Справа № 135/730/15-к
Провадження №11-кп/772/944/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000070 за апеляційними скаргами: обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_9 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 19 серпня 2015 року, яким,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , гр. України, освіта середня, не одружений, не працює, раніше в силу ст.89 КК України не судимий,

засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Вирішено долю речових доказів.

В с т а н о в и в :
Згідно вироку суду, 5 квітня 2015 року приблизно о 13 годині ОСОБА_8 , з метою скоєння крадіжки чужого майна, через паркан проник на територію ПАТ «Біолік», яке розташоване в м. Ладижин Вінницької області, вул. Леніна, 118, а потім через вікно до складу електрики, звідки таємно скоїв крадіжку двох електродвигунів потужністю 0.8 кВт вартістю 2050грн. кожен, завдавши підприємству «Біолік» збиток на загальну суму 4100грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду, кримінальне провадження відносно нього закрити, так як інкримінованого йому злочину, він не скоював.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить скасувати вирок суду через його м`якість та ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_8 покарання, у виді 5 років позбавлення волі.

В своїх поясненнях під час апеляційного розгляду справи обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро каявся у скоєному, просив не позбавляти його волі та застосувати умовну міру покарання. Зазначив, що на скоєння злочину його штовхнуло скрутне матеріальні становище. В свій час він вимушений був за станом здоров`я піти з роботи, тому на момент скоєння злочину не працював, як і не працювали з об`єктивних причин його батьки, з якими він проживає разом.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили застосувати відносно ОСОБА_8 умовну міру покарання, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає задоволенню частково. Апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у таємному викраденні двигунів з приміщення підприємства «Біолік», тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, викладений у вироку, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними у справі доказами в їх сукупності та дослідженими в судовому засіданні. Так, представник підприємства «Біолік» та охоронник підприємства ОСОБА_10 підтвердили в судовому засіданні факт викрадення зі складу електрики підприємства «Біолік» двох двигунів. Свідок ОСОБА_11 підтвердив, що в його присутності ОСОБА_8 біля річки за допомогою кувалди та набору ключів намагався розібрати два електродвигуни. Свідок ОСОБА_12 пояснив, що саме він на прохання ОСОБА_8 приніс набір ключів та кувалду, за допомогою яких ОСОБА_8 в його присутності та ОСОБА_11 почав розбирати два електродвигуни. Коли ОСОБА_8 був затриманий працівниками міліції то пояснив, що електродвигуни з «Біоніка». Свідки працівники міліції ОСОБА_13 , ОСОБА_14 підтвердили факт затримання ОСОБА_8 біля підприємства «Біолік» з викраденими електродвигунами. Останній без будь-якого примусу розповів про обставин скоєного ним злочину. Факт викрадення ОСОБА_8 двох електродвигунів з підприємства «Біолік» підтверджується також: протоколом огляду місця події від 6.04.2015 року; протоколом огляду самих двигунів від 14.04.2015 року; висновком інвентаризаційної комісії підприємства «Біолік» від 6.04.2015 року про виявлену недостачу двох електродвигунів, які рахуються на підприємстві під номерами 41254, 41255 вартістю 2050 грн кожен та рядом інших доказів, досліджених у судовому засіданні та приведених у вироку.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі, місцевий суд виходив з того, що він скоїв тяжкий злочин, а також про відсутність у справі обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Але з таким висновком суду погодитись не можна. Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 22.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», зазначає про необхідність детального дослідження особи підсудного, з`ясування його віку, стану здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, навчання, його минуле, склад сім`ї, матеріальний стан тощо.

Під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження ОСОБА_8 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро каявся у вчиненому, що суд відносить до обставини, яка відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання. Слід зауважити, що ОСОБА_8 дійсно скоїв тяжкий умисний злочин. Але в той же час слід вказати про повернення електродвигунів до підприємства та відсутність з його боку будь-яких матеріальних претензій до обвинуваченого. ОСОБА_8 раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку психіатра та нарколога не перебуває. Він пояснює свій вчинок важким матеріальним становищем, в якому опинився, втративши роботу. Не намагаючись виправдати вчинок обвинуваченого, все ж слід вказати на важке сьогодення, в якому опинилась сільська молодь, маючи на увазі відсутність роботи та можливість законно утримувати себе та своїх близьких.

На думку суду апеляційної інстанції ОСОБА_8 є особою, яка повністю адаптована у суспільстві, з досить сильними соціальними зв`язками, а тому є підстави призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, застосувавши до нього ст.75 КК України.

За таких обставин вирок суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 408, 414, 419 КПК України, суд, -

У х в а л и в :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення. Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 19 серпня 2015 року відносно ОСОБА_8 змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий термін 2 роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого проживання та роботи.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:
З оригіналом згідно