Справа № 751/9107/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/916/2015
Категорія - УДЗ Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові в режимі відеоконференції з Чернігівською виправною колонією №44 апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 жовтня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чугуєва, Харківської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, незаміжньої, до засудження не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої, остання судимість вироком Микитівського районного суду м. Горлівка Донецької області від 06 березня 2012 року за ч.1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі,-

за участю прокурора ОСОБА_7

представника виправної колонії № 44 ОСОБА_8

захисника-адвоката ОСОБА_9

засудженої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

22 вересня 2015 року засуджена ОСОБА_6 звернулася із клопотанням до Новозаводського районного суду м. Чернігова про умовно-дострокового звільнення її від відбування покарання.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 жовтня 2015 року засудженій було відмовлено у задоволенні клопотання. Таке рішення суду мотивоване тим, що відповідно до п.2 ст. 81 К України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджена сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення. Згідно психологічної характеристики ОСОБА_6 не готова до самокерованої правослухняної поведінки. Дані про наявність у засудженої захворювань, які перешкоджають відбування покарання, відсутні. Засуджена, згідно вироку суду, вчиняла однотипні злочини у стані алкогольного сп`яніння, під час перебування на волі до виконання своїх батьківських обов`язків ставилась несумлінно.

За даних обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що законні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженої від відбування покарання відсутні.

В поданій апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_6 просить звільнити її умовно-достроково від подальшого відбування покарання. В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що по прибуттю до ЧВК №44 з перших днів працює на швейному виробництві, приймає активну участь в художній самодіяльності, виконує всі вимоги, режим не порушує, тому з характеристикою, яку надала Чернігівська виправна колонія № 44, не згодна. Також вказує, що має двох дітей та сестру, які проживають в зоні АТО, внаслідок чого з ними перервався зв`язок та бажає їх знайти. Посилається в апеляційній скарзі на незадовільний стан здоров`я.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженої, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, представника виправної колонії, яка висловила думку про те, що засуджена не стала на шлях виправлення і не може бути звільнена умовно-достроково, засуджену та її захисника, які просили скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити клопотання засудженої та звільнити її від подальшого відбування покарання, перевіривши матеріали провадження та особової справи засудженої, обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Микитівського районного суду м. Горлівка від 06.03.2012р. ОСОБА_6 засуджена за ч.1 ст.121 КК України до 6 років позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з 27.09.2011р., тобто засуджена на час розгляду справи в суді фактично відбула 2/3 строку призначеного покарання.

Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На думку колегії суддів, розглядаючи заяву засудженої ОСОБА_6 , суд першої інстанції належним чином дослідив всі обставини провадження та в достатній мірі вмотивував свій висновок про те, що вона не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, при цьому суд врахував не тільки факт відбуття останньою певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого нею злочину, поведінку засудженої під час відбування покарання, становлення її на шлях виправлення.

Так, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженої повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.

Відмовляючи у задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 , суд першої інстанції послався на те, що засуджена своїм відношенням до праці та поведінкою не довела своє виправлення, за період відбуття покарання в установі характеризується посередньо, поведінка засудженої не є сумлінною , допускала порушення установленого порядку та умов відбування покарання, розпорядку дня, не приймає участь у підготовці, проведенні культурно-масових гуртків та самодіяльності організацій засуджених, до навчання у навчальному центрі при установі відноситься незадовільно, заняття відвідує під контролем, ставлення до праці за весь час відбування покарання не є сумлінним, не виконувала в повному обсязі денне завдання, перебуває на профілактичному обліку, як схильна до членоушкодження. (а.о.с.101)

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_6 за період відбування покарання мала одне заохочення та два стягнення, котрі хоча і погашені проте вказують на її несумлінну поведінку, крім того, згідно виписки із протоколу № 31(а.о.с.100) є висновок голови комісії, якою вирішувалося питання про умовно-дострокове звільнення засудженої, про те, що ОСОБА_6 не довела своє виправлення і не заслуговує на застосування до неї умовно-дострокового звільнення.

За таких обставин, враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, колегія суддів вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання ОСОБА_6 немає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 537 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 жовтня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4