Справа №11 а-916/2010 р. Головуючий у І інстанції - Пещук Р.Й.
Категорія - ч. 1 ст. 190, ч.3 ст.303, ч.3 ст.358 Доповідач - Тенюх В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого: Макойди З.М.

Суддів: Тенюха В.П., Партики І..В.

з участю прокурора: Дячука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь під час розгляду справи судом першої інстанції на вирок Бориславського міського суду Львівської області від 15 червня 2010 року,

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судимий,

засуджений: - за ч.2 ст.303 КК України на 4 (чотири) роки 8 (вісім) місяців позбавлення. Тримання під вартою - з 22.10.2007 р.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,

раніше не судимий.

засуджений: - за ч.1 ст.190 КК України на 2 (два) роки обмеження волі;

ч.2 ст.303 КК України на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

ч.3 ст.358 КК України на 5 (п'ять) місяців арешту.

На підставі ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим обрано йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України засудженого від відбування покарання звільнено з випробуванням, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку у 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки.

На підставі ст.76 КК України покладено на засудженого обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, періодично з'являтись для реєстрації в ці органи.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,

раніше не судима,

засуджена: - за ч.2 ст.303 КК України на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України її звільнено від відбування обраного покарання з випробуванням, якщо вона протягом встановленого судом іспитового строку у 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов'язки.

На підставі ст.76 КК України покладено на засуджену обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, періодично з'являтись для реєстрації в ці органи.

Вирішено питання з речовими доказами, колегія судів,

ВСТАНОВИЛА:

за вироком суду ОСОБА_1, визнаний винним в тому, що він в кінці березня 2007 р. з метою особистого збагачення, познайомившись в готелі "Катерина" розташованого в с. Солонка Пустомитівського районну Львівської області з повією ОСОБА_4, яка надавала сексуальні послуги клієнтам в згаданому готелі, запропонував їй працювати на нього та переїхати в м. Трускавець, на що остання погодилась і була поселена ним в АДРЕСА_1. В кінці квітня 2007р. в одному з притонів на вул. Городоцькій в м. Львові він познайомився з повією ОСОБА_5, якій теж запропонував займатися проституцією м. Трускавці, на що та погодилась і поїхала з ним в м. Трускавець, де він посилив її в квартиру АДРЕСА_2. В цей же час, тобто в кінці квітня 2007р. до ОСОБА_1 з м. Самбора приїхала знайома йому повія ОСОБА_3, з якою останній став проживати в ІНФОРМАЦІЯ_4, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_1 було поселено в квартиру АДРЕСА_3. В період часу з березня по 21.06.2007р. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надавали сексуальні послуги клієнтам в різних готелях та саунах м. Трускавця та Дрогобича, які їм підшукував ОСОБА_1 і частину виручених за ці послуги коштів передавали останньому, який витрачав їх в тому числі і на матеріальне забезпечення ОСОБА_3, яка перебувала з ним у фактичних подружніх стосунках та у його відсутності приймала замовлення від клієнтів, які хотіли отримати сексуальні послуги та відправляла ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надавати такі послуги. В кінці травня 2007р. ОСОБА_1 познайомився з ОСОБА_2, який шукав роботу водія, і якому ОСОБА_1 запропонував працювати на орендованому автомобілі, здійснюючи розвезення повій до клієнтів та забираючи їх звідти після надання ними сексуальних послуг на, що ОСОБА_2 погодився та неодноразово відвозив ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також ОСОБА_3 до клієнтів, часом отримуючи від них певні кошти як винагороду за надані певні послуги, передаючи згодом ці кошти ОСОБА_1

Крім цього. ОСОБА_2 17.03.2008р. з метою отримання банківського кредиту у відділенні № З ВАТ КБ "Надра" ЛРУ, що розташоване по вул. С. Бандери, 44 в м. Трускавці отримав від ОСОБА_6, працюючого бухгалтером даного підприємства довідку про те, що він працює в ПП "Анна" водієм експедитором і його дохід в період з вересня 2007р. по лютий 2008р. становить 14 100 грн., хоча ОСОБА_2 жодних трудових відносин з ПП "Анна" не підтримував і, відповідно зарплати там не отримував, тобто достовірно знаючи, що згадана довідка є підробленою, надав її у відділення № З ВАТ КБ "Надра" ЛРУ, що розташоване по вул. С. Бандери, 44 в м. Трускавці, отримавши шляхом обману у згаданій банківській установі кредит на суму 23 000 (двадцять три тисячі) грн.

В своїй апеляції прокурор покликається на те, що при призначенні покарання суд неправильно застосував кримінальний закон, а саме виключив кваліфікуючу ознаку вчинення злочину в складі організованої групи, належним чином не мотивувавши своє рішення. Крім цього, органом досудового слідства встановлено, що ОСОБА_1 в березні 2007 р. з корисливих мотивів та особистого збагачення з метою вчинення злочинів, а саме сутенерства та втягнення осіб до заняття проституцією, організував групу до складу якої увійшли ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Всі учасники організованої групи погоджувались з розробленими правилами поведінку кожного, діяли згідно розробленого ОСОБА_1 єдиного плану, спрямованого на досягнення кінцевого результату, із яким були обізнані, із чітким розподілом функцій кожного з них. Просить вищезазначений вирок скасувати та постановити вирок, яким визнати ОСОБА_1С, ОСОБА_3 винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.303 КК України, ОСОБА_2 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.303, ч.3 ст.358 КК України за кваліфікуючою ознакою "вчинення злочину організованою групою" та призначити покарання: ОСОБА_1 за ч.3 ст.303 КК України 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ОСОБА_3 за ч.3 ст.303 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ОСОБА_2 за ч.1 ст.190 КК України - 2 роки обмеження волі; ч.3 ст.303 КК України - 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ч.3 ст.358 КК України - 2 роки обмеження волі, на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна.

Вислухавши доповідача, прокурора на підтримання апеляції, засудженого ОСОБА_1С, який просить залишити вирок місцевого суду без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.

В місцевому суді ОСОБА_1 пояснював, як ОСОБА_4, ОСОБА_5 так і ОСОБА_3 займалися проституцією, надаючи мужчинам сексуальні послуги за відповідну плату, яка в основному становила 50-70 доларів США на годину, а він з цієї суми отримував 20-30%, при цьому підшуковував дівчатам клієнтів через знайомих йому працівників розважальних закладів та таксистів. ОСОБА_3, з якою не зважаючи на те, що вона займалася проституцією, він перебував у фактичних подружніх відносинах у випадках його відсутності домовлялася з клієнтами за доставленя їм дівчат. Також в кінці травня 2007р. він познайомився з ОСОБА_2, якого прийняв на роботу водієм, і який став крім всього іншого розвозити дівчат на замовлення та забирати їх звідти. 21.06.2007р. ОСОБА_3 сказала, що в неї є клієнт для надання сексуальних послуг в смт. Східниця. Він викликав таксі і вони разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 поїхали в сауну. Через деякий час ОСОБА_3 вийшла та передала йому гроші в сумі 100 $ США, які їй дали клієнти.. Ще через деякий час він був затриманий працівниками міліції.

Засуджений ОСОБА_2 в місцевому суді пояснив, що в кінці травня 2007р. він познайомився з ОСОБА_1 у якого почав працювати водієм на орендованій у свого товариша машині. Останній йому пояснив, що в коло його обов'язків буде входити доставка його самого на автомобілі в місця, де йому необхідно, доставка дівчат, які в нього працювали в стриптиз - шоу у розважальні центри, а також можливо доставка повій до клієнтів для надання сексуальних послуг. Декілька разів відвозив ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також ОСОБА_3 до клієнтів для надання сексуальних послуг, інколи отримував від клієнтів гроші за ці послуги, які згодом передавав ОСОБА_1

В місцевому суду засуджена ОСОБА_3 пояснила, що в кінці квітня вона на пропозицію ОСОБА_1 приїхала в м. Трускавець, де останній запропонував з ним проживати та працювати повією, оскільки до того вона декілька років займалася проституцією, на що вона погодилася. Повіями у ОСОБА_7 також працювали ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Вона, як вищезазначені особи працювала повією, надавала сексуальні послуги клієнтам, отримані гроші, як і згадані дівчата віддавала ОСОБА_7, який брав собі з них свою частку. При цьому вона проживала з ОСОБА_1 у фактичних подружніх відносинах, за час його відсутності вона домовлялася з клієнтами про надання дівчатами сексуальних послуг. В травні 2007р. ОСОБА_1 прийняв на роботу водієм ОСОБА_2, який на автомобілі ВАЗ - 2106 білого кольору розвозив дівчат, а також її по клієнтах в різні готелі та сауни м. Трускавця та м. Дрогобича.

Крім цього, вина засуджених у вчинені злочину стверджується показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 (т.1 а.с.110-112), даними протоколів ставки віч-на-віч між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від 22.06.2007р. (т.1 а.с.44-45), ОСОБА_1 та ОСОБА_5 від 22.06.2007р. (т.1 а.с.46-47), ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 22.06.2007р. (т.1 а.с.48-50), ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 14.11.2007р. (т.2 а.с.23-24), даними протоколу огляду місця події - приміщення сауни, що розташована, по вул. Бориславській, 82 смт. Східниця Львівської області від 21.06.2007р. (т.1 а.с.23), даними протоколу огляду та прилучення до справи речових доказів (т.1 а.с.125-134), даними протоколів відтворень обстановки та обставин події з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 12.12.2007р., згідно яких останні пояснили та показали в яких місцях надавали клієнтам оплатні сексуальні послуги (т.1 а.с.58-73) та іншими доказами по справі.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, місцевий суд правильно кваліфікував дії засуджених ОСОБА_1 за ч.2 ст.303 КК України, ОСОБА_2 за ч.1 ст. 190. ч.2 ст.303, ч.З ст.358 КК України, ОСОБА_3 за ч.2 ст.303 КК України.

Доводи апеляції, зокрема про те, що засудженні вчинили сутенерство у складі організованої групи, тобто злочин передбачений ч.3 ст.303 КК України, спростовуються вищенаведеними доказами та визнаються колегією суддів як необгрунтовані.

Відповідно до ч.3 ст.28 КК України злочин визнається вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні або вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об'єднання для вчинення цього та іншого злочинів, об'єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняли злочини в складі організованої групи не відповідає передбаченим ч.3 ст.28 КК України ознакам такої групи. Однією з ознак організованої групи наведеної органами досудового слідства є стійкість такої групи, до складу якої входили вищезазначені особи, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки злочинна діяльність засуджених була дуже короткочасною (з кінця квітня 2007р. по 21.06.2007р.), а що стосується ОСОБА_2, то він здійснював злочинну діяльність в складі групи осіб менше місяця, з кінця травня 2007 р.

Крім цього, не встановлено обов'язкової ознаки організованої групи, такої як об'єднаність усіх учасників єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи, а тому апеляція не підлягає до задоволення.

Призначаючи покарання засудженим, місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про їх особи, пом'якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, це покарання відповідає вимогам ст.65 КК України.

Визначене місцевим судом покарання буде, на думку колегії, необхідне й достатнє для виправлення засуджених та попередження вчинення нових злочинів.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства при розслідуванні та розгляді даної справи в районному суді, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.362, 366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

вирок Бориславського міського суду Львівської області від 15 червня 2010 року, відносно засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без змін, апеляцію прокурора - без задоволення.

Головуючий:

Судді: