МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/184/16-к
Миколаївський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника ОВК-53 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 , розглянувши 17 лютого 2016 року в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні подання Ольшанської ВК №53 про застосування покарання за наявності кількох вироків ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
встановив: ОСОБА_5 вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.02.2015 року засуджений за ч.5 ст.27 ч.3 ст. 185 КК України. На підставі ст. 75,76 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на два роки шість місяців.
04.02.2015 року вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва засуджений за ст. ст. 395, 185 ч.2, 70 КК України до 1 року позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 07.03.2015 року.
Адміністрація Ольшанської виправної колонії № 53 клопоче перед судом про застосування остаточного покарання засудженому ОСОБА_5 оскільки виконується два вироки стосовно нього.
Засуджений ОСОБА_5 вказав щоб подання розлядати на розсуд суду. Представник адміністрації ВК 53 подання підтримав.
Прокурор також вважав, що подання підлягає задоволенню.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.
Відповідно до вимог п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання". У разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.
Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.02.2015 року засуджений за ч.5 ст.27 ч.3 ст. 185 КК України та на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на два роки шість місяців.
А вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.02.2015 року засуджений за ст. ст. 395, 185 ч.2, 70 КК України до 1 року позбавлення волі.
Враховуючи вимоги п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначені вироки слід виконувати самостійно.
Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Керуючись ст. 537,539 КПК України, суд-
ухвалив: Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.02.2015 року яким ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 27 ч.5, 185 ч.3, 75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців виконувати самостійно після відбуття ним покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.02.2015 року. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів.
Суддя ОСОБА_1