Апеляційний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2010 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого Декайла П.В.

Суддів Крукевича М.Н., Римар Т.М.

за участю прокурора Семенця О.А.

захисника ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Лановецького районного суду від 07 вересня 2010 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_2, 16 лютого 1965 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1

району Тернопільської області, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

АДРЕСА_1, громадянина України

з середньою спеціальною освітою, одруженого, має

на утриманні одну неповнолітню дитину,

працюючого майстром КВПіА КПТМ

«Тернопільміськтеплокомуненерго», раніше не

судимого,-

засуджено за ч.2 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 800 грн. завданої моральної шкоди.

Згідно вироку ОСОБА_2 визнано винним і засуджено за те, що він 14 листопада 2009 року, в обідню пору, на вулиці с.Вербовець Лановецького району Тернопільської області, під час суперечки з ОСОБА_3, наніс останньому два удари кулаком правої руки в обличчя від яких той впав на землю, де ОСОБА_2 наніс йому ногами кілька ударів по тулубу. Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді рани лівої надбрівної ділянки, синця повік лівого ока, який поширюється на виличну ділянку, саден лівої виличної та щічної ділянок, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 посилається на незаконність вироку у звязку з однобічністю та неповнотою досудового та судового слідства, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, а тому просить скасувати вирок щодо нього, а справу повернути на додаткове розслідування. В обгрунтування своїх доводів зазначив, що вина його у заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не доведена. Вирок грунтується тільки на свідченнях близьких родичів потерпілого, не допитано ряд свідків, не витребувано і не оглянуто одяг ОСОБА_4, не проведено фізико-технічну експертизу одягу на предмет виявлення слідів ударів, не вилучено у нього взяття, яким він нібито наносив йому удари. Не усунуто протиріч у показаннях основних свідків ОСОБА_5 ОСОБА_6, не був допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт, стосовно показань останніх.

Заслухавши суддю-доповідача засудженого ОСОБА_2 та його захисника-адвоката ОСОБА_1, які підтримали апеляцію, а також думку прокурора про необхідність залишення вироку без зміни як законного і обгрунтованого, розглянувши матеріали кримінальної справи, ознайомившись з доводами апеляції, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджений розглянутими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, зокрема самого засудженого ОСОБА_2 під час досудового і судового слідства, в яких він не заперечував той факт, що 14 листопада 2009 року приблизно о 14 год. на вулиці с.Вербовець, під час сварки з ОСОБА_3, він сильно шарпнув останнього за куртку, від чого той впав обличчям на дорогу.

Винність ОСОБА_2 у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 підтверджеється показаннями останнього, з яких убачається, що дійсно 14 листопада 2009 року, приблизно о 14 год. йдучи по дорозі, поблизу господарства ОСОБА_7 зустрів ОСОБА_8, який відразу почав кричати до нього, чому його кінь зайшов на огород. Він відповів, що кінь відірвався і йде ремонтувати ланцюга та припне його. Тоді ОСОБА_2 раптово вдарив його кулаком двічі в ліву брову і око від чого він впав на землю. Після чого ОСОБА_2 наніс йому ще два-три удари ногою по лівій бічній поверхні грудної клітки та ребрах, розвернувся і пішов в сторону свого господарства. Через годину, він звернувся до фельшера с.Вербовець ОСОБА_6, яка надала йому медичну допомогу.

Дані показання підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, з яких видно, що дійсно в листопаді 2009 року, в другій половині дня до неї приходив ОСОБА_3, в якого була рана в області лівої надбрівної дуги обличчя, а обличчя в крові. Вона наклала йому повязку та рекомендувала звернутись в лікарню. На її запитання, щодо причини появи рани, ОСОБА_3 відповів, що його побив ОСОБА_2

Цими показаннями також спростовуються посилання засудженого в апеляції про те, що його винність у вироку грунтується тільки на свідченнях близьких родичів.

Той факт, що засуджений ОСОБА_2 побив потерпілого ОСОБА_3 підтвердили в судовому засіданні також свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_5

Висновком судово-медичної експертизи №505 від 25 березня 2010 року спростовуються доводи засудженого про те, що потерпілий зявився для проведення експертизи та лікування лише через декілька днів і міг за цей час побитися зі своїм сином, або його міг вдарити кінь,- згідно якого виявлені у ОСОБА_3 тілесні ушкодження, з огляду на їх вид, встановлені властивості - рани лівої надбрівної ділянки, синець повік лівого ока, який поширюється на виличу ділянку, садна лівих виличних та щічної ділянок,- утворилися від дії тупих предметів, не виключено в термін 14 листопада 2009 року.

За ступенем тяжкості вони належать до легких з короткочасним розладом здоровя і не властиві для утворення при падінні на площині (з висоти власного росту). Вони не могли утворитися за обставин, на які вказав при допиті та відтворенні обстановки і обставин події ОСОБА_2

Колегія суддів вважає необгрунтованими посилання засудженого в апеляції на те, що судове слідство проведено не повно, однобічно та з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, оскільки, як убачається з протоколу судового засідання, ОСОБА_2 будь-яких клопотань про виклик додаткових свідків, судмедексперта та їх допит не заявляв, а в проведенні фізико-технічної експертизи одягу, взуття немає потреби, так як тілесні ушкодження у потерпілого виявлені на обличчі.

Таким чином, вірно проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд дав належну оцінку діям засудженого у вчиненні злочину, за який він засуджений, оскільки той факт, що ОСОБА_2 умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя потерпілому ОСОБА_3 знайшов своє підтвердження під час судового розгляду.

Кваліфікація дій засудженого ОСОБА_2 за ч.2 ст.125 КК України, є правильною та відповідає викладеним у вироку висновкам і апеляційних підстав для скасування вироку та направлення справи на додаткове розслідування немає.

Покарання ОСОБА_2 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, з урахуванням його особи позитивних характеристик та помякшуючих обставин, вказаних у вироку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Вирок Лановецького районного суду від 7 вересня 2010 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а його апеляцію без задоволення.

Головуючий підпис

Судді два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Тернопільської області ОСОБА_10