Справа № 1-4/11
Провадження №11/0290/1200/2012 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач Слободян К. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого-судді Слободяна К.Б.

суддів: Зайцева В.А., Рупака А.А.

за участю прокурора Миколайчука Д.Г.

захисника ОСОБА_2

представника потерпілих ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5

розглянула 21 листопада 2012 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_6, в його інтересах адвоката ОСОБА_2 на вирок Крижопільського районного суду від 20 грудня 2011 року, яким

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець смт. Крижопіль

Вінницької області, ІНФОРМАЦІЯ_2,

непрацюючий, відповідно до ст. 89 КК

України раніше не судимий,

засуджений за ст. 115 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років.

З нього стягнуто на користь ОСОБА_7 36615 грн. матеріальної і 125 тис. грн. моральної шкоди та на користь ОСОБА_4 125 тис. грн. моральної шкоди, а також 300 грн. 48 коп. судових витрат.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, 8.01.2009 приблизно о 00 год. 30 хв., знаходячись у належній його сестрі ОСОБА_8 квартирі АДРЕСА_1, під час сварки, яка виникла на ґрунті ревнощів, діючи умисно, розуміючи та усвідомлюючи небезпечність своїх дій, з метою позбавлення життя своєї дружини ОСОБА_9, прикладаючи значну силу, кулаками став наносити їй удари в голову, від чого вона впала на підлогу.

Піднявшись ОСОБА_9 вийшла до туалету, звідки через кілька хвилин повернулась на кухню, де ОСОБА_6, продовжуючи свої злочинні дії, схопив її рукою за шию та став душити.

ОСОБА_9 почала чинити опір, але ОСОБА_6, розлютившись, знову став наносити їй удари кулаками в голову, від чого та неодноразово падала, однак він продовжив її побиття до тих пір, поки ОСОБА_9 не втратила свідомість.

За висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_9 були заподіяні численні ушкодження, у тому числі, закриту черепно-мозкову травму, що призвела до набряку м'яких мозкових оболонок та забиття головного мозку, від чого настала її смерть.

В апеляції адвокат ОСОБА_2 вказує на те, що досудове та судове слідство проведені однобічно і неповно та висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки, на переконання апелянта, умислу на позбавлення життя ОСОБА_9 у засудженого не було, про що свідчать його дії по намаганню приведення до тями потерпілої після того, як вона втратила свідомість, висновки судово-медичних експертиз та пояснення в судовому засіданні судово-медичного експерта, згідно яких смертельна травма у ОСОБА_9 виникла від контакту з предметами з переважаючою поверхнею і, крім цього, за висновком судової психолого-психіатричної експертизи засуджений ОСОБА_6 перебував у стані емоційного збудження внаслідок важкої образи з боку потерпілої, у зв'язку з чим просить вирок щодо свого підзахисного змінити перекваліфікувати його дії зі ст. 115 ч. 1 КК України на ст. 119 КК України та призначити йому покарання, не пов'язане з реальним позбавленням волі.

За аналогічних обставин у своїй апеляції засуджений ОСОБА_6 просить скасувати постановлений щодо нього вирок, спрямувавши справу на додаткове розслідування.

Справа була предметом апеляційної перевірки 21.03.2012 року, вирок суду першої інстанції було залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду від 27.09.2012 року скасовано ухвалу Апеляційного суду Вінницької області та направлено справу на новий судовий розгляд через те, що при розгляді справи доводи апеляцій засудженого та його захисника ретельно не перевірені і не проаналізовані, переконливої відповіді на них не дано.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступ у судових дебатах адвоката ОСОБА_2, який підтримав апеляції, проте змінив свої апеляційні вимоги і просив скасувати вирок суду та направити справу на додаткове розслідування; потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5, захисника ОСОБА_3, які заперечували проти апеляцій; прокурора Миколайчука Д.Г., який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні умисного вбивства своєї дружини ОСОБА_9 ґрунтується на зібраних досудовим слідством доказах, які ретельно досліджено та проаналізовано у судовому засіданні, їм дано належну оцінку у вироку суду.

Так, з показань потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5 вбачається, що у ОСОБА_6 неодноразово виникали сварки з ОСОБА_9, засуджений бив свою дружину, погрожував їй, знущався з неї та принижував, ставлячи її на коліна, від чого остання постійно ходила із синцями від побоїв.

Аналогічне вбачається з показань свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12

Свідок ОСОБА_8 сестра ОСОБА_6 пояснила, що вночі у себе вдома, де ночували брат з дружиною, почула сварку. На кухні побачила напівлежачу ОСОБА_9 з опущеною на груди сильно опухлою головою, з рота і вуха йшла кров. Вона надавала потерпілій посильну допомогу і в цей час зателефонував ОСОБА_6, повідомивши про своє перебування за межами смт. Крижопіль і те, що він викликав швидку допомогу.

В той же час, з первинних показань цього ж свідка від 09.01.2008 року, тобто даних на другий день після злочину, вбачається, що ОСОБА_8, попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, пояснила, що після побиття потерпілої ОСОБА_6 крикнув, що їде на роботу до ОСОБА_5 і, гримнувши дверима, вийшов з квартири. Через деякий час, виявивши, що ОСОБА_9 знаходиться без свідомості в напівлежачому положенні на столі, з дуже розпухлою головою, намагалась надати допомогу, прикладаючи до голови лід з холодильника та сніг з вулиці. ОСОБА_8 дзвонила до ОСОБА_6 і казала викликати швидку. Коли потерпілу забрали і ОСОБА_8 знову зателефонувала до брата і сказала, що ОСОБА_9 може померти, він повідомив, що він за межами Крижополя, і щоби ліки взяли у аптеці в борг, а він потім перешле гроші. (т. 1 а.с. 31)

Зазначене свідчить, що після побиття дружини ОСОБА_6 будь-якої допомоги їй не надавав, залишивши її в безпорадному стані, а в подальшому дії його сестри ОСОБА_8 як то прикладання снігу до голови тощо були видані як сумісні з ОСОБА_6, який нібито намагався врятувати дружину. Такий спосіб захисту належно оцінений судом, а тому доводи апеляцій в цій частині колегія суддів вважає необґрунтованими.

В апеляції ОСОБА_2 зазначено про те, що органами досудового слідства не був досліджений той факт, що відповідно висновку судово-психолого-психіатричних експертиз, у т.ч. №54 від 10.03.2009 р. (а.с. 230-232) внаслідок важкої образи з боку потерпілої останній перебував у стані емоційного збудження, злоби, ревнощів, відчуттям образи і т.д. Відповідно до того ж висновку згаданий емоційний стан впливав на поведінку засудженого (т. 3, а.с. 143)

Крім того, в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_2 вказано, що «під час слухання справи в суді підсудний повідомив, що потерпіла на ґрунті ревнощів почала важко ображати його, у зв'язку з чим у нього виник психологічний стан, коли він не міг контролювати себе, давати звіт своїм діям, втратив відчуття часу та можливість сприймати те, що відбувалось навколо і це дає підставу вважати, що підсудний перебував у стані сильного душевного хвилювання та психологічного афекту»

Дані твердження апеляції є хибними, оскільки про «важку образу з боку потерпілої»ОСОБА_6 повідомив лише під час розгляду справи третім складом суду, що свідчить, на переконання колегії суддів, про здобутий ним досвід поведінки в суді та обраний спосіб захисту. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що засуджений постійно бив потерпілу і вона ходила у синцях, безпідставно ревнував її і через це заборонив закінчити навчання у медуніверситеті; телефонував серед ночі, коли бував у від'їзді, та вимагав розбудити малолітню доньку, щоби та підтвердила, що мама вдома; примушував дружину ставати на коліна та признаватися у подружній зраді, тощо.

Як вбачається з акту судової психолого-психіатричної експертизи №54, що міститься на а.с. 230-232 т. 1, і саме на який посилається адвокат ОСОБА_2, такий висновок у ньому відсутній, а деякі тези, наведені в апеляції, вирвані з загального контексту. Натомість у ньому зазначено, що під час вчинення злочину ОСОБА_6 перебував в стані емоційного збудження, що проявлялось зжиттям злоби і ревнощів, відчуттям образи, крайньою дратівливістю, проявами агресії в бік потерпілої, що потенціювалось станом алкогольного сп'яніння. Даний емоційний стан впливав на поведінку ОСОБА_6 в період вчинення ним злочину, але не вплинув на його свідомість. В період вчинення злочину ОСОБА_6 в стані фізіологічного афекту або стані патологічного сп'яніння не перебував.

Згідно висновку додаткової амбулаторної судово-психолого-психіатричної експертизи від 06.06.2011 р. №214 до індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_6 належать в сфері особистості активність поведінки, екстравертованість, емоційна нестійкість, дратівливість, образливість, запальність в конфліктних ситуаціях; самовпевненість; високий, але нестійкий рівень самооцінки, потреба у визнанні серед оточуючих; опора на власний досвід, домінування в спілкуванні з оточуючими, прагнення до лідируючої позиції, недостатній моральний контроль поведінки. Образа з боку потерпілої могла вплинути на психічний стан ОСОБА_6, а саме викликати у нього стан емоційного збудження, який виник у нього в ході звичайної для нього конфліктної ситуації і характеризувався почуттям образи, роздратування, люті. Зазначений емоційний стан не досяг афективної глибини. (т. 3, а.с. 53-56)

За свідченнями лікаря швидкої допомоги ОСОБА_13 ОСОБА_9 лежала на підлозі у вкрай важкому стані зі спухлою головою, великим набряком обличчя та у неї була кровотеча з носа, рота, вуха, на подразники вона не реагувала та кров'яний тиск у неї був відсутній.

Потерпіла ОСОБА_5 сестра загиблої пояснила в судовому засіданні апеляційної інстанції, що працює лікарем-неврологом у районній лікарні, має значний досвід роботи з хворими, яких доставляють з черепно-мозковими травмами, а тому ствердила, що ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження, не сумісні з життям. Вона померла через незначний проміжок часу після побиття її ОСОБА_6

Тому доводи апеляції засудженого про необхідність перекваліфікації його дій з огляду на нібито значний проміжок часу між отриманням тілесних ушкоджень та смертю потерпілою задоволенню не підлягають, оскільки суперечать матеріалам справи.

Свідку ОСОБА_14, до якого вранці приїхав ОСОБА_6, від останнього стало відомо, що він побив дружину, тривалий час наносячи їй удари в голову, від чого у тої спухла голова, з вуха пішла кров та вона втратила свідомість, а згодом померла, показуючи при цьому долоні рук, якими наносив удари, на яких були синці.

З виступу у судових дебатах представника потерпілих адвоката ОСОБА_3 слідує, що загибла ОСОБА_9 за життя була тендітною жінкою, худорлявої статури, вагою 46 кг та невисокого зросту 163 см, що підтвердив фотографіями потерпілої. Зазначене підтверджено висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 (т. 1, а.с. 107-110).

В той же час засуджений ОСОБА_6 є людиною міцної тілобудови, який по фізичній силі значно переважає потерпілу, а утворення синців на його руках після ударів в голову потерпілої, свідчать про силу, з якою вони завдавались.

Як вбачається із протоколу явки з повинною (т. 1, а.с. 41-42) та протоколу допиту підозрюваного (т. 1 а.с. 79-83) ОСОБА_6 жодного разу не зазначив, що дружина кидалась на нього з ножем, а він наносив удари, захищаючись від її нападу.

Під час допиту в якості обвинуваченого 27.01.2009 р. ОСОБА_6 заявив, що від нанесених ним ударів дружина неодноразово падала на підлогу. Один раз ОСОБА_9 впала на стіл спиною назад і він смикнув її ззаду за одяг, т.я. думав, що вона хоче взяти ножа. (т. 1 а.с. 116-117)

Інших даних, які б свідчили про те, що потерпіла взяла або могла взяти у руки ніж, у справі немає.

Тому доводи апеляцій адвоката ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_6 захищався від нападу дружини, яка тримала в руці ніж, суперечать фактичним обставинам і матеріалам справи.

Адвокат також у апеляційній скарзі зазначив, що «прокуратура вдалась до перекручування фактів та відвертої брехні для того, щоб будь-яким незаконним шляхом довести неіснуючу винність ОСОБА_6 вказавши, що ОСОБА_6 з прикладанням значної сили кулаками обох рук наносив потерпілій удари в голову»(т. 3, а.с. 147). На твердження адвоката ОСОБА_2 тілесні ушкодження потерпіла отримала при падінні, вдаряючись о різні предмети, а не від ударів ОСОБА_6.

Разом з тим, сам засуджений не заперечував факту побиття своєї дружини.

Його ж показання в частині того, що ініціатором конфлікту була потерпіла, від нападу якої він вимушений був захищатись, а він, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не міг контролювати себе та не пам'ятає подробиць заподіяння дружині тілесних ушкоджень, суд обґрунтовано не взяв до уваги, визнавши їх обраним винним способом захисту від пред'явленого обвинувачення з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Отримання ж потерпілою частини тілесних ушкоджень від удару об предмет з переважаючою поверхнею, про що наголошується у апеляціях адвоката ОСОБА_2 та засудженого, свідчить, на переконання колегії суддів, лише про значну силу ударів, які завдавались засудженим і від яких ОСОБА_9 відлітала, вдаряючись в меблі, підлогу тощо, що підтверджено висновками судово-медичних експертиз, згідно яких внаслідок дій ОСОБА_6 потерпілій були заподіяні поряд з іншими тяжкі тілесні ушкодження, які стоять у причинному зв'язку з її смертю. При цьому експерт виключив, з огляду на характер черепно-мозкової травми, можливість її утворення при неодноразових падіннях з висоти власного зросту. (т. 1, а.с. 240)

Твердження апеляцій про стан сильного алкогольного сп'яніння потерпілої ОСОБА_9, внаслідок чого вона самостійно падала, вдаряючись об підлогу та меблі, також є надуманими і спростовуються висновком судово-медичної експертизи трупа, згідно якого потерпіла на момент смерті перебувала у стані легкого алкогольного сп'яніння. (т. 1, а.с. 110)

Отже, наведене повністю спростовує доводи апеляцій в цілому, які є надуманими, перекрученими та такими, що не відповідають дійсності.

Таким чином, дії ОСОБА_6 за ст. 115 ч. 1 КК України судом кваліфіковані вірно, так як з урахуванням кількості та характеру ушкоджень в ділянці голови потерпілої, їх локалізацію і тяжкість засуджений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, хоча і не бажав, але свідомо припускав настання смерті ОСОБА_9

Покарання призначене судом з дотриманням вимог ст. 65 КК України. При його призначенні суд зважив на особливу тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який негативно характеризується, схильний до скоєння злочинів та адміністративних правопорушень, злочин ним вчинений у стані алкогольного сп'яніння, та взяв до уваги обставини, які пом'якшують покарання, - з'явлення із зізнанням і перебування на утриманні ОСОБА_6 трьох неповнолітніх дітей.

За таких обставин вважати призначене засудженому покарання надто суворим підстав немає.

Що стосується вимог апеляцій про направлення справи на додаткове розслідування, колегія суддів вважає, що озвучена в судових дебатах адвокатом ОСОБА_2 необхідність проведення відтворення обстановки та обставин події, призначення двох додаткових судово-медичних експертиз «на предмет встановлення швидкості вмирання потерпілої та можливості її врятування шляхом надання своєчасної медичної допомоги», а також встановлення осіб, які чергували в той вечір на швидкій допомозі для «більш ретельного їх допиту», не потребують ні додаткового розслідування, ні будь-якого іншого додаткового з'ясування, оскільки всі обставини злочину ретельно досліджені органом досудового слідства і судом, тому апеляції не можуть бути задоволені і в цій частині також.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляції засудженого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Крижопільського районного суду від 20 грудня 2011 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

Судді:

Згідно з оригіналом: