Справа № 515/38/16-к
Провадження № 1-кп/515/188/16

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

22 лютого 2016 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

законного представника н/л потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Іжевци Стороженецького району Черновицької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, б/п, не одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, військовозобов`язаного, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2015 року, приблизно о 23.00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись біля бару «Караоке», розташованого по вул. Леніна в с. Вишневе Татарбунарського району Одеської області, на грунті особистих неприязних відносин, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , коліном наніс йому один удар в ліве око.

В результаті своїх умисних, протиправних дій, ОСОБА_6 спричинив неповнолітньому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на нижньому віці лівого ока, які не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 діб, і за цим критерієм, згідно п 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 р) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, не оспорював фактичних доказів по справі, у вчиненому розкаявся і прохав його суворо не карати та пояснив суду обставини вчинення ним неправомірних дій щодо неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , підтвердивши, що 23.08.2015 року близько 23.00 години, знаходячись на вулиці біля бару «Караоке» в с.Вишневе Татарбунарського району, під час сварки, яка виникла між іншими хлопцями, смикнувши потерпілого руками на себе, один раз коліном вдарив його в ліве око, спричинивши ОСОБА_4 тілесні ушкодження, зазначені у висновку судово-медичної експертизи останнього.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив в судовому засіданні пояснення обвинуваченого, пояснивши, що він під час сварки, яка виникла біля бару вказаної дати, намагався лише захистити свого друга, в результаті чого отримав удар коліном в ліве око від обвинуваченого ОСОБА_6 .

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав за недоцільне проводити дослідження всіх доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо характеризуючих даних на обвинуваченого.

Таким чином, суд повно, усестороннє, об`єктивно аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, за ознаками нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При обранні покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення та особу обвинуваченого у їх сукупності.

Також суд враховує повне визнання вини обвинуваченим в судовому засіданні, його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на його утриманні малолітньої дитини, а також те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності. При цьому, суд критично відноситься до характеристики щодо обвинуваченого, наданої за місцем його мешкання, оскільки вона не містить жодних підтверджуючих даних щодо його агресивності при вживанні спиртних напоїв та порушення при цьому громадського порядку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не виявлено.

З урахуванням вказаних обставин, ступеня тяжкості вчиненого злочину, який за ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, суд, у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті, яка йому інкримінується. При цьому, судом враховуються відношення обвинуваченого до вчиненого та наслідки вчиненого кримінального правопорушення, мотив, мета та спосіб вчинення злочинного діяння.

Вказане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістьсот вісімдесят) гривень.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Семенюк