Провадження № 11-кп/779/233/2015
Категорія ч.1 ст.307 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 та апеляційною скаргою його захисника адвоката ОСОБА_8 , на вирок Івано-Франківського міського суду від 31 березня 2015 року, по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.307 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований проживанням в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, ніде не працює, одружений, на утриманні троє малолітніх дітей, українець, громадянин України, -

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст.307 КК із застосуванням положень ст.69 цього ж Кодексу на 3 (три) роки позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 змінено з домашнього арешту на тримання під вартою, та взято його під варту із зали суду, а строк відбування обвинуваченим призначеного покарання постановлено відраховувати з 31 березня 2015 року.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 продовжено строк його тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, з 01 червня по 30 липня 2015 року.

Постановлено стягнути із обвинуваченого ОСОБА_7 в користь держави 1726 (одну тисячу сімсот двадцять шість) грн. 72 коп. витрат за проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішено відповідно до положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Вироком суду ОСОБА_7 засуджений за те, що він на початку травня 2014 року, перебуваючи в м.Івано-Франківську по вул.Військових Ветеранів, придбав у невстановленої слідством особи на ім`я ОСОБА_10 , наркотичний засіб «Субітекс» («Subutex»), який зберігав по місцю свого проживання з метою збуту.

25 червня 2014 року, близько 21 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в під`їзді житлового будинку АДРЕСА_3 , в ході проведення оперативної закупівлі, незаконно збув свідку ОСОБА_11 за гроші в сумі 150 грн., фольговий згорток з частиною таблетки білого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи містить наркотичний засіб, обіг якого обмежений бупренорфін, кількість якого становить 0,004 гр. Того ж дня, свідок ОСОБА_11 біля будинку №54 по вул.Богунській в м.Івано-Франківську видав вказаний згорток з таблеткою працівникам міліції.

При проведенні обшуку на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 25 червня 2014 року, в період часу з 21 год. 30 хв. до 23 год. 25 червня 2014 року, в приміщені житлової квартири АДРЕСА_4 , в якій проживав обвинувачений, виявлено та вилучено чарункові упаковки із вмістом 20-ти таблеток білого кольору з написом «Субітекс» («Subutex»), які згідно з висновком експерта містять наркотичний засіб, обіг якого обмежений бупренорфін, загальною кількість0,154 гр., які обвинувачений зберігав з метою збуту.

Обвинувачений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі (далі АС) з доповненнями та його захисник адвокат ОСОБА_8 у своїй АС повністю заперечили причетність обвинуваченого до скоєння інкримінованого йому злочину, та покликаються на незаконність та необґрунтованість вироку з мотивів невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, а також неповноти та однобічності досудового розслідування і судового розгляду.

Просять вирок суду скасувати, а провадження закрити у зв`язку з тим, що не зібрано достатньо доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 а також пояснення його захисників адвоката ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтримали подані АС, просять їх задовольнити, та закрити кримінальне провадження у зв`язку з тим, що не зібрано достатньо доказів винуватості обвинуваченого в суді і вичерпані можливості їх отримати; пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечив АС з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 та АС його захисника адвоката ОСОБА_8 , просить їх залишити без задоволення, а вирок суду без зміни; перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що АС з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 та АС його захисника адвоката ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Тому, питання щодо призначеного ОСОБА_7 покарання та його тяжкості, яке ніким з учасників судового розгляду не оскаржувалось, апеляційний суд не перевіряє.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні ним зазначеного у вироку кримінального правопорушення та кваліфікація його неправомірних дій саме за ч.1 ст.307 КК відповідають доказам, які були досліджені в ході розгляду справи в суді першої інстанції.

Те, що ОСОБА_7 незаконно придбав, зберігав з метою збуту та незаконно збув наркотичний засіб «Субітекс» («Subutex»), доводиться наявними в матеріалах справи доказами, які суд першої інстанції детально дослідив, дав їм належну оцінку та поклав в основу обвинувачення.

Окрім цього, під час апеляційного розгляду колегія суддів ухвалила задовольнити усне уточнене клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , в якому вона просила прослухати фонограму судових засідань суду першої інстанції, на яких були допитані свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_13 та легендований свідок Пан, оскільки, на переконання сторони захисту, їхні свідчення неправильно висвітлені у мотивувальній частині вироку.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_7 своєї вини за ч.1 ст.307 КК, вона частково доводиться показаннями самого обвинуваченого, які він надав під час розгляду справи в суді першої інстанції, про те, що таблетки з наркотичним засобом придбав та зберігав спочатку по місцю свого проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_5 , а згодом в квартирі АДРЕСА_4 , де проживає брат його дружини та мати.

Окрім показань обвинуваченого, його вина підтверджується показаннями легендованого свідка ОСОБА_11 , звукозапис яких колегія суддів прослухала за клопотанням адвоката ОСОБА_8 , зокрема, про те, що раніше він дійсно був наркозалежним і неодноразово купляв у ОСОБА_7 наркотичний засіб «Субітекс». В кінці червня 2014 року, близько 20 год. 30 хв. він, попередньо зателефонувавши ОСОБА_7 на мобільний телефон і, використовуючи жаргонну лексику, домовився з ним про купівлю в нього половину таблетки наркотичного засобу «Субітекс». Близько 21 год., коли він перебував поблизу вул.Богунської, що в м.Івано-Франківську, до нього підійшов працівник міліції та запропонував йому бути закупівельником під час проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу в ОСОБА_7 . Він погодився, і разом з працівником міліції пройшов до службового автомобіля, де вже були двоє понятих та ще один працівник міліції. В присутності понятих працівники міліції провели його огляд, про що склали протокол, де він та поняті особисто розписалися, а потім йому вручили грошові кошти, якого номіналу не пам`ятає, і він розписався на ксерокопії вказаних купюр. В подальшому, він пішов до під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де зустрівся з ОСОБА_7 , який за кошти в сумі 150 грн. продав йому фольговий згорток із наркотичним засобом, після чого повернувся до службового автомобіля. Підтвердив, що його не було 10-15 хв. В автомобілі він добровільно видав працівникам міліції фольговий згорток із половиною таблетки «Субітекс», однак якого кольору вона була, він не пам`ятає. Підтвердив, що всі процесуальні документи були складені працівниками міліції в службовому автомобілі в присутності його та двох понятих, на яких вони розписувались.

Показання ОСОБА_11 об`єктивно узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які колегія суддів заслухала в ході апеляційного розгляду, зокрема про те, що кінці червня 2014 року, у вечірній час, вони добровільно погодились бути понятими при проведенні оперативної закупівлі наркотичного засобу. Підтвердили, що ні із закупівельником, ні з обвинуваченим вони не були попередньо знайомими. Як вбачається із заслуханих апеляційним судом показань вказаних свідків, в їх присутності працівники міліції провели огляд закупівельника, про що склали протокол, який вони підписали, та вручили закупівельнику 150 грн., за які останній мав придбати наркотичний засіб в обвинуваченого. Закупівельник пішов в сторону «Піонерського парку», і його не було 10-15 хв., після чого він повернувся до службового автомобіля та добровільно видав міліціонерам фольговий згорток із наркотичним засобом. Обоє свідків підтвердили, що в даному фольговому згортку знаходився порошок білого кольору, і зі слів закупівельника, це був наркотичний засіб «Субітекс», який він придбав у Несімука. Із показань свідків вбачається, що працівники міліції складали протокол добровільної видачі закупівельником наркотичного засобу, який вони як поняті підписали. Окрім цього, обоє свідків в ході судового розгляду підтвердили, що в подальшому за пропозицією працівників міліції, вони були присутніми під час проведення обшуку по місцю мешкання обвинуваченого, а саме у кв. АДРЕСА_3 , який проводився на підставі ухвали слідчого судді. Зі слів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , у приміщенні даної квартири, а саме за диваном, була знайдена коробка із наркотичним засобом «Субітекс» в чарунковій упаковці та у фольгових згортках, в яких були по половині таблетки. Окрім цього, свідок ОСОБА_14 уточнив, що на шафі був знайдений корок із фольгою, а також шприц. На місці обшуку працівники міліції склали протокол, де вони та мешканці квартири розписались, ні в кого зауважень не виникало.

Колегія суддів, проаналізувавши зміст показань свідків, заслуханих в ході апеляційного розгляду, та співставивши їх з відповідними показаннями, викладеними у мотивувальній частині вироку, не вбачає між ними будь-яких невідповідностей чи суперечностей, оскільки вони є послідовними та об`єктивно узгоджуються між собою та із показаннями свідка ОСОБА_11 .

Колегія суддів вважає надуманими покликання захисника ОСОБА_8 на те, що показання свідків-понятих та закупівельника в ході розгляду справи є недостовірними.

Зокрема, захисник покликається на те, що свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не змогли вказати точного часу проведення оперативної закупівлі та обшуку у помешканні ОСОБА_7 , і що свідок ОСОБА_11 по суті не зміг точно вказати будинку, куди він ходив для закупівлі наркотичного засобу в ОСОБА_7 , місце розташування службового автомобіля працівників міліції, а також номінали купюр, які йому вручили працівники міліції, колір наркотичного засобу. Беручи до уваги суб`єктивний фактор, зокрема, що між часом проведення оперативної закупівлі і до дачі показань в суді першої інстанції минув значний проміжок часу, колегія суддів припускає, що свідки не могли достеменно пам`ятати всі обставини проведення слідчих (розшукових) дій, однак їх свідчення в ході судового розгляду є послідовними, не суперечать одне одному і узгоджується з даними відповідних протоколів, наявних в матеріалах провадження.

Окрім цього, захисник у своїй АС покликалась на те, що свідки вказували, що ОСОБА_11 приніс до службового автомобіля працівників міліції фольговий згорток із порошком білого кольору, який не можна вважати наркотичним засобом. Такі покликання захисника спростовуються показаннями тих же свідків, які вказали, що зі слів закупівельника їм стало відомо, що речовина у згортку куплена у ОСОБА_7 і є половиною таблетки із наркотичним засобом «Субітекс».

Окрім цього, захисник ОСОБА_8 у своїй АС також ставить під сумнів дійсність проведення оперативної закупівлі та належність оформлення її результатів. Апеляційний суд не вбачає порушень проведення працівниками ОВС оперативної закупівлі в ОСОБА_7 , на що покликається обвинувачений і його захисник у своїх АС. Зокрема, доводи сторони захисну, що в органу досудового розслідування не було приводу для проведення оперативної закупівлі у ОСОБА_7 , спростовується даними з вищезазначеного протоколу від 16 липня 2014 року та стенограмою розмов фігуранта, з яких вбачається, що до 25 червня 2014 року ОСОБА_7 у своїх телефонних розмовах неодноразово домовлявся з різними особами, і зокрема із свідком ОСОБА_16 , про збут їм наркотичних засобів, використовуючи наперед визначений сленг (а.с.71-81). Слід зазначити, що працівниками міліції не застосовувалась провокація ОСОБА_7 на вчинення ним злочину, оскільки із стенограм телефонних розмов обвинуваченого випливає, що останній і до 25 червня 2015 року неодноразово здійснював незаконний продаж наркотичного засобу. Окрім цього, покликання обвинуваченого та його захисника на те, що стенограма телефонних розмов не підтверджує, що саме ОСОБА_7 домовлявся про незаконну реалізацію наркотичного засобу, є безпідставними, оскільки телефонні дзвінки здійснювались з телефонного номера, який належав обвинуваченому.

Стосовно покликань ОСОБА_7 і його захисника адвоката ОСОБА_8 на те, що працівниками міліції незаконно проведено обшук у квартирі АДРЕСА_6 , оскільки дана квартира не є місцем проживання обвинуваченого, то вони є необґрунтованими. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Івано-Франківської області від 25 червня 2014 року, слідчому надано дозвіл на проведення обшуку у вищевказаній квартирі та підсобних приміщеннях з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання наркотичних засобів. Окрім цього, свідок ОСОБА_17 в ході судового розгляду підтвердив, що обвинувачений дійсно проживає у квартирі АДРЕСА_3 , однак має ключі від квартири АДРЕСА_6 за цією ж адресою, куди часто заходить, і ці свідчення об`єктивно узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження. Колегія суддів не вбачає необхідності в допиті сестри та дружини обвинуваченого з метою встановлення місця проживання ОСОБА_7 , на чому наполягав обвинувачений у своїй АС, оскільки вони є заінтересованими в результатах розгляду справи. Враховуючи наведені обставини, колегія суддів не вбачає будь-яких порушень працівниками міліції норм КПК при проведенні обшуку, і складений за наслідками його проведення протокол, є правильним.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що як оперативна закупівля, так і обшук проведені працівниками міліції у відповідності до вимог КПК, і за їх наслідками були складені відповідні процесуальні документи, а тому суд першої інстанції обґрунтовано взяв їх до уваги та поклав в основу звинувачення ОСОБА_7 .

Окрім показань свідків, вина ОСОБА_7 підтверджується також іншими письмовими доказами, а саме: протоколом особистого огляду покупця від 25 червня 2015 року, у відповідності до якого ОСОБА_11 було видано 150 грн. для проведення оперативної закупівлі (а.п.57-59); протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 25 червня 2014 року, за яким ОСОБА_11 за гроші в сумі 150 грн. придбав у ОСОБА_7 наркотичний засіб «Субітекс», а після повернення добровільно видав фольговий згорток із вмістом половини таблетки (а.п.60-61); протоколом обшуку від 25 червня 2014 року, який проводився у відповідності до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 25 червня 2014 року, у відповідності до якого в період часу з 21 год. 30 хв. до 23 год. у присутності понятих у приміщенні квартири АДРЕСА_7 , заповнений шприц та металевий наперсток із вставкою всередині з нагаром чорного кольору (а.п. 63, 65-68); протоколом від 16 липня 2014 року за результатами проведення негласної слідчої дії, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, з якого вбачається, що ОСОБА_7 25 червня 2014 року о 20 год. 32 хв. домовився про збут половини таблетки із наркотичним засобом (а.п. 80).

Висновком експерта №09/12-0919 від 14 липня 2014 року підтверджується, що вилучені в ході обшуку у квартирі АДРЕСА_7 таблеток містять в собі наркотичний засіб бупренорфін, а за висновком експерта №09/12-0965 від 23 липня 2014 року підтверджується, що частина таблетки білого кольору, яку ОСОБА_11 придбав у ОСОБА_7 , також містить бупренорфін (а.п.83-86; 92-94).

Враховуючи це, колегія суддів зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 зберігав наркотичний засіб «Субітекс» саме з метою збуту, є обґрунтованим, і покликання обвинуваченого, що він незаконно придбав та зберігав його виключно для власного споживання, є надуманими і такими, що спрямовані на вигородження ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів не вбачає невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, як і не вбачається неповноти та однобічності досудового розслідування і судового розгляду. Оскільки вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним і обґрунтованим, апеляційний суд не знаходить підстав для його скасування та закриття кримінального провадження з мотивів, викладених у АС обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , і тому їх АС слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись вимогами ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів , -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 та апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирок Івано-Франківського міського суду від 31 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2