Справа № 11-372 Головуючий у І інстанції Бобкова
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 23 06.04.2011
УХВАЛА

Іменем України

06 квітня 2011 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді Бех М.О.

суддів Орла А.І., Матюшка М.П.

з участю прокурора Чупринської Є.М.

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями захисника ОСОБА_2 та прокурора який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_3 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 грудня 2010 року, яким :

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, працюючого машиністом тепловозу Обігового депо Фастів-2, раніше не судимого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4 хутір Гай, вул. Польова, 1, засуджено за ч. 1 ст. 191 КК України до 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з матеріальною відповідальністю на два роки. На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_4 звільнений від призначеного покарання у звязку із закінченням строків давності.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів по справі.

Колегія суддів , -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку суду ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину при наступних обставинах.

ОСОБА_4 працюючи машиністом тепловозу тепловоза ЧМЕЗ-6754 і являючись матеріально-відповідальною особою, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в період часу з 01.10.2005 року по 10.10.2005 року вчинив розтрату ввіреного йому майна шляхом створення лишків дизельного палива, яке в подальшому під час маневрової роботи тепловоза ЧМЕЗ-6754 по станції Біла Церква вилучав з тепловоза та продавав ОСОБА_5 біля паркану території належної ПП Білобров, розташованої в м. Біла Церква по вул. Матросова, 1. Таким чином ОСОБА_4 з 01.10.2005 року по 10.10.2005 року незаконно вилучив з тепловоза ЧМЕЗ-6754, на якому він працював 120,2 л дизельного палива загальною вартістю 441 грн. 67 коп., вчинивши таким чином розтрату ввіреного йому майна, чим завдав матеріальної шкоди на вище вказану суму.

На даний вирок суду подані апеляції : захисником ОСОБА_2 та прокурором який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції.

В своїй апеляції захисник просить скасувати вирок суду та закрити кримінальну справу за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу злочину. Обґрунтовуючи свою апеляцію захисник зазначає, що суд при розгляді справи допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, поскільки взяв до уваги лише ті докази, які доводять вину ОСОБА_6, а докази які доводять його невинуватість до уваги не взяв, оцінивши їх критично. На думку захисника, суд при постановленні вироку послався на докази, здобуті незаконним шляхом.

В апеляції прокурор який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи кваліфікації злочину та вини засудженого, просить вирок суду скасувати та постановити свій вирок яким ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України без призначення йому будь-якого покарання. Обґрунтовуючи свою апеляцію прокурор зазначає, що поскільки ОСОБА_4 не визнав своєї вини та категорично заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності, суд не мав права призначати йому покарання, а лише повинен був визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України без призначення будь-якого покарання.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який не підтримав апеляції прокурора що приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції та захисника ОСОБА_2 і просить апеляції залишити без задоволення, а вирок суду без змін, засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_2, які просять вирок суду скасувати та кримінальну справу закрити за відсутністю складу злочину, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції до задоволення не підлягають.

Доводи апеляції захисника про те, що суд взяв до уваги лише докази, які доводять вину ОСОБА_4, а докази, які доводять його невинуватість до уваги не взяв, є безпідставними. Суд першої інстанції всебічно, повно та обєктивно дослідив всі обставини справи та дав їм належну оцінку. Судом досліджувалися всі наявні в справі докази і оцінка їм давалася в сукупності з усіма доказами, що є в матеріалах справи. Суд належним чином обґрунтував свої висновки щодо критичного ставлення до певних доказів, зокрема щодо твердження ОСОБА_4 щодо спричинення на нього тиску з боку працівників міліції. Вказане твердження перевірялося прокуратурою м. Біла Церква та не знайшло свого підтвердження і тому старшим помічником прокурора м. Біла Церква було відмовлено в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_4 за відсутністю ознак злочину в діях працівників міліції. Крім цього, суд належним чином обґрунтував свій висновок щодо критичного ставлення до показів свідків працівників депо Фастів-2 стосовно неможливості вилучення пального з паливної системи тепловозу. З даними висновками суду першої інстанції колегія судді повністю погоджується та знаходить їх обґрунтованими і таким що підтверджуються матеріалами справи.

Колегія суддів вважає твердження в апеляції захисника, щодо недоведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину безпідставними та такими, що суперечать матеріалам кримінальної справи. Так, свідок ОСОБА_7 підтвердив факт продажу ОСОБА_4 дизельного пального з тепловозу ОСОБА_5, детально в судовому засіданні розповівши про ці обставини. Аналогічного змісту покази дали в судовому засіданні і свідки ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11. Крім цього винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наявними у справі письмовими доказами, які суд ґрунтовно дослідив, в сукупності з іншими доказами дав їм належну юридичну оцінку та свої висновки щодо винності засудженого змістовно виклав у вироку.

Доводи апеляції прокурора про необхідність скасування вироку суду в звязку з безпідставним призначенням покарання засудженому та необхідністю в даному випадки лише визнати його винним без призначення покарання, колегія суддів вважає не обґрунтованими та такими, що суперечать діючому законодавству. У відповідності до ст. 335 КПК України, в резолютивній частині вироку, крім іншого, повинно бути призначено покарання по кожному з обвинувачень, визнаних судом доведеними. Що в даному випадку суд і зробив. В звязку з тим, що минули строки давності і ОСОБА_4 заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності за даною підставою, суд призначивши ОСОБА_4 покарання, обґрунтовано звільнив його не від кримінальної відповідальності, а від покарання, що в даному випадку вірним та відповідає вимогам ст. 49 КК України та ч. 6 ст. 7 КПК України.

Оскільки вирок суду є законним та обґрунтованим, колегія суддів не вбачає підстав для його зміни чи скасування і тому вважає за необхідне апеляції залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції прокурора який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції та захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.12.2010 року щодо ОСОБА_4, без змін.

ГОЛОВУЮЧИЙ :

СУДДІ :