№612/286/14-к
1-в/612/50/15
У Х В А ЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2015 року. смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора прокуратури Близнюківського району Харківської області ОСОБА_2 , начальника Близнюківського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області майора внутрішньої служби ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Близнюки Харківської області подання начальника Близнюківського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання призначеного судом засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добровілля Близнюківського району Харківської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає в цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 18 квітня 2014 року засуджений Близнюківським районним судом Харківської області за. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк три роки (а.п.3-6).
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 від призначеного покарання звільнено з іспитовим строком один рік шість місяців з покладенням на нього судом обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до органу кримінально-виконавчої інспекції.
Із розпорядження про виконання вироку вбачається, що вирок набрав законної сили 19 травня 2014 року(а.п.2).
Орган кримінально-виконавчої інспекції звертався до суду 17.08.2015 року з поданням про скасування звільнення від покарання з випробуванням ОСОБА_5 і направлення його для відбування призначеного покарання, оскільки він під час іспитового строку зарекомендувала себе негативно. 26 серпня 2015 року ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області у задоволенні цього клопотання було відмовлено (а.п.88-92).
06.10.2015 року начальник Близнюківського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області повторно звернувся до суду з таким же поданням, в якому вказав, що ОСОБА_5 під час перебування на обліку зарекомендував себе з негативної сторони, порушував покладений на нього судом обов`язок, не з`явився на реєстрацію до органів КВІ без поважних причин 15.07.2014 року та 14.08.2015 року. До кримінальної відповідальності не притягувався, але 21.07.2015 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП України у вигляді попередження, 06.10.2015 року притягувався до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст. 178 КУпАП України у вигляді штрафу - 51 грн.(а.п. 18,83-84,102-105).
У судовому засіданні начальник органу КВІ підтримав своє подання про направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання, вказавши що ОСОБА_5 належних висновків не зробив. Поважних причин не з`явлення двічі на реєстрацію в інспекцію не має. Також двічі притягувався до адміністративної відповідальності.
Прокурор також просив подання задовольнити, посилаючись на ті ж обставини. Вказав, що ОСОБА_5 дійсно, порушував покладені на нього судом обов`язки два рази без поважних причин не з`явився на реєстрацію в інспекцію, а крім того двічі притягувався до адміністративної відповідальності.
ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав, що покладені на нього судом обов`язки він не виконував в повному обсязі. Дійсно двічі не з`явився на реєстрацію в орган КВІ. Свою першу неявку пояснює тим що хворів, лікувався вдома, за медичною допомогою не звертався. Друга неявка спричинена необхідністю термінової домашньої роботи перевезення дров. Крім того двічі притягувався до адміністративної відповідальності. Проживає з матір`ю та бабусею. Мати не працює. Сам він постійної роботи не має. Заробляє на життя тимчасовими заробітками. Просить у задоволенні подання відмовити, вказуючи що належні висновки для себе зробив, став на шлях виправлення, буде виконувати всі обов`язки, покладені на нього судом.
Заслухавши пояснення засудженого, представника кримінально-виконавчої інспекції, думку прокурора, вивчивши матеріали особової справи ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 18.04.2014 року, яким ОСОБА_5 притягнено до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з 19.05.2014 року набрав законної сили і звернений до виконання(а.п.3-6).
Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ст.166 КВК України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Як вбачається з Постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 30.05.2014 року, ОСОБА_5 зобов`язано з`являтися на реєстрацію в інспекцію перший та третій вівторок кожного місяця. З постановою він був ознайомлений в цей же день, про що свідчить його особистий підпис(а.п.17).
Крім того, як вбачається з Постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 08.09.2015 року, ОСОБА_5 , було змінено дні явки в інспекцію, зобов`язано з`являтися на реєстрацію в інспекцію перший, другий, третій та четвертий вівторок кожного місяця.
З постановою він був ознайомлений в цей же день, про що свідчить його особистий підпис (а.п. 94).
30.05.2014 року від нього було відібрано підписку в якій, зокрема зазначено, що він попереджений про відповідальність за порушення громадського порядку, скоєння злочину, ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків (а.п.12).
Із аркуша реєстрації та подання КВІ вбачається, що ОСОБА_5 , після його постановки на облік в кримінально-виконавчу інспекцію, не з`являвся на реєстрацію в інспекцію без поважних причин 15.07.2014 р., 04.08.2015 р.(а.п.18).
Відповідно до ч.3 ст. 164 КВК України поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання запрошення, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.
Посилання ОСОБА_5 на те, що він хворів належними доказами не підтверджено. Сам ОСОБА_5 пояснив, що в селі де він проживає є фельдшерсько-акушерський пункт і він міг туди звернутися. За бажанням по телефону чи іншим чином міг повідомити про ці обставини орган КВІ але це не зробив. Необхідність виконання термінової домашньої роботи також не може бути визнана обставиною, що фактично позбавила засудженого можливості з`явитися на реєстрацію оскільки також не відповідає вимогам ч.3 ст. 164 КВК України.
ОСОБА_5 про умови відбування покарання та наслідки порушення покладених на нього судом обов`язків неодноразово повідомлявся працівниками кримінально-виконавчої інспекції і міліції про що, крім його пояснень в суді, свідчать відповідні письмові пояснення, довідки, попередження. Цими органами з ним проводилася і індивідуально-профілактична робота(а.п.10,14,15,25,27,34,35,37,39,43,45,51,53,59,61,63,71,74,76,85,86,97).
В період іспитового строку ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався.
Із подання КВІ та фотокопій адміністративних протоколів вбачається, що 21.07. 2015 року, та 06.10.2015 року він притягувався до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,2 ст. 178 КУпАП.
Із протоколу про адміністративне правопорушення ХА №003688 вбачається, що 21.07. 2015 року ОСОБА_5 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 178 КУпАП (а.п.83). Із постанови у справі про адміністративне правопорушення від цієї ж дати вбачається що його притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді «Попередження». Проте в цій постанові не вказано за якою саме статтею КУпАП він притягнений до адміністративної відповідальності у зв`язку із чим суд не може прийняти це як доказ притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності.
Крім того приймається до уваги і наступне. Частиною 4 ст. 166 КВК України визначено, що систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Отже не доведено систематичність вчинення ОСОБА_5 правопорушень, як це передбачає ч.2 ст.78 КК України та ч.4 ст.166 КВК України.
Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 26.08. 2015 року у задоволенні аналогічного подання органу КВІ було мотивовано відмовлено (а.п.90-92).
Встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, де весь час характеризувався позитивно (а.п.24,33,36,42,44,47,52,58,60,68,70,72,96,100).
Від проведення з ним індивідуально-профілактичної роботи працівниками КВІ, міліції, та Центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ОСОБА_5 не ухилявся(а.п.31,41,57,69,80,99).
ОСОБА_5 за межі України без дозволу КВІ не виїздив, місце свого проживання не змінював. Отже ці обов`язки, покладені на нього судом він виконував належним чином.
За час перебування на обліку в КВІ на реєстрацію він з`явився 31 раз. Без поважної причини на реєстрацію не з`явився 2 рази.
Сама поведінка засудженого у судовому засіданні свідчить про його щире розкаяння, що підтверджується фонограмою звукозапису.
За таких обставин суд приходить до висновку, що поведінка засудженого ОСОБА_5 під час іспитового строку свідчить про те, що покладені на нього судом обов`язки він в основному виконує. Зазначене, в сукупності з іншими обставинами, наведеними вище, дозволяє суду дійти висновку, що шанс на виправлення засудженого не втрачено, на цей час він не потребує ізоляції від суспільства, дві неявки на реєстрацію в період з 15.07. 2014 року по 04.08. 2015 року, тобто майже року, та притягнення до адміністративної відповідальності за обставин як вони викладені вище, не є свідченням небажання засудженого стати на шлях виправлення та підставою скасування звільненні від відбування покарання, у зв`язку з чим в задоволенні подання і слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 372,395,532, п.8 ч.1 ст.537, ч.ч.3-5 ст. 539 КПК України, ст. ст. 164, 166 Кримінально-виконавчого Кодексу України суд,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні подання начальника Близнюківського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання призначеного вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 18 квітня 2014 року звільненого від покарання з випробуванням ОСОБА_5 , відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення через Близнюківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1