Номер провадження: 11-кп/785/439/15
Номер справи місцевого суду: 495/6396/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляцію заступника прокурора прокуратури Одеської області на вирок Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської області від 31.01.2015., яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шабо Білгород - Дністровського району Одеської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, у розлученні, має неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.01.2012 року Білгород- Дністровським міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, постановою Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 09.08.2012 року, відповідно до ч.2 ст.78 КК України направлений для відбування призначеного покарання, звільнений 30.04.2014 року по відбуттю призначеного покарання,

засуджено за ст. 190 ч.2 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на два роки,

встановила:
Зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 04.07.2014 року, приблизно о 14 годині, більш точний час в ході досудового розслідування втановити не вдалось, умисно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, знаходячись на автостанції, розташованій по вул. Ізмаїльська в м. Білгород- Дністровському Одеської області, шляхом зловживання довірою, що виразилося в переконанні потерпілої ОСОБА_8 , з якою він раніше знайомий та підтримував товариські відносини, в обов`язковості передачі йому мобільного тефону «Prestigio PAP 4055» для здійснення телефонного дзвінка в особистих потребах, а також викликавши у неї впевненість у поверненні мобільного телефону після здійснення дзвінка, тобто увівши в оману потерпілу щодо подальших його дій стосовно вищевказаного мобільного телефону, заволодів мобільним телефоном потерпілої вартістю 999 гривень, із захисною плівкою, вартістю 59 гривень, з картою пам`яті об`ємом 16 GB, вартістю 199 гривен та сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Life», вартістю 10 гривень, на рахунку якої грошей не було, що належать на праві приватної власності ОСОБА_8 , чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1267 гривень.

В апеляції прокурор зазначив, що не оспорюючи доведеності вини засудженого у вчиненим ним кримінальному правопорушенні, вважає вирок суду необґрунтованим та таким, що підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. На думку прокурора при призначенні покарання суд не врахував те, що ОСОБА_7 має не зняту та непогашену судимість, був раніше засуджений за вчинення умисного кримінального правопорушення за яке судом призначено покарання у вигляді позбавлення волі із іспитовим строком. Проте, ОСОБА_7 призначений іспитовий строк був скасований, та у подальшому направлений для відбування призначеного покарання. Зазначене вказує на відсутність у ОСОБА_7 , бажання стати на шлях виправлення.

За таких обставин прокурор просить вирок суду змінити, визнати винним ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи своєї апеляції та просив вирок суду 1 інстанції скасувати та постановити новий вирок яким визнати винним ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляції прокурора , та просив вирок суду 4 інстанції залишити без змін, вивчивши доводи апеляції прокурора та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок підлягає скасуванню за наступних підстав.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами та ніким не оспорюється, а його дії вірно кваліфіковано судом першої інстанції за ст. 190 ч.2 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 не відшкодував потерпілій шкоду та суд не мотивував застосування ст.75 КК України

ОСОБА_7 був раніше засуджений за вчинення умисного кримінального правопорушення за яке судом призначено покарання у вигляді позбавлення волі із іспитовим строком, але призначений іспитовий строк був йому скасований, що свідчить на відсутність у ОСОБА_7 бажання стати на шлях виправлення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність при застосуванні ст. 75 КК України и вважає необхідним постановити новий вирок .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, не працює, сімейний стан, на утримані має неповнолітню дитину , та вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість обрання міри покарання у вигляді обмеження волі .
У ході досудового слідства потерпіла ОСОБА_8 заявила цивільний позов матеріальний збиток у сумі 1267 грн. З урахуванням досліджених доказів колегія суддів вважає, що позов потерпілої ОСОБА_8 підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419,420 КК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області, -

засудила:
Апеляцію заступника прокурора прокуратури Одеської області частково задовольнити.

Вирок Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської області від 31.01.2015 року відносно ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 компенсацію матеріальної шкоди в сумі 1267 грн .
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня його виконання.

Вирок може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та Кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4