Справа № 11а-30/2010 Головуючий у І інстанції Галій О.Й.
Категорія: ч.2 ст.191,ч.1 ст.366 КК України Доповідач: Михайлишин Г.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року лютого 19 дня Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого: Леона О.І.

Суддів: Михайлишин Г.Я., Тенюха В.П.

з участю прокурора: Шахрайчук Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляії засудженої ОСОБА_1, прокурора, який приймав участь у розгляді справі судом І інстанції, на вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 13 листопада 2009 року.

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку та жительку м. Миколаїв Львівської області, вул.Лісна,З, раніше не судиму,

за ч.2 ст. 191 КК України на 1 рік позбавлення волі із позбавлення права обіймати посади, пов'язані із виконанням організаційно-розпорядчих обов'язків на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності строком на 1 рік; за ч.1 ст.366 КК України до штрафу в розмірі вісімсот п'ятдесят гривень. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів остаточно до самостійного виконання визначено покарання у вигляді одного року позбавлення волі із позбавлення права обіймати посади, пов'язані і виконанням організаційно-розпорядчих обов'язків на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, строком на 1 рік та штраф в розмірі вісімсот п'ятдесят гривень. У відповідності до ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та з покладенням відповідні до ст.76 КК України обов'язків не виїжджати за межі України на постійне місці проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, періодично з'являтися для реєстрації в ці органи та повідомляти про зміну місця проживання.

Запобіжний захід - підписку про невиїзд залишено до вступу вироку в законну силу.

Вироком суду ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона, працюючи на посаді директора малого колективного виробничо-комерційного підприємства (МКВКП) «Територіальний центр по соціально-трудовій реабілітації", що знаходиться по вул. Лісній, 3 в м. Миколаєві Львівської області, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, достовірно знаючи про те, що МКВКП "Територіальний центр по соціально-трудовій реабілітації" не нарахувало і не сплатило внески до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності із заробітної плати ОСОБА_2 і те, що остання не мала права на отримання допомоги по вагітності та пологах за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у вказаному підприємстві, в порушення ч.1 ст.4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням", у відповідності до якого право на матеріальне забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України і це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи, внесла до офіційних документів у звіти про нараховані внески, перерахування та витрати пов'язані з загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за перше півріччя 2006 року та 9 місяців 2009 року неправдиві дані про те, що заробітна плата ОСОБА_2 за другий квартал 2006 року становить 1700 грн., а за третій квартал - 880 грн. Звіти про нараховані внески, перерахування та витрати, пов'язані з обов'язковим державним соціальним страхуванням за перше півріччя 2006 року та 9 місяців 2006 року ОСОБА_1 подала в Миколаївську районну виконавчу дирекцію Львівського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності і на підставі неправдивих відомостей ОСОБА_2С, в порушення ч.1 ст.38 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням", згідно якої допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, незаконно було нараховано та перераховано на рахунок МКВКП "Територіальний центр по соціально-трудовій реабілітації" кошти в сумі 3865,54 грн., якими ОСОБА_1 заволоділа.

У апеляції ОСОБА_1 просить вирок суду скасувати, покликаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що суд дав невірну оцінку зібраним доказам, в тому числі її показанням, показанням свідків та письмовим документам, що містяться у матеріалах справи та прийшов до помилкового висновку про доведеність її вини у вчиненні злочинів, які вона не вчиняла.

У апеляції /із змінами та доповненнями/ прокурор просить вирок суду скасувати, а справу скерувати на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду, покликаючись на неповноту досудового та судового слідства.

Заслухавши доповідача, засуджену ОСОБА_1, яка підтримала подану нею апеляцію та частково - апеляцію прокурора, міркування прокурора в підтримку поданої прокурором апеляції та частково - апеляції засудженої, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляції засудженої та прокурора слід задовольнити частково.

За змістом ч.1 ст. 334 КПК України, п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990р. № 5 "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку /з наступними змінами/ мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити чітке формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину. Обвинувачення має грунтуватись на конкретних доказах. Аналогічні вимоги ставляться і щодо змісту обвинувального висновку /ст.223 КПК України/.

Разом з тим, всупереч вимогам закону, у викладеній" судом фабулі обвинувачення, як і в обвинувальному висновку, відсутні дані щодо часу скоєння злочинів.

Згідно фабули обвинувачення ОСОБА_1 внесла до офіційних документів - у звіти про нараховані внески, перерахування та витрати, пов'язані з обов'язковим державним страхуванням за І півріччя 2006р. та 9 місяців 2009р. МКВКП "Територіальний центр по соціально-трудовій реабілітації" неправдиві дані про те, що заробітна плата ОСОБА_2 за II квартал 2006р. становить 1 700 грн., а за Ш квартал - 880 грн.

При цьому в матеріалах справи наявні звіти про нараховані внески, перерахування та витрати, пов'язані з обов'язковим державним страхуванням за 1 півріччя 2006р. та 9 місяців 2006р. /а не за 9 місяців 2009р, - як вказано у вироку та в обвинувальному висновку/.

Всупереч твердженню обвинувачення зазначені звіти не містять конкретної інформації щодо заробітної плати ОСОБА_2С, оскільки в них відображені відомості про заробітну плату, з якої утримуються страхові внески, по підприємству в цілому: 1700 грн. за І півріччя 2006р. та 2526 грн. за III квартал/а.с. 113-114/.

Тому органу досудового слідства і суду необхідно було встановити, які саме відомості, що подавались в Миколаївську районну виконавчу дирекцію Львівського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності і були підставою для виплати коштів в сумі 3865,54 грн., не відповідають дійсності і чому саме, розкривши належним чином об'єктивну сторону службового підроблення та заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем.

Органом досудового слідства і судом не встановлено, чи заволодіння чужим майном, вчинене шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем, мало місце у вигляді незаконного обернення службовою особою чужого майна на свою користь, чи на користь третіх осіб. Оскільки корисливий мотив є обов'язковою ознакою складу злочину, передбаченого ст. 191 КК України, необхідно розкрити мотив дій ОСОБА_1

Згідно фабули обвинувачення МКВКП не нараховувало і не сплачувало внески до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності із заробітної плати ОСОБА_2С, що не узгоджується з даними обвинувачення, про те, що у звітах про нараховані внески, перерахування та витрати, пов'язані з загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, містилась

інформація про заробітну плату ОСОБА_2, оскільки в зазначених звітах відображається зарплата, з якої утримуються страхові внески та міститься розрахунок цих внесків /а.с.113 -114/. З цього приводу також не дано оцінку даним, що містяться в довідці Миколаївської районної виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 447 від 15.06.2009р. щодо сплати страхових внесків МВКП "Територіальний центр по соціально-трудовій реабілітації"/а.с.121/.

По справі необхідно належно обгрунтувати, які саме обставини свідчать про те, що ОСОБА_2С, не мала права на отримання допомоги по вагітності та пологах за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у вказаному підприємстві.

Ні судом, ні органом досудового слідства належним чином не встановлено повноваження ОСОБА_1 як службової особи, відсутні дані про її обрання /призначення/ на посаду директора.

За змістом ст. 49 КПК України юридичні особи не можуть бути визнані потерпілими у кримінальному процесі. В разі заподіяння їм майнової шкоди та за умови пред'явлення вимоги про відшкодування збитків відповідно до ст. 28 КПК України, вони визнаються лише цивільними позивачами відповідно до ст. 50 КПК України,

Дана вимога закону не була дотримана органом досудового слідства при прийнятті рішення про визнання Миколаївської районної виконавчої дирекції Львівського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності потерпілою по кримінальній справі та при прийнятті рішення про визнання представником потерпілого /а.с. 127- 130/, що залишено поза увагою суду І інстанції при розгляді справи.

З врахуванням допущених порушень вимог КПК України, неповноти досудового і судового слідства, постановлений по справі вирок не можна вважати законним та обгрунтованим, у зв'язку з чим він підлягає скасуванню Оскільки зазначена неповнота досудового і судового слідства не може бути усунена в судовому засіданні, справа підлягає скеруванню на додаткове розслідування.

В ході додаткового розслідування органу досудового слідства необхідно виконати вимоги кримінально-процесуального закону, забезпечити всебічне повне та об'єктивне дослідження обставин справи, усунути зазначені в ухвалі недоліки, виконавши відповідні процесуальні дії, пред'явити обвинувачення скласти обвинувальний висновок відповідно до вимог кримінально- процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 367, 374 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженої ОСОБА_1, прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом І інстанції, задовольнити частково.

Вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 13 листопада 2009 року відносно засудженої ОСОБА_1 скасувати, а справу повернути Миколаївському міжрайонному прокурору Львівської області, через Жидачівський районний суд Львівської області, для проведення додаткового розслідування.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишити у вигляді підписки про невиїзд.

Головуючий:

Судді: