Провадження № 1-кс/369/2679/15
У Х В А Л А
іменем України
28.10.2015 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянув клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001653 від 21.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся старший слідчий СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області майор міліції ОСОБА_4 , з клопотанням, погодженим із прокурором прокуратури Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001653 від 21.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Свої вимоги слідчий мотивує тим, що у провадженні Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області перебуває кримінальне провадження за № 0001653 від 21.07.2015, за фактом заволодіння грошовими коштами у великих розмірах, шляхом зловживання довірою, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно договору вбачається, що 30.11.2013 р. перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 між ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з другої сторони, укладено попередній договір про намір укласти 09.09.2014 р. договір купівлі-продажу квартири розташованої за адресою АДРЕСА_2 . В підтвердження наміру придбати вищезазначену квартиру ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 162 994 грн.

В травні 2015 року ОСОБА_5 стало відомо, що квартира, зареєстрована на праві приватній спільної сумісної власності на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Після неодноразових звернень ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо укладення остаточного договору купівлі-продажу квартири та його нотаріального посвідчення останні відмовились виконувати умови попереднього договору. Отже як наслідок зловживаючи довірою ОСОБА_5 заволоділи належними йому коштами в розмірі 162 994 грн.

Беручи до уваги покази свідка ОСОБА_5 , який повідомив, що відповідно до домовленостей з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , йому була надана в користування квартира за адресою АДРЕСА_3 . За час проживання в квартирі, ОСОБА_5 зробив капітальний ремонт, встановив меблі, побутову техніку на загальну суму 160 тис. грн. На даний час в квартирі не проживає. Остаточний договір купівлі-продажу власники квартири ОСОБА_7 та ОСОБА_6 укладати відмовляються та перешкоджають користуватися даною квартирою.

07.10.2014 реєстраційною службою Бучанського міського управління юстиції Київської області, квартира за адресою АДРЕСА_3 зареєстрована на праві приватної спільної сумісної власності на ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Враховуючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , як власники квартири, мають можливість відчужити її, що може ускладнить встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 3ст. 167 цього Кодексу, зокрема, є предметом кримінального правопорушення.

Враховуючи, що предметом вказаного кримінального правопорушення є квартира, яка перебуває у приватній спільній сумісній власності у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , незастосування заборони на використання нерухомого майна, а також заборони розпоряджатися таким майном може призвести до його відчуження, інших незаконних дій із нерухомим майном, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила суд задовольнити його в повному обсязі.

Клопотань, щодо фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування від учасників не надходило.

Враховуючи припис ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення.

Частиною 4 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване, підлягає до часткового задоволення, оскільки є достатні підстави вважати, що вказане у клопотанні нерухоме майно квартира АДРЕСА_4 , та перебуває у приватній спільній сумісній власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідає критеріям, зазначеним у п.3 ч.2 ст.167 КПК України, а саме є предметом вказаного кримінального правопорушення. Згідно ч.5 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення, в якому на законних підставах проживають будь-які особи, не допускається, тому слідчий суддя вважає, що клопотання в частині заборони використовувати дане майно не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170- 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_4 , та перебуває у приватній спільній сумісній власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та заборонити розпоряджатися зазначеною квартирою.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

СуСлідчий суддя: ОСОБА_1