Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2012 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді Поповича С.С.

суддів Кукурудза Б.І., Фіцака Т.Д.

з участю : прокурора Козаченко І.І.

захисника ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією потерпілого по справі ОСОБА_3 на вирок Косівського районного суду від 13 грудня 2011 року, -

у с т а н о в и л а :

Вказаним вироком ОСОБА_2,

17 листопада 1977 р. н., уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, раніше не судимого, громадянина України

визнано винуватим та засуджено за ст. 286 ч. 1 КК України до покарання у вигляді двох років обмеження волі з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Згідно ст. 76 КК України на засудженого покладено певні зобовязання.

Міру запобіжного заходу підписку про невиїзд, залишено без зміни.

Цивільний позов потерпілого по справі задоволено частково : стягнуто з засудженого у користь потерпілого ОСОБА_3 1396 гривень 85 коп. коштів затрачених на лікування, 1000 гривень у відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди та 500 гривень витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення з ОСОБА_2 22806 гривень матеріального збитку вартості шкоди заподіяної автомобілю під час ДТП залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Івано-Франківській області 2884 гривні 32 коп. за проведення експертиз.

Вирішено долю речових доказів відповідно до ст. 81 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_2 засуджено за те, що він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

І, зокрема, що злочин вчинив при таких обставинах.

23 березня 2010 року приблизно о 20 год. 30 хв., в темну пору доби, керуючи вантажним автомобілем марки «ГАЗ 5201» та рухаючись автодорогою сполученням «Косів-Яблунів» в с. Уторопи Косівського району, поблизу поштового відділення, ОСОБА_2 не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та маючи об»єктивну можливість завчасно виявити автомобіль ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку з увімкнутим світлом фар, не маючи переваги в русі, здійснив поворот ліворуч на другорядну дорогу яка веде до господарства його батьків. В результаті такого маневру, своєчасно не вживши заходів до зменшення швидкості руху автомобіля аж до його зупинки, ОСОБА_2, виїхавши на смугу зустрічного руху, допустив зіткнення із автомобілем ВАЗ-21093, д. н. з. АТ 23 00 АР під керуванням ОСОБА_3. В результаті даної ДТП ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з переломом тіла грудини із зміщенням уламків, із забоєм серця, наявністю синця та травматичного набряку м»яких тканин, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров»я і не є небезпечними для життя в момент їх спричинення.

У апеляції потерпілий по справі ОСОБА_3, не оспорюючи кваліфікації дій засудженого та призначеного йому покарання, вважає, що суд неправильно вирішив заявлений ним цивільний позов в частині стягнення вартості матеріальної шкоди 22806 гривень, заподіяної його автомобілю внаслідок ДТП та в частині стягнення як судових витрат вартості оплати його представника адвоката. Просить вирок суду в частині вирішення цивільного позову змінити та збільшити розмір стягнення на суму 22806 гривень вартості матеріального збитку внаслідок пошкоджень автомобіля внаслідок ДТП та 1500 гривень витрат на правову допомогу.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, засудженого та його захисника, які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляцію слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Суть злочину за який засудженого ОСОБА_2 полягає у порушенні Правил дорожнього руху які привели до дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої потерпілому заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до змісту ст. 28 КПК України потерпілий вправі заявити у кримінальній справі цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, але заподіяної саме цим злочином.

Потерпілий заявив позов про стягнення матеріальної шкоди 1396 гривень яку він поніс на лікування наслідків тілесних ушкоджень. Його вимога в цій частині судом задоволена. Стягнуто у його користь і 1000 гривень у відшкодування моральної шкоди внаслідок вказаного злочину.

Проте вартість матеріального збитку, який зазнав його автомобіль не є наслідком злочину у вчиненні якого визнано винуватим та засуджено ОСОБА_2.

Тому суд правильно поступив, залишивши позов у цій частині без розгляду, але неправильно мотивував при цьому свою позицію посиланням на те, що потерпілим ще не понесені витрати на ремонт автомобіля, оскільки оцінка доказів з цього приводу буде даватись судом при розгляді цивільного позову. А позиція про необхідність залишення позову без розгляду випливає з того, що наслідком злочину у справі є спричинення тілесних ушкоджень, а не шкода заподіяна автомобілю.

А тому потерпілий вправі заявити позов про відшкодування і даної шкоди, але в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 367, 379 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію потерпілого по справі ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Косівського районного суду від 13 грудня 2011 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

. С У Д Д І :

-------------------------- --------------------------------- -------------------------------- С. С. ОСОБА_4 ОСОБА_5 Фіцак