АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/75/16 Справа № 205/8293/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 01 січня 2016 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 , підозрюваної ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 .

В апеляції прокурор просить скасувати ухвалу, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, прокурор вказує на те, що висновки суду про відсутність доказів, які підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, є необґрунтованими та в ухвалі слідчий суддя, в порушення вимог п. 4 ч. 1 ст. 196, не зазначив які саме докази свідчать про такі обставини.

Поряд з цим, на переконання прокурора, слідчий суддя не навів в ухвалі й докази на підтвердження відсутності вказаних у клопотанні слідчого ризиків.

Прокурор вважає, що слідчий суддя в достатній мірі не оцінив наявність таких ризиків, вагомість доказів, які дають підстави вважати підозру ОСОБА_7 обґрунтованою, тяжкість скоєного підозрюваною кримінального правопорушення, а також даним про її особу.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2016 року у задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та обрано відносно останньої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на відсутність доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а також на те, що зазначені в клопотанні слідчим ризики є недоведеними.

За таких обставин, враховуючи дані про особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність обрання відносно останньої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію, доводи підозрюваної, яка заперечувала проти задоволення апеляції прокурора, міркування захисника, який також заперечував проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали провадження та дослідивши їх, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що в провадженні Ленінського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 01 січня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

02 січня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя при ухваленні оскаржуваного рішення дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами.

Поряд з цим, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з нею, а також мати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом третьої групи та з підозрюваною не проживає.
Крім того, як вбачається з матеріалів провадження, зокрема висновку експерта № 23е від 05 січня 2016 року у підозрюваної ОСОБА_7 також виявлено тілесні ушкодження, які могли утворитися 01 січня 2016 року, тобто в день вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
З огляду на викладене, враховуючи обставини кримінального провадження, а також дані про особу підозрюваної, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в даному випадку є достатнім та відповідає меті його застосування.
На переконання колегії суддів, висновок слідчого судді відповідає правовій позиції, викладеній у рішенні ЄСПЛ від 25.04.2000 року у справі «Пунцельт проти Чехії», де вказано, що судове провадження у справі не виявляло ознак «особливої ретельності», а тому внаслідок тривалого попереднього ув`язнення заявника було порушено пункт 3 статті 5 Конвенції.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що застосування менш обтяжливого запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту буде дієвим механізмом контролю її поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою. Запобіжний захід відносно підозрюваної обраний у відповідності з вимогами ст.ст. 181, 194, 196 КПК України, а тому колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 181, 405, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 01 січня 2016 року, залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2016 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду :
____________ ____________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4