ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 0004600 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старосільці, Коростишівського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, 16 грудня 2010 року Коростишівським районним судом, Житомирської області за ст. 115 ч.1 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 393 ч.1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 з 16 січня 2011 року відбуває покарання в Житомирській виправній колонії Управління ДПтС України в Житомирській області № 4 (далі - Житомирська ВК № 4), що знаходиться за адресою: м. Житомир, вулиця Ватутіна, 172, за вироком Коростишівського районного суду, Житомирської області від 16.12.2010 року, яким його було засудженого за ст. 115 ч.1 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі.

За час відбування покарання у виправній установі засуджений ОСОБА_3 характеризується позитивно та таким, що стає на шлях виправлення. Зважаючи на викладене, вказаному засудженому адміністрацією Житомирської ВК № 4 було змінено умови тримання, відповідно до вимог ст.ст. 100, 101 КВК України, з 16 червня 2015 року його було переведено з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації Житомирської ВК № 4.

13 вересні 2015 року в невстановлений досудовим слідством час засуджений ОСОБА_3 , відповідно до вимог ч. 5 ст. 118 КВК України, був залучений до робіт з благоустрою колонії і прилеглих територій, до робіт з прибирання локальної дільниці соціальної реабілітації Житомирської ВК № 4.

У невстановлений досудовим слідством час та місці у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на втечу з місця позбавлення волі.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, 13 вересня 2015 року у не встановлений досудовим слідством час засуджений ОСОБА_3 самовільно залишив межі локальної дільниці соціальної реабілітації Житомирської ВК № 4 шляхом подолання огорожі.

В подальшому 13 вересня 2015 року о 21 годині 55 хвилин під час проведення перевірки засуджених дільниці соціальної реабілітації Житомирської ВК № 4 співробітниками виправної колонії було виявлено відсутність засудженого ОСОБА_3 , який був залучений до робіт з прибирання локальної дільниці.

Таким чином, своїми неправомірними діями засуджений ОСОБА_3 порушив вимоги ч. 4 ст. 107 КВК України, відповідно до якої засудженим забороняється самовільно залишати колонію, порушувати лінію охорони та самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію.

Скоєне ОСОБА_3 кримінальне правопорушення суд кваліфікує за ст. 393 ч.1 КК України, як умисні дії, які виразилися у втечі з місця позбавлення волі, вчинені особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор прокуратури м. Житомира ОСОБА_4 уклали угоду від 25 вересня 2015 року про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 .

Згідно укладеної угоди:

- обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.393 ч.1 КК України;

- сторони вказаної угоди узгодили, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за ст.393 ч.1 КК України у вигляді 3-х років позбавлення волі. За ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком суду та призначити йому покарання в вигляді 4-х років позбавлення волі;

- обвинувачений ОСОБА_3 згоден на призначення йому узгоджених з прокурором прокуратури м. Житомира ОСОБА_4 виду та міри покарання;

- наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 ч.2 КПК України сторонам відомі та зрозумілі;

- наслідки невиконання угоди, відповідно до ст.476 КПК України сторонам відомі та зрозумілі.

Укладена обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором прокуратури м.Житомира ОСОБА_4 угода відповідає вимогам ст.472 КПК України, а тому вона підлягає затвердженню.

В судовому засіданні встановлено, що укладення цієї угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обставинами, які пом`якшують його покарання по справі є щире каяття. Обставинами, які обтяжують його покарання по справі є рецидив злочинів. Суд також враховує, що він раніше судимий і знову вчинив умисне кримінальне правопорушення, працює, характеризується за місцем відбування покарання позитивно, а тому суд, з врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого, вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 368, 370 374, 468-476 КПК України суд,

З А С У Д И В :

Затвердити угоду, укладену 25 вересня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором прокуратури м. Житомира ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні, передбаченому ст. 393 ч.1 КК України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджену з прокурором міру покарання за ст. 393 ч.1 КК України 3 роки позбавлення волі.

За ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком суду та остаточно призначити йому покарання в вигляді 4-х років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу для ОСОБА_3 залишити тримання під вартою.

Початок строку покарання для ОСОБА_3 рахувати з 28 жовтня 2015 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1