АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/540/15 Справа № 711/9493/15-к Категорія: ст.ст.303,307 КПК України Головуюча у І-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурораОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2015 року, якою у задоволенні його скарги про скасування постанови від 30 вересня 2015 року слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0000253, у зв`язку з відсутністю в діях працівників правоохоронних органів складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.373, ч.1 ст.374 КК України, - ВІДМОВЛЕНО.

Вивчивши матеріали судової справи, -

в с т а н о в и л а :
Як вбачається із ухвали слідчого судді, предметом її розгляду була скарга потерпілого ОСОБА_8 на вищезгадану постанову слідчого в ОВС прокуратури Черкаської області, в якій ставилось питання про її скасування із-за неповноти з`ясування фактичних обставин справи, пов`язаних з тим, що після його затримання в період з 20 по 22 жовтня 1996 року співробітники Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області, з метою спонукання до визнання вини у скоєнні інкримінованих йому злочинів, застосували до нього фізичне насильство та з порушенням права на захист провели ряд слідчих дій без участі адвоката.

Відмовляючи у її задоволенні, слідчий суддя послалась на те, що слідство у цій справі проведено повно та об`єктивно, а висновки її постанови відповідають вірно встановленим фактичним обставинам кримінального провадження.

В апеляції ОСОБА_8 порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та про скасування як постанови слідчого, так і ухвали слідчого судді, з наступним скеруванням матеріалів кримінального провадження до органу досудового розслідування для продовження досудового слідства. На її обґрунтування він послався на наступне:

- його скарга на згадану постанову слідчого в ОВС прокуратури була розглянута незаконним складом суду, оскільки у слідчої судді ОСОБА_1 мались для цього перепони, передбачені ст.ст. 75, 76ч.1 КПК України, а саме: своєю ухвалою від 12 вересня 2014 року вона залишила без задоволення його скаргу на бездіяльність прокуратури, що полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР, відповідно до заяви від 15.08. 2014 року;

- із-за цього зазначений слідчий суддя проявила упередженість при розгляді його скарги, не звернула уваги на те, що досудове слідство про незаконні дії співробітників Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області щодо нього проведено неповно, з порушенням його прав як потерпілого.

Заслухавши:

- суддю-доповідача, який доповів матеріали справи та суть апеляційних вимог апелянта;

- апелянта ОСОБА_8 , який частково змінив свої апеляційні вимоги та наполягав на скасуванні ухвали слідчого судді з наступним поверненням судової справи за його скаргою на новий судовий розгляд. При цьому він в черговий раз послався на те, що слідчий суддя ОСОБА_1 не могла брати участь у розгляді його скарги на постанову про закриття кримінального провадження від 30.09. 2015 року з підстав, передбачених п.4ч.1ст.75 КПК України ( за наявності інших обставин, які викликають сумнів в її упередженості), оскільки раніше своєю ухвалою як слідчого судді від 12 вересня 2014 року вона залишила без задоволення його скаргу на бездіяльність службових осіб прокуратури Черкаської області, що полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР, відповідно до заяви від 15.08. 2014 року, в якій він порушував питання про відкриття кримінального провадження стосовно співробітників Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області, які за його твердженнями в період затримання за підозрою у скоєнні умисного вбивства з 20 по 23 жовтня 1996 року примушували давати показання та порушували його права на захист. Заодно, він ствердив, що кримінальне провадження № 0000253 від 30.07. 2015 року за цими ж підставами було відкрите у зв`язку з виконанням ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_9 від 21.07. 2015 року, якою було задоволено його скаргу на цю ж бездіяльність службових осіб прокуратури Черкаської області. Вважає, що слідчий суддя ОСОБА_1 проявила упередженість при розгляді його скарги, не звернула уваги на те, що досудове слідство про незаконні дії співробітників Смілянського МВ щодо нього проведено неповно, з порушенням його прав як потерпілого у цьому проваджені;

- вивчивши матеріали судових справ за №№ 711/9403/15-к, 711/9349/14-к та кримінального провадження за № 0000253,

- обговоривши доводи згаданої апеляції, колегія суддів судової палати приходить до наступного.

Під час відбуття покарання у виді довічного позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 17, 81ч.2; 17, 117ч.2; 196-1ч.2; 142ч.2; 142ч.3; 208;. 93 п. «а», «е», «з», 42 КК України 1960 року, засуджений ОСОБА_8 15.08. 2014 року звернувся до прокуратури Черкаської області з заявою про злочини, в якій повідомив про те, що в період його затримання за підозрою у вчиненні умисного вбивства з 20 по 23 жовтня 1996 року співробітники Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області примушували давати показання та порушували його права. У зв`язку з бездіяльністю службових осіб прокуратури Черкаської області, пов`язаною з невнесенням цих відомостей до ЄРДР, він подав скаргу до місцевого суду в порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст.303 КПК України. За результатами розгляду справи за № 711/9349/14-к слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 винесла ухвалу від 12 вересня 2014 року про відмову у задоволенні цієї скарги.

07.07. 2015 року ОСОБА_8 знову звернувся до прокуратури Черкаської області з аналогічною заявою про ці ж злочини, які на його думку вчинили співробітники Смілянського МВ у вищезгаданий період часу та за тих же обставин. Оскільки ці відомості знову не були внесені службовими особами прокуратури Черкаської області до ЄРДР, він знову подав скаргу до цього ж місцевого суду в порядку, передбаченому п.1ч.1ст.303 КПК України. Ухвалою від 21.07. 2015 року слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_9 у справі за № 771/6074/15-к його скарга задоволена, а службових осіб прокуратури Черкаської області було зобов`язано внести саме ці відомості до ЄРДР.

На виконання цієї ухвали слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 провів досудове слідство у кримінальному провадженні за № 0000253. За його результатами ним винесена постанова від 30.09. 2015 року про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діях співробітників Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області та інших посадових осіб правоохоронних органів злочинів, передбачених ст.ст. 373, 374 КК України, про які стверджував ОСОБА_8 .

Не погодившись з цим, ОСОБА_8 як потерпілий у цьому провадженні подав до місцевого суду скаргу в порядку, передбаченому п.3ч.1ст.303 КПК України. Її розгляд здійснила слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , яка своєю ухвалою від 28.10. 2015 року у справі за № 711/9493/15-к залишила її без задоволення.

Після отримання копії цієї ухвали в умовах Черкаського СІЗО під розписку 04.11. 2015 року, ОСОБА_8 09.11. 2015 року, тобто на протязі 5-ти днів, - подав на неї вищезгадану апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зваживши на ці об`єктивні дані, колегія суддів вважає, що мають місце безумовні підстави для поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчої судді від 28.10. 2015 року.

Розглядаючи доводи апеляції ОСОБА_8 , колегія суддів зазначає, що поняття «неупередженості» суду, викладене в Кримінально-процесуальному законодавстві України, співвідноситься з поняттям «безсторонності» суду, закріпленим в міжнародних правових документах, зокрема, у ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07. 1997 року.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає те, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи, а другий що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Притримуючись цього тлумачення та досліджуючи процедуру судового розгляду скарги слідчим суддею, колегія суддів вважає, що доводи ОСОБА_8 про те, що зазначений слідчий суддя не могла брати участь у цьому судовому провадженні з підстав, передбачених п.4ч.1 ст.75 КПК України, заслуговують на увагу. Цей висновок колегії суддів випливає із об`єктивних даних, які засвідчують те, що вона як слідчий суддя раніше розглядала скаргу ОСОБА_8 на бездіяльність службових осіб прокуратури Черкаської області, які за її переконаннями безпідставно не вносили відомості до ЄРДР про вчинення злочинів протягом 20-23 жовтня 1996 року співробітниками Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області, коли вони, за його твердженнями, примушували до дачі показань та порушували його права на захист, і ухвалою від 12.09.2014 року залишила її без задоволення. В наступному, коли на задоволення аналогічної скарги ОСОБА_8 за цими ж фактами було проведено досудове розслідування та прийнято процесуальне рішення слідчим в ОВС прокуратури Черкаської області не на його користь, ОСОБА_8 оскаржив постанову про закриття кримінального провадження до місцевого суду в порядку, передбаченому п.3ч.1 ст.303 КПК України. Приступаючи до розгляду, слідчий суддя ОСОБА_1 залишила поза увагою те, що зазначена скарга, виходячи із її змісту, є тісно пов`язаною з попередньою, вищезгаданою скаргою ОСОБА_8 . Колегія суддів вважає, що цей факт унеможливлював забезпечення нею достатніх гарантій для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо своєї неупередженості. Тому, незважаючи на те, що ОСОБА_8 не заявив з цих підстав відвід слідчому судді ОСОБА_1 , правовий вихід із цієї ситуації полягав у подачі нею заяви про самовідвід. Проте, цього зроблено не було, тому її ухвала від 28 жовтня 2015 року є такою, що винесена незаконним складом суду (п. 2 ч.2 ст. 41 КПК України), і, відповідно до положень п.1ч.1 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції має скасувати таку ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заодно, колегія суддів зазначає, що у цьому судовому засіданні вона не входить в розгляд доводів апеляції ОСОБА_8 про необґрунтованість ухвали слідчого судді і вважає, що вони мають бути досліджені слідчим суддею під час нового розгляду його скарги на постанову слідчого в ОВС прокуратури Черкаської області про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 405, 407 ч.3 п.2, 419, 422 КПК України, -

у х в а л и л а :
Поновити потерпілому ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 , що була частково змінена ним в апеляційному суді, задовольнити.

Скасувати ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2015 року із-за істотного порушення процесуального закону.

Винести нову ухвалу, якою матеріали судової справи за скаргою потерпілого ОСОБА_8 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 від 30 вересня 2015 року про закриття кримінального провадження за № 0000253, у зв`язку з відсутністю в діях співробітників Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області складів злочинів, передбачених ст.ст. 373, 374 КК України, направити на новий судовий розгляду до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Головуючий :

Судді :