Справа № 591/7564/14-к Провадження № 1-кс/591/1193/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2014 року м. Суми
В судовому засіданні представник скаржниці ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі.
Прокурор та слідчий заперечували проти задоволення скарги, посилаючись на те, що постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та законною.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
24 вересня 2013 року близько 11.30 год. на перехресті вул. Д.Коротченка та вул. Інтернаціоналістів м. Суми сталося зіткнення автомобіля Lexus-LS460 д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 та автомобіля ДЕО Ланос д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 . Внаслідок дороньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.
В подальшому постанови слідчого про закриття кримінального провадження скасовувались неодноразово.
22 вересня 2014 року слідчим відмовлено в задоволенні клопотання захисника про призначення повторної комплексної транспортно трасологічної авто технічної експертизи.
Відповідно до вимог ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яка може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктом 2 - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.
У конкретному кримінальному провадженні доказування здійснюється з урахуванням вимог диспозиції статті КК, за якою кваліфікується діяння, що підлягає доказуванню.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
З поданої скарги, досліджених в ході судового засідання доказів, судом встановлено, що нез`ясованими, на думку захисника потерпілої, залишились питання спроможності показів ОСОБА_9 щодо швидкості руху її транспортного засобу та автомобіля «ДЕО Ланос», зокрема не проводилась комплексна транспортно-трасологічна експертиза, не визначалася швидкість руху транспортних засобів за їх пошкодженнями.
Також, встановлено, що Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23.04.2014 року, якою скасовувалась попередня постанова про закриття кримінального провадження надано вказівки щодо усунення недоліків до судового розслідування: провести слідчий експеримент за участю вантажного автомобіля, встановити обставини ремонту та відчуження автомобіля Lexus-LS460.
Зазначені вказівки слідчим виконано.
Так, 21.08.2014 року проведено слідчий експеримент, повторно допитано ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_14 , встановлено, що автомобіль Lexus-LS460 належить на праві власності ОСОБА_15 з видачею нового номерного знаку.
Згідно фотокарток автомобіль перебуває у відремонтованому стані.
В силу п.1.1.2 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998р №53/5, установлення механізму ДТП та її елементів: швидкості руху (за наявності слідів гальмування та за пошкодженнями), гальмового та зупинного шляхів, траєкторії руху, відстані, пройденої ТЗ за певні проміжки часу, та інших просторово-динамічних характеристик пригоди.
Швидкість руху транспортних засобів, виходячи з їх пошкоджень, може визначатися за допомогою програмних комплексів з дослідження механізму ДТП, що рекомендовані для впровадження в експертну практику.
В судовому засіданні було допитано експерта ОСОБА_16 , який повідомив, що достовірно швидкість руху транспортних засобів Lexus-LS460 та «ДЕО-Ланос» за наявними у них пошкодженнями встановити неможливо через необхідність безпосереднього дослідження отриманих в результаті ДТП пошкоджень автомобілем Lexus-LS460. За фотознімками таку швидкість встановити також неможливо.
Згідно дослідженої судом Методики визначення швидкості руху транспортних засобів під час зіткнення з урахуванням їх деформування та руйнування (в частині по перехресним зіткненням та наїздам) 06.02.2009р. затверджена Міністерством юстиції України встановлено, що з метою визначення швидкості руху транспортних засобів за їх пошкодженнями необхідно вимірювати діаметр та глибину пошкоджень транспортного засобу.
Тому, суду не доведено наявність технічної можливості в проведенні експертизи визначення швидкості руху транспортних засобів за їх пошкодженнями.
Слідчий суддя не може надавати оцінку фактам зняття арешту з автомобіля Lexus-LS460 та неможливості в такий спосіб подальшого збирання доказів по справі.
Висновок комплексної експертизи, яка була проведена експертами НДЕКЦ ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , який не взято до уваги слідчим, містить кілька варіантів виникнення причин ДТП, тому не дає однозначної відповіді щодо того хто з учасників події винуватий у настанні смерті ОСОБА_10 .
Відповідно до ч.2 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду або слідчого речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених Кодексом. Статтею 56 КПК України передбачено права потерпілого під час досудового розслідування, серед яких подавати докази на підтвердження своєї заяви, заявляти клопотання тощо.
Однак, окрім клопотання про призначення експертизи, інших слідчих дій потерпіла або є її захисник в ході досудового розслідування провести не вимагали.
Слідчий суддя при розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження не може здійснювати оцінку доказів або надавати перевагу окремим доказам, а лише перевіряє повноту слідчих дій.
Таким чином, скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.9, 303-307 КПК України, слідчий суддя
В задоволенні скарги ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_3 на постанову Заступника начальника відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_6 від 22 вересня 2014 року про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи - відмовити.
Про прийняте рішення повідомити прокурора, скаржника та слідчого.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1