В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 274/3454/15-к
Провадження № 1-кп/0274/337/15
м. Бердичів
18.01.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бердичева кримінальне провадження № 274/3454/15-к по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Козятин, Вінницької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні 1 неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимого.
за ч. 1 ст. 164 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
Згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду від 13.10.2014 року, ОСОБА_3 зобов`язано до сплати аліментів на користь ОСОБА_5 в розмірі 600 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і до його повноліття.
Незважаючи на це, ОСОБА_3 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей /аліментів/, не реагує на офіційні попередження, які надсилались державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції 23.12.2014 року, 06.05.2015 року, 25.05.2015 року, не повідомляє державного виконавця про місце роботи, ніякої матеріальної допомоги сім"ї не надає, участі у вихованні сина не приймає, його життям не цікавиться, отримує середній місячний дохід в сумі від 1500 до 1700 гривень, який приховує від державного виконавця, в результаті чого за період з серпня 2014 року по червень 2015 року у нього виникла заборгованість по аліментах, яка становить 11 місяців, або в сумі 6600,00грн.
Так заборгованість по виконавчому листу № 274/4775 від 28.11.2014 року, який перебуває на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції на користь ОСОБА_5 за період з серпня 2014 року по червень 2015 року становить 11 місяців або в сумі 6600,00 грн., а саме: серпень 2014 року - 600,00 грн., вересень 2014 року - 600,00 грн., жовтень 2014 року - 600,00 грн., листопад 2014 року - 600,00 грн., грудень 2014 - 600,00 грн., січень 2015 року - 600, 00 грн., лютий 2015 року - 600,00 грн., березень 2015 року - 600,00 грн., квітень 2015 року - 600,00 грн., травень 2015 року - 600,00 грн., червень 2015 року - 600,00 грн.
Заборгованість по аліментах нарахована на підставі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».
Кримінальна відповідальність за вчинення злочину, у вчиненні якого визнається винним ОСОБА_3 , передбачена ч.1 ст.164 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що після розлучення в 2014 році він мав сплачувати аліменти в розмірі 600 гривень колишній дружині на утримання сина ОСОБА_6 . Аліменти не платив. Сплачував незначні суми минулого року. Не сплачував так як не було постійної роботи, заробітки були тимчасові. При призначенні аліментів судом він був присутній. Рішення не оскаржував. Погоджувався із сумою аліментів, які були стягнуті з нього судом. Він знав, що повинен щомісячно платити аліменти. У виконавчу службу його викликали, попереджали про кримінальну відповідальність. З липня 2015 року надсилав гроші батькам, які виплачували аліменти. Першу оплату по аліментам він зробив в липні 2015 року в розмірі 1000 гривень, а потім сплачував по 200 гривень до грудня 2015 року. В даний час, останні два місяці він офіційно не працює В м.Києві шукає роботу. Його заробітки були 2500 3000 грн. З дитиною бачитися не має можливості. Дружина не забороняє зустрічатися із сином. Останній раз він подарував дитині планшет, який передав батькам. В 2015 році сина бачив один раз. У вчиненому розкаюється.
Вина обвинуваченого у вчиненні злочину стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що після розлучення допомогу на дитину обвинувачений не надавав. Під час шлюбу він брав кредити, проте кошти витрачав не на потреби сім`ї. Після розлучення вона вимушена була залишити дітей батькам, щоб заробляти гроші і віддавати борги за обвинуваченого. ОСОБА_3 дійсно під час розслідування справи в липні 2015 року виплатив аліменти в розмірі 1000 гривень. Вподальшому кожен місяць платив по 200 гривень. За 2015 рік обвинувачений бачив сина один раз, на день народження. В телефонному режимі обвинувачений із дитиною не спілкується, життям дитини не цікавиться. Не наполягає на суворому покаранні.
Відповідно до запису в копії свідоцтва про народження дитини, ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.п.31).
З копії виконавчого листа № 274/4775/14-ц від 13.10.2014 року (а.п.13) та рішення Бердичівського міського суду від 13.10.2014 року ( а.п.28-30) вбачається, що 13.10.2014 року Бердичівський міськрайонний суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 600 гривень щомісячно , починаючи з 21.08.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
Про злісне ухилення від сплати, встановлених рішенням суду коштів свідчить наявність у обвинуваченого заборгованості протягом тривалого часу, що стверджується довідкою-рахунком відділу державної виконавчої служби Бердичівського МРУЮ Житомирської області, відповідно до якої станом на 01.07.2015 року заборгованість по аліментах ОСОБА_3 згідно виконавчого листа № 274/4775/14-ц від 13.10.2014 року становить 6600,00 грн. (а.п.36).
Відділом державної виконавчої служби Бердичівського МРУЮ Житомирської області ОСОБА_3 надсилалися попередження погасити заборгованість по аліментах, про що свідчать копії попереджень від 06.05.2015 року, 25.05.2015 року, 23.12.2014 р. ( а.п.15).
Про кримінальну відповідальність за ст.164 ч.1 КК ОСОБА_8 попереджався 31.12.2014 року, що стверджується записом на письмовому виклику обвинуваченого до відділу державної виконавчої служби ( а.п.14).
Згідно довідки Бердичівського міського центру зайнятості, ОСОБА_3 на обліку в центрі зайнятості не перебуває ( а.п.20).
Відповідно до довідки Бердичівської обєднаної державної податкової інспекції, ОСОБА_3 на податковому обліку як субєкт господарської діяльності приватний підприємець не перебуває, інформація про його доходи відсутня ( а.п. 22, 23).
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить вину ОСОБА_3 в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей ( аліментів) доведеною, і кваліфікує його дії за ч.1 ст.164 КК України.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання обвинуваченому.
Суд враховує, що відповідно до ст.12 КК України вчинений ОСОБА_3 злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості, ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягується вперше, вину визнав повністю.
Обставиною, що відповідно до ст.66 ч.1 п.1 КК України помякшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не встановив.
На підставі наведеного, суд вважає можливим призначити покарання ОСОБА_3 у виді громадських робіт.
На думку суду саме призначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов в провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 369- 371, 373, 374 КПК України ,
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України, призначивши покарання у виді 100 ( сто) годин громадських робіт.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувати.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий: