В И Р О К
іменем України
"29" січня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисника: ОСОБА_12 ,

за участю потерпілої ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва кримінальне провадження №0014897 на підставі обвинувального акту по обвинуваченню,-

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

02.09.2003 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ст.185ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі; із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

20.04.2004 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ст.185ч.3 КК України, із застосуванням ст.71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 05.06.2007 року по відбуттю строку покарання;

18.11.2009 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ст.186ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 02.07.2013 року по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_14 11 вересня 2013 року, приблизно о 14 годині 50 хвилин, знаходячись біля магазину «Сільпо», що розташований по вулиці Стальського, 22 у м.Києві, помітив на шиї раніше незнайомої ОСОБА_13 золотий ланцюжок, при цьому у нього виник злочинний умисел направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_14 наздогнав ОСОБА_13 поблизу житлового будинку №6-А по вулиці Курнатовського у місті Києві, приблизно о 15 годині 00 хвилин та, діючи відкрито, повторно правою рукою, шляхом ривка зірвав з шиї останньої частину золотого ланцюжка, вагою 0,97г, 585 проби, вартістю 300 гривень, що належав потерпілій ОСОБА_13 , після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник.
Після цього, ОСОБА_14 того ж дня 11 вересня 2013 року, приблизно о 15 годині 49 хвилин, в приміщенні ломбарду «Найкращий», що розташований по бульвару Перова у м.Києві, заклав під заставу відкрито викрадену ним у потерпілої ОСОБА_13 частину золотого ланцюжка, вартістю 300 гривень, після чого, на виході з приміщення ломбарду був затриманий працівниками міліції. Своїми злочинними діями ОСОБА_14 завдав потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 300 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_14 , будучи допитаним в судовому засіданні, свою вину в обсязі оголошеної йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.186ч.2 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 11 вересня 2013 року, приблизно о 14 годині 50 хвилин, він, знаходячись біля магазину «Сільпо», що розташований по вулиці Стальського, 22 у м.Києві, помітив на шиї раніше незнайомої жінки, якою виявилась в подальшому потерпіла ОСОБА_13 , золотий ланцюжок, яким вирішив заволодіти та зірвати його з шиї останньої. З цією метою, він наздогнав ОСОБА_13 поблизу житлового будинку №6-А по вулиці Курнатовського у місті Києві, приблизно о 15 годині 00 хвилин та, діючи відкрито, правою рукою, шляхом ривка зірвав з шиї останньої частину золотого ланцюжка, вагою та вартістю, що зазначена в обвинувальному акті, який належав потерпілій ОСОБА_13 , після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном став тікати, при цьому почув, що його став переслідувати та наздоганяти раніше незнайомий чоловік, яким виявився в подальшому свідок ОСОБА_15 . Останній в ході переслідування кричав до нього з вимогою зупинитись та повернути майно, однак, він на такі вимоги не реагував та продовжував тікати. В подальшому, забігши в один з дворів він сховався за приміщенням бойлерної та таким чином уникнув переслідування з боку свідка ОСОБА_15 . Після цього, він направився до ломбарду по бульвару Перова у м.Києві та зустрів по дорозі свого знайомого ОСОБА_16 . Разом з останнім вони прийшли до приміщення ломбарду «Найкращий», що розташований по бульвару Перова у м.Києві, після чого, він зайшов в приміщення ломбарду та здав на свій паспорт під заставу частину золотого ланцюжка, який зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_13 , при цьому ОСОБА_16 залишився на вулиці. В подальшому, на виході з ломбарду він був затриманий працівниками міліції. Поряд з цим, обвинувачений ОСОБА_14 цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 на загальну суму 500 гривень, з урахуванням вартості ремонту ланцюжка, визнав та зазначив, що цивільний позов відшкодовано ним в повному обсязі, про що потерпіла надала суду заяву.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_14 своєї вини в обсязі оголошеної йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, перебаченого ст.186ч.2 КК України, його винність у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними органом досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_13 , будучи допитаною в судовому засіданні пояснила, що 11 вересня 2013 року, приблизно о 14 годині 50 хвилин, вона поверталась з магазину та, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , відчула як щось торкнулось її шиї, при цьому, одразу доторкнувшись рукою своєї шиї, вона відчула руку іншої особи, після чого послідував ривок та золотий ланцюжок, вартістю 1000 гривень, який належав їй було зірвано невідомими чоловіком, який одразу після цього втік за будинок. Разом з тим, вона виявила, що частина ланцюжка залишилась у неї, а фактично невідомий хлопець заволодів частиною її золотого ланцюжка, вагою 0,97г, вартістю 300 гривень. В цей момент неподалік проходив раніше незнайомий їй молодий чоловік, яким виявився в подальшому свідок ОСОБА_15 , який помітивши дану подію, кинув на землю сумки, що булиу нього в руках та став переслідувати хлопця, що зірвав у неї золотий ланцюжок. Через деякий час, свідок ОСОБА_15 повернувся та повідомив що не зміг наздогнати злочинця. Пісця цього, було викликано працівників міліції, які через деякий час повідомили, що їм вдалося спіймати особу, яка викрала у неї золотий ланцюжок та намагалась здати його до ломбарду. Крім того, потерпіла ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що чоловіка, який зірвав з її шиї золотий ланцюжок вона бачила зі спини, останній був одягнутий в одяг темного кольору, за тілобудовою та зростом схожий на обвинуваченого ОСОБА_14 . Також, потерпіла в судовому засіданні зазначила, що частину, викраденого золотого ланцюжка їй було повернуто, майнових претензій до обвинуваченого вона немає, від цивільного позову в данному кримінальному провадженні відмовилась, посилаючись на повне відшкодування матеріальної шкоди за її цивільним позовом у розмірі 500 гривень, з урахуванням вартості ремонту вказаного ланцюжка.

Із показань допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 вбачається, що він 11 вересня 2013 року, приблизно о 14 годині 50 хвилин, повертався з магазину та, знаходячись за адресою: м.Київ, вулиця Курнатовського, 6-а, помітив як на відстані приблизно 1,5 метра від нього до раніше незнайомої йому жінки похилого віку, якою виявилась в подальшому потерпіла ОСОБА_13 , підбіг невідомий чоловік, на зріст приблизно 1 метр 80 сантиметрів, худорлявої тілобудови, який мав при собі сумку чорного кольору, яка висіла в нього через плече, при цьому останній смикнув щось у потерпілої біля шиї, після чого потерпіла стала кричати. Побачивши це, він одразу кинувся наздоганяти вказаного хлопця, якого переслідував на відстані, приблизно 10 метрів та останній весь час знаходився в полі його зору, однак коли він забіг між двома будинками, то відстань збільшилась, після чого він втратив його з поля зору та не зміг наздогнати, а тому повернувся на місце події. Поряд з цим, свідок зазначив, що під час переслідування він кричав хлопцю зупинитись та останній час від часу повертався до нього обличчям, а тому він запамятав його зовнішність. В подальшому, в ході слідства, під час предявлення йому осіб для впізнання по фотокартках, серед пред`явлених фотокарток він вказав на фотокартку із зображенням ОСОБА_14 та вказав на нього, як на особу, що 11.09.2013 року по вулиці Курнатовського, 6-а вчинила відкрито викрала золотий ланцюжок у жінки. Крім того, свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні під час допиту вказав на обвинуваченого ОСОБА_14 , як на особу, що схожа на ту, яка вчинила злочин щодо потерпілої ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_17 , будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що працює оперуповноваженим ОПВУКР ГУМВС України в м.Києві. 11 вересня 2013 року він перебував разом зі свідком ОСОБА_18 на чергуванні на території Дніпровського району у м.Києві, при цьому, помітив, як відомий йому раніше судимий ОСОБА_16 та незнайомий йому хлопець, був з ОСОБА_16 , вибігли з двору, перебігли дорогу на забороняючий червоний сигнал світлофору, після чого забігли до приміщення ломбарду по бульвару Перова, 15 у м.Києві. Вказані особи викликали у нього підозру, а тому він зайшов до приміщення вищезазначеного ломбарду, де знаходилось декілька людей, серед яких був обвинувачений ОСОБА_14 , який тримав в руках шматочок золотого ланцюжка, при цьому ОСОБА_16 знаходився на вулиці біля ломбарду. Маючи підозри щодо походження, наявного у ОСОБА_14 шматка золотого ланцюжка, він виклакав слідчо-оперативну групу Дніпровсього РУ ГУМВС в м.Києві, по приїзду якої в ОСОБА_14 вказав, що даний золотий ланцюжок він зірвав у жінки з шиї. Поряд з цим, в судовому засіданні свідок пояснив, що на момент затримання ОСОБА_14 був одягнутий в чорну куртку, штани темного кольору, кепку та мав при собі сумку чорного кольору, яка висіла в нього через плече, при цьому, на заптання працівників міліції про походження, наявного у нього золотого ланцюжка, він добровільно зізнався, що зірвав даний ланцюжок, шляхом ривка з шиї незнайомої йому раніше жінки, при цьому будь-якого тиску на ОСОБА_14 з боку працівників міліції не було, його зізнання було добровільним.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 наддав суду показання аналогічні за змістом показанням свідка ОСОБА_17 про обставини затримання ОСОБА_14 , при цьому також підтвердив, що по приїзду слідчо-оперативної групи Дніпровсього РУ ГУМВС в м.Києві обвинувачений ОСОБА_14 спочатку вказував, що наявний у нього золотий ланцюжок належав йому, проте після того, як потерпіла його впізнала, ОСОБА_14 зізнався в тому, що зірвав даний ланцюжов у неї з шиї.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що станом на момент події він працював касиром-оцінювачем в ломбарді «Найкращий», що розташований за адресою м.Київ, бульвар Перова, 15. 11 вересня 2013 року він знаходився на своєму робочому місці у вказаному ломбарді. Приблизно о 15 години 00 хвилин, цього ж дня до приміщення ломбарду зайшов раніше незнайомий йому чоловік, на вигляд приблизно 20-25 річного віку, який дав йому розірваний золотий ланцюжок, після чого він, як працівник ломбарду, оцінив його, запропонував можливу вартість данного ланцюжка, на що чоловік погодився. Далі він виписав цьому чоловіку квитанцію та видав за отриманий шматок золотого ланцюжка грошові кошти, після чого даний чоловік направився до виходу з приміщення ломбарду. Поряд з цим, свідок підтвердив, що особа, яка здавала до ломбарду порваний золотий ланцюжок схожа на обвинуваченого ОСОБА_14 . Також, свідок підтвердив в судовому засіданні свої показання в ході досудового слідства.

Свідок ОСОБА_16 , який станом на момент розгляду даної справи утримувався в Київському СІЗО, будучи допитаним в судовому засіданні в режимі відеоконференції, пояснив, що 11 вересня 2013 року він зустрівся поблизу ломбарду з раніше знайомим йому обвинуваченим ОСОБА_14 , який повідомив йому, що має золотий ланцюжок, який дав йому для здачі в ломбард знайомий на ім`я ОСОБА_20 , при цьому ОСОБА_14 попросив почекати його біля поблизу ломбарду на вулиці. Коли ОСОБА_14 вийшов з ломбарду з грошовими коштами до нього та обвинуваченого ОСОБА_14 підійшли працівники міліції, які їх затримали. Поряд з цим, свідок підтвердив в судовому засіданні свої показання, надані, в ході досудового слідства в частині, що на момент його допиту слідчим, він слідчому не повідомляв про те, що ОСОБА_14 даний золотий ланцюжок передав знайомий на ім`я ОСОБА_20 .

Свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які в ході досудового слідства залучались як поняті під час пред`явлення осіб для впізнання по фотокартках свідку ОСОБА_15 , в судовому засіданні після ознайомлення з відповідним протоколом слідчої дії, підтвердили, що дійсно приймали участь як поняті під час проведення впізнання, однак за сплином часу пам`ятають лише, що особа, якій пред`являлось декілька фотокарток вказувала на одну з них, при цьому деталей даної слідчої дії за сплином часу не пам`ятають, будь-яких порушень, на які б вони звернули увагу в ході проведення впізнання не було.

Вищенаведені показання потерпілої ОСОБА_13 про відкрите викрадення ОСОБА_14 її майном узгоджуються з показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , а також об`єктивно підтверджуються:
- даними протоколу огляду місця події від 11.09.2013 року, про те, що під час огляду місця події в приміщенні ломбарду з місця події було вилучено частину золотого ланцюжка з жовтого металу, що належав потерпілій ОСОБА_13 ;
- даними договору №001134361 від 11.09.2013 року укладеного між ПТ «Найкращий ломбард» та обвинуваченим ОСОБА_14 , відповідно до якого обвинуваченим ОСОБА_14 під заставу було внесено золотий ланцюжок, массою 0,97 грамів, оціночною вартістю 195 гривень;
- даними протоколу огляду речей від 27.10.2013 року, відповідно до якого було оглянуто вилучені під час огляду місця події речі, а саме: грошові кошти в розмірі 195 гривень, номінали купюр: одна купюра 100 гривень; одна купюра 50 гривень; одна купюра 20 гривень; дві купюри 10 гривень; одна купюра 5 гривень;
- даними протоколу пред`явлення свідку ОСОБА_15 особи для впізнання по фотокартках від 16.10.2013 року про те, що свідок ОСОБА_15 , серед пред`явлених йому фотокарток вказав на фотокартку із зображенням ОСОБА_14 та вказав на нього, як на особу, що 11.09.2013 року по АДРЕСА_2 відкрито викрала золотий ланцюжок у жінки;

- іншими зібраними органом досудового слідства доказами.

Вищенаведені зібрані органом досудового розслідування докази, що були досліджені в судовому засіданні, які в своїй сукупності узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, суд визнає належними і допустимими та кладе їх в основу вироку.
Показання свідка ОСОБА_16 про те, що частину золотого ланцюжка ОСОБА_14 отримав від знайомого на ім`я ОСОБА_20 , суд визнає необгрунтованим, оскільки вони спростовуються в цій частині вищенаведеними послідовними показаннями потерпілої ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_15 , свідків ОСОБА_17 та свідка ОСОБА_23 , а також спростовуються показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_14 в судовому засіданні, який повністю викрив себе у вчиненні відкритого викрадення частини золотого ланцюжка потерпілої ОСОБА_13 за встановлених органом досудового слідства обставин.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186ч.2 КК України, в повному обсязі оголошеної йому підозри.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_14 за ст.186ч.2 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_14 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який не працює, раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується позитивну, вину у вчиненному визнав, щиро розкаявся.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_14 , суд визнає щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_14 , судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненного ОСОБА_14 злочину, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, враховуючи, що ОСОБА_14 раніше неодноразово судимий та вчинив новий умисний тяжкий корисливий злочин, маючи не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, суд приходить до висновку, що ОСОБА_14 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а тому вважає, що виправлення ОСОБА_14 неможливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, яке, виходячи з сукупності зазначених судом обставин, буде достатнім для виправлення ОСОБА_14 та попередження вчинення ним нових злочинів.

У зв`язку з наведеним, підстав для застосування ст.75 КК України суд не вбачає.

Поряд з цим, також суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, в редакції, що діє на момент постановлення вироку, зарахувати в строк відбуваня покарання ОСОБА_14 термін його попереднього ув`язнення, а саме: з моменту фактичного затримання з 11.09.2013 року по дату постановлення вироку включно, тобто по 29.01.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази по справі: грошові кошти у розмірі 195 гривень, які ОСОБА_14 отримав злочинним шляхом, що передані на зберігання до фінансової частини Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві передати в доход держави; частину розірваного золотого ланцюжка, який перееданий на зберігання власнику потерпілій ОСОБА_13 слід залишити у власності останньої.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 залишити без задоволення як такий, що не підтриманий потерпілою в судовому засіданні та у зв`язку з повним відшкодуванням обвинуваченим завданої злочином матеріальної шкоди.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186ч.2 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді 4 (чотирьох) років 9 (дев`яти) місяців 5 днів позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_14 обчислювати з моменту затримання з 11 вересня 2013 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_14 в строк відбуваня покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме: з моменту фактичного затримання з 11.09.2013 року по дату постановлення вироку включно, тобто по 29.01.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 2 роки 4 місяця 18 днів позбавлення волі та з моменту затримання ОСОБА_14 є покаранням повністю ним відбутим.
Запобіжний захід ОСОБА_14 у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО Управління Державної Пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області скасувати та звільнити ОСОБА_14 з-під варти в залі судового засідання у зв`язку з фактичним відбуттям ОСОБА_14 , покарання, призначеного цим вироком суду з урахуванням вказаного перерахунку.

Речові докази по справі: грошові кошти у розмірі 195 гривень, які ОСОБА_14 отримав злочинним шляхом, що передані на зберігання до фінансової частини Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві передати в доход держави; частину розірваного золотого ланцюжка, який перееданий на зберігання власнику потерпілій ОСОБА_13 слід залишити у власності останньої.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 залишити без задоволення.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: