подане ним клопотання, та пояснив, що 30.10.2015 року він перебував на робочому місці і може ствердити, що підозрюваний ОСОБА_5 не з`явився на його виклик. 11.11.2015 року слідчим суддею до підозрюваного застосовувався привід, оскільки було встановлено, що ОСОБА_5 особисто отримував виклики до слідчого, однак не з`являвся без поважних причин, а тому просить клопотання задоволити.
Прокурор Дрогобицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , підтримав подане слідчим клопотання з метою запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 , заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки вину у пред`явленні підозри не визнає та пояснив, що жодних тілесних ушкоджень не наносив. Доповнив, що він двічі з`являвся на виклик слідчого, зокрема, 19.10.2015 року, коли дав покази слідчому. Також, 30.10.2015 року він з`явився з дружиною у відділення поліції, однак слідчий ОСОБА_4 був відсутній. Жодних інших повісток він не отримував. Лише 20.11.2015 року, коли він перебував у Польщі, дружина відправила йому смс-повідомлення про те, що до них приходили працівники поліції. Останні повідомили про обов`язкову явку до слідчого. Повернувшись додому, 23.11.2015 року він звернувся до адвоката, після чого 24.11.2015 року вони з`явились до слідчого.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, пояснив, що у матеріалах кримінального провадження відсутні письмові підтвердження про те, що ОСОБА_5 отримував особисто повістки від слідчого та ухилився від явки до нього. Вважає, що слідчим не доведено необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , оскільки, на його погляд, відсутні ризики, такі як впливання на потерпілого та свідків, перешкоджання встановлення істини у справі, так як йому уже повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, і немає підстав вважати, що такий вчинить нові злочини. Звертає увагу також на те, що ОСОБА_5 працює сторожем у Бориславській школі, де позитивно характеризується, має на утриманні двоє малолітніх дітей, а тому є необхідність ходити на роботу. Такий обов`язок, як цілодобове перебування за місцем постійного проживання не дасть змоги підозрюваному утримувати сім`ю. Якщо ж слідчий суддя дійде до переконання, що підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід, то просить такий визначити у вигляді особистого зобов`язання.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що на їхню адресу від слідчого приходили лише два поштові повідомлення: на 19.10.2015 року та 30.10.2015 року. Обидва рази вони з чоловіком ОСОБА_5 з`являлись у відділення поліції. Однак 30.10.2015 року слідчий ОСОБА_4 був відсутній у своєму кабінеті. 20.11.2015 року до них додому прийшли працівники поліції і заявили, що її чоловікові необхідно з`явитися до слідчого, про що вона повідомила чоловіка. 16.11.2015 року вони з чоловіком весь день знаходились у своєму помешканні, за винятком того, коли чоловік відвозив і забирав сина зі школи. 17.11.2015 року ОСОБА_5 знову поїхав закордон.
Заслухавши доводи слідчого, думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного, враховую вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме: висновком експерта № 432 від 11.08.2015 року; показаннями свідка ОСОБА_7 ; показаннями потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом пре`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_7 від 24.08.2015 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_9 від 24.08.2015 року; показаннями свідка, ОСОБА_14 ; показаннями свідка ОСОБА_15 ; показаннями свідка ОСОБА_13 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_9 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_7 ; висновком експерта № 651 від 11.11.2015 року; висновком експерта № 652 від 11.11.2015 року.
Як вбачається з характеристики № 2633 від 25.08.2015 року, виданої в.о. начальника ДКП «ЖЕК № 3» м. Борислава ОСОБА_16 відносно ОСОБА_5 ,проживаючого в АДРЕСА_1 , на останнього скарг та заяв з боку сусідів та родичів не поступало. Участі у громадському житті не приймав.

Згідно копії довідкиформи №1 про видачу паспорта, вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії довідок № 240 та № 333 від 23.09.2015 року, виданих лікарем-психіатром Бориславської ЦМЛ ОСОБА_17 , громадянин ОСОБА_5 на обліку у лікаря- нарколога та лікаря психіатра не знаходиться.
24.11.2015 року ОСОБА_5 повідомлено підозру в рамках кримінального провадження № 0001305, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України.
Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
За ч. 1 та 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати шести місяців.
Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Домашній арешт полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.
Застосовуючи такий запобіжний захід як домашній арешт, слідча суддя враховує, що у розпорядженні старшого слідчого ОСОБА_4 по даному провадженні є достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину та докази обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України.
Беручи до уваги вказані обставини, враховуючи особу ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину середньої тяжкості, який позитивно характеризується за місцем праці, а також те, що в судовому засіданні доведено можливість обрання зазначеного запобіжного заходу з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю такий захід є доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Проте, клопотання слідчого слід задоволити частково. Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 , є працевлаштованим, має на утриманні двоє малолітніх дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, заборона щодо залишення місця проживання слід визначити у певний період доби, зокрема нічний - з 21.00 год. до 07.00 год.

Крім цього слідча суддя вважає підставним клопотання слідчого в частині покладення на підозрюваного обов`язку щодо прибуття до слідчого за першою вимогою та здачі на зберігання документів, що надають право виїзду з України. У судовому засіданні встановлено, що підозрюваний досить часто перетинає кордон України, що унеможливлює належним чином здійснити виклик останнього у встановлені законодавством строки. Так, ухвалою слідчого судді від 11.11.2015 року до ОСОБА_5 застосовувався привід у зв`язку з повторною неявкою на виклик з невідомих причин. Відтак, вважаю, що є підстави застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження, з метою уникнення ризиків, зокрема переховування від органів досудового розслідування чи суду, перешкоджання кримінальному провадження іншим чином.

Відтак, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 192-194, 196, 309,395 КПК України, слідча суддя,-
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання старшого слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 ., погоджене з прокурором Дрогобицької міжрайонної прокурори ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 задоволити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1. прибувати до старшого слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 за першою вимогою;
2.здати на зберігання в Дрогобицький ВП ГУНП у Львівській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
3.не залишати місце постійного проживання - квартиру АДРЕСА_2 щоденно, у період часу з 21.00 год. до 07.00 год., без виклику слідчого, прокурора або суду.
Строк дії ухвали складає 1 місяць з дня її проголошення, тобто, до 25 грудня 2015 року.
Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.
Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, особою, що перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення йому ухвали.
Слідча суддя ОСОБА_1