Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
Справа № 1-463/10
ПОСТАНОВА

26.04.2010 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судці Ціцак О.В.

при секретарі - Булеза О.І.

з участю прокурора - Лазаренко В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець; громадянин України; уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець АДРЕСА_1, освіта вища: одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має; працює начальником станції Ужгород Ужгородської дирекції залізничних перевезень Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця»; раніше не судимий, за ч.1 ст. 364. ч.1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що займаючи посаду начальника станції Ужгород, на яку призначений наказом начальника Львівської залізниці № 481/ОС від 30.09.2004 року, являючись посадовою особою, на яку покладено організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, зловживаючи службовим становищем, використовуючи його всупереч інтересам служби, порушення вимог п.п.8.2.1, 8.4, 9.2.1.1, 9.2.1.5., 9.2.4.7. Наказу Міністерства транспорту України № 818 від 14.09.2004 року "Про затвердження Положення про систему управління безпекою руху поїздів у Державній адміністрації залізничного транспорту України», Інструкції про порядок службового розслідування транспортних подій на залізницях України, не вжив заходів до обліку та розслідування сходу вагона № 035-11870 пасажирського поїзда № 99/100 сполученням «Ужгород-Київ», що мав місце 16.02.2009 року на дільниці колій №№ 35 та 36 в районі ручного стрілочного переводу № 132 ст. Ужгород, приховавши цим самим транспортну подію, яка згідно діючої класифікації, затвердженої наказом Міністерства транспорту України № 800 від 16.10.2003 року є сходом рухомого складу при маневрових роботах, відноситься до інцидентів.

Крім цього, всупереч п.2.1 посадової інструкції начальника станції Ужгород, затвердженої виконуючим обовязки начальника Ужгородської дирекції залізничних перевезень 12 серпня 2005 року, згідно якого ОСОБА_1 несе повну відповідальність за виробничо-фінансову діяльність підприємства, а, згідно п.2.12. проводить роботу по виконанню нормативів особистої участі у проведенні мінімуму заходів по зміцненню дисципліни і забезпеченню безпеки руху і охорони праці, ОСОБА_1 зловживаючи своїм службовим становищем, з метою приховання факту сходу вагона пасажирського поїзда, що мав місце 16.02.2009 року з мотивів уникнення від відповідальності за допущення інциденту на території станції, не вжив заходів до повідомлення чергового по Ужгородській дирекції залізничних перевезень та керівництва дирекції про інцидент, не прийнявши інцидент таким чином до обліку та розслідування, у звязку з чим до книги обліку транспортних подій з безпеки руху у поїзній та маневровій роботі станції Ужгород форми РБУ-7, яка є офіційним документом, відомості про факт сходу рухомого складу не були внесені.

В подальшому запис про інцидент до книги РБУ-7 станції Ужгород був внесений 29.03.2009 року, тобто у ході проведення службового розслідування за фактом сходу, що було ініційоване в ході перевірки додержання станцією Ужгород нормативно-правових актів щодо безпеки руху та експлуатації залізничного транспорту правоохоронними органами.

В результаті вищевказаних діянь начальника станції Ужгород ОСОБА_1 завдано істотної шкоди юридичній особі - Державному територіально-галузевому обєднанню "Львівська залізниця" у вигляді допущення грубих порушень визначеною нормативно-правовими актами єдиного порядку організацїї і виконання робіт, щодо здійснення заходів, спрямованих на забезпечення безпеки руху та контролю за їх виконанням.

Крім цього, ОСОБА_1, зловживаючи службовим становищем, всупереч інтересам служби, з мотивів уникнення від відповідально допущення інциденту на території ввіреного йому відокремленого підрозділу, організував внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Так, ОСОБА_1 дав вказівку черговій по станції ОСОБА_3 внести до обєднаного настільного журналу руху поїздів і локомотивів станції Ужгород форми ДУ-3, який є офіційним документом, завідомо неправдиві дані про час відправлення 16.02.2009 року зі ст. Ужгород пасажирського поїзда № 99/100 сполученням Ужгород-Київ, а саме 14 год. 15 хв., хоча у звязку з інцидентом поїзд затримався відправкою на 35 хв. та час фактичної відправки якого був 14 год. 51 хв.

В подальшому, начальник станції Ужгород ОСОБА_1, зловживаючи службовим становищем, з метою приховання факту транспортної події (сходу вагона), що сталася 16.02.2009 року, того ж дня склав акт первинного розслідування випадку порушення технології обробки поїзда № 99/100 в добу 16.02.2009 року, а 17.02.2009 року провів оперативний розбір, вживши заходів дисциплінарного впливу до працівників станції Ужгород, не відобразивши при оформленні цих документів дійсних подій, які мали місце 16.02.2009 року. На запити правоохоронних органів ОСОБА_1 надавав завідомо неправдиву інформацію, у якій не відображалось що 16.02.209 доку мав місце схід обидвох колісних пар вагона пасажирського поїзд №99/100, зазначено підтверджується відповіддю на лист УСБУ в закарпатській області за №229 від 03.03.2009 року.

Своїми діями ОСОБА_2 організував внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей про те, що у період з 01.01.2009 року по 16.02.2009 року на станції Ужгород транспортних подій та інцидентів не було.

Дії ОСОБА_1М кваліфіковано органами досудового слідства за ч.1 ст. 364 КК України, як зловживання службовим становищем, тобто використання в особистих інтересах службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, , що заподіяло істотної шкоди юридичній особі, а також за ч.1 ст. 366 КК України, як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненому при наведених обставинах визнав повністю, щиро кається і просить суд закрити відносно нього справу у звязку з дійовим каяттям.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши прокурора, який проти задоволення клопотання не заперечив, думку підсудного, суд приходить до наступного.

У відповідності до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як встановлено в судовому засіданні, підсудний ОСОБА_1 вперше вчинив злочин який відноситься до категорії невеликої тяжкості, щиро каяється, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завданий збиток та позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні неповнолітню дитину.

Відповідно до ст. 7-2 КПК України за наявності підстав, зазначених у ст. 45 КК України, у справах, які надійшли до суду з обвинувальним висновком, суд у судовому засіданні виносить постанову про закриття справи.

За наведених обставин суддя вважає за можливе звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_1 на підставі ст. 45 КК України у звязку з дійовим каяттям, закривши відносно нього кримінальну справу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 45 КК України, ст.7-2, 248 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 364 та ч.1 ст. 366 КК України закрити на підставі ст. 45 КПК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід до набрання постановою законної сили відносно ОСОБА_1 залишити без змін - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся

Постанову може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 7 днів з наступного дня після її постановлення.

Суддя:

ОСОБА_4