Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/798/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.08.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0001589 стосовно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 115, частинами 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 19.06.2015 року яким,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоний Перекоп, Каховського району, Херсонської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено:

за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років;

за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

за ч. 2 ст. 194 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років.

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у інше приміщення; умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині; умисне знищення та пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу. Кримінальні правопорушення вчинені за таких обставин:
В нічний час з 17.07.2013 на 18.07.2013 ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, та реалізуючи його, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, проник на територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_9 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де шляхом зламу замків проник до сараю, який знаходиться на території вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав майно, яке належало ОСОБА_9 на загальну суму 753 грн. Після цього ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 23.07.2013 року біля 00 год. 10 хв., знаходячись у нетверезому стані перебували за місцем проживанням останнього за адресою АДРЕСА_3 . Між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_10 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_8 раптово виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_10 , тобто на умисне протиправне заподіяння йому смерті. Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_8 діючи умисно та цілеспрямовано, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у вказаній квартирі, наніс не менше двох ударів кулаками обох рук ОСОБА_10 в область голови та тулубу , внаслідок чого останній впав спиною на підлогу. Після цього, з метою доведення умислу на вбивство ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , обома руками обхопив шию ОСОБА_10 та із застосуванням фізичної сили почав її здавлювати, перекриваючи тим самим доступ повітря до життєво важливих органів ОСОБА_10 , утримуючи таким чином руки на шиї потерпілого на протязі не менше однієї хвилини , після чого відшукавши у квартирі електричний дріт та зробивши з нього петлю, накинув та затягнув указану петлю на шиї ОСОБА_10 , утримуючи її таким чином до тих пір, поки ОСОБА_10 не перестав подавати ознаки життя, а саме до настання його смерті. В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення. Смерть ОСОБА_10 настала від механічної асфіксії, що розвинулася в результаті здавлювання органів шиї руками та подальшого здавлювання шиї петлею та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями в область шиї.
Крім того, знаходячись у вказаній квартирі потерпілого ОСОБА_10 , у ОСОБА_8 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, таємно повторно викрав із вказаної квартири майно ОСОБА_10 на загальну суму 1 971 грн. 50 коп.
Крім того, знаходячись у вказаній квартирі у ОСОБА_8 виник умисел на умисне знищення та пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу. Реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано з метою знищення слідів скоєних ним раніше злочинів ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у кухні, кімнаті та спальні вказаної квартири умисно підпалив одяг, папір, інший легкозаймистий матеріал, який зібрав у даній квартирі, внаслідок чого виникла пожежа, якою були знищені телевізор, комп`ютер, мікрохвильову піч, балконний блок та пошкоджено кухонні меблі, диван, побутову техніку, покриття на стінах, стелі, паласи на підлозі, засоби освітлення вказаної квартири, одяг ОСОБА_10 , після чого з місця вчинення злочинів зник. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_8 , вчинених загально небезпечним способом, було створено небезпеку загоряння сусідніх квартир та загрозу життю та здоров`ю їх мешканців.
Не погоджуючись з вказаним вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок районного суду скасувати в повному обсязі, розглянути кримінальну справу та надати законну правову оцінку його діям. В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів, які б могли підтвердити причетність апелянта до злочину стосовно крадіжки у ОСОБА_9 . Окрім цього, вказує, що у нього не було та не могло бути прямого умислу на вбивство потерпілого. Також, на переконання апелянта, стороною обвинувачення не надано жодних доказів, які б могли підтвердити причетність ОСОБА_8 до злочину стосовно підпалу квартири ОСОБА_10 .
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються органом досудового розслідування, ґрунтується на сукупності належних та допустимих доказів, які зібрані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, належно оцінені судом та наведені у вироку.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме по епізоду таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 не визнав в повному обсязі та пояснив, що не викрадав майно у потерпілого.

Незважаючи на повне невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто за фактом таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 , його вина підтверджується наступними доказами:

-Потерпілий ОСОБА_9 в ході судового розгляду кримінального провадження судом першої інстанції пояснив, що обвинувачений працював у потерпілого в дворі, а саме пиляв дерево. 18.07.2013 року потерпілий виявив, що запори на дверях сараю зірвані та зникло його майно, а саме: автоген, алюмінієвий балон, мотор та 3 шланги. Хто здійснив крадіжку потерпілому не відомо;

-Будучи допитаним в суді першої інстанції свідок ОСОБА_11 показав, що влітку 2013 року, точної дати він не пам`ятає, ОСОБА_8 запропонував придбати у нього алюмінієвий балон, за який свідок надав обвинуваченому кошти в сумі 40 грн.

Окрім того, вина ОСОБА_8 у вчиненні даного кримінального правопорушення також підтверджується письмовими доказами, а саме:

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно якого ОСОБА_9 повідомив про вчинення крадіжки майна з території його домоволодіння (Т. 1 а.п. 214);

-Протоколом огляду місця події з фото таблицею до нього від 18.07.2013 року, в ході якого було оглянуто домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_2 та виявлено відсутність речей, вказаних потерпілим у заяві про вчинене кримінальне правопорушення (Т. 1 а.п. 216-217);

-Довідкою товарознавця, згідно якої вартість викраденого у потерпілого ОСОБА_9 майна, становить 753 грн. (Т. 1 а.п. 224).

Аналіз вище наведених доказів в їх сукупності, на переконання колегії суддів, в повному обсязі доводить те, що саме обвинувачений ОСОБА_8 вчинив крадіжку майна із території домоволодіння потерпілого ОСОБА_9 , та частину викраденого майна в подальшому збув ОСОБА_11 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у інше приміщення.

Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_8 з приводу непричетності до вчинення вказаного кримінального правопорушення, колегія суддів визнає безпідставними, адже його вина в повному обсязі доведена сукупністю зазначених вище беззаперечних доказів.

Що стосується звинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України, а саме умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_10 , таємному викраденні майна останнього, а також умисному знищенні та пошкодженні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, колегія суддів вважає, що вина обвинуваченого в повному обсязі підтверджена наступними доказами:

-Допитаний в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував того факту, що увечері 22.07.2013 року він знаходився в кафе, де вживав спиртні напої. Там він познайомився з ОСОБА_10 , який попросив його, щоб він провів його додому. Коли він завів ОСОБА_10 в квартиру, то хотів відразу ж піти, але ОСОБА_10 почав на нього кричати, ображати, хапати за одяг та декілька раз вдарив по обличчю. У зв`язку з цим між ними почалася бійка. Хід бійки він не пам`ятає. Коли виходив з кімнати, ОСОБА_10 був живий, і він гадав, що серйозних ушкоджень він йому не спричинив. Умислу на вбивство у нього не було і потерпілого він не душив. Виходячи з квартири, в коридорі він побачив два пакети з якимись речами. Що було в пакетах, він не роздивлявся, але взяв їх з собою. Виходячи з квартири, він захлопнув двері. В подальшому, речами з пакетів розпорядився на власний розсуд. Квартиру він не підпалював і чому вона горіла, він не знає. Також показав, що на досудовому розслідуванні казав, що пам`ятає, як душив ОСОБА_10 . Деякі речі не викрадав. Слідчі помилково визнали його особисті речі, речами потерпілого ОСОБА_10 , а саме білизна, яку він після сварки з дружиною взяв із собою та носив при собі в пакеті;
-Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що ОСОБА_10 є її чоловіком, з яким вона не проживала близько чотирьох останніх років. 23.07.2013 року їй зателефонували та повідомили, що її чоловіка вбили, квартиру пограбували та підпалили. Коли потерпіла зайшла до квартири, то побачила, що в ній все перевернуто, шафи відчинені, а тому подумала, що в ній щось шукали. Вказала, що з квартири зникли посуд, постільна білизна, мобільні телефони, деякі інші речі. Її чоловік нікуди не збирався їхати, речі в пакети не складав;

-Із показань свідка ОСОБА_13 , які були надані в ході судового розгляду кримінального провадження слідує, що точної дати вона не пам`ятає, в нічний час, її син ОСОБА_14 бачив як їхній сусід ОСОБА_10 повертався до своєї квартири разом з незнайомим чоловіком. Потім вони почули звуки бійки. Коли все стихло, вони заснули. Приблизно через 20 хвилин вони прокинулись від стуку в двері. Їх збудили, так як у ОСОБА_10 горіла квартира. Потім приїхали пожежники, з квартири, двері якої були зачинені на замок і які виламували пожежники, винесли тіло ОСОБА_10 , на шиї якого була мотузка;
-Допитаний в ході судового розгляду кримінального провадження судом першої інстанції свідок ОСОБА_14 показав, що 23.07.2013, близько 12 години ночі, перебуваючи в під`їзді він бачив як його сусід ОСОБА_10 повертався додому разом з невідомим чоловіком. ОСОБА_10 був у стані сильного алкогольного сп`яніння і інший чоловік його підтримував. Коли вони піднімались сходами, то між собою лаялись. Біля дверей квартири невідомий чоловік, як в подальшому з`ясувалось це був ОСОБА_8 , взяв у ОСОБА_10 ключі і відчинив двері квартири. Як вони заходили в квартиру він не бачив, оскільки зайшов до себе в квартиру. Потім почув шум бійки. Вже пізніше почув стукіт в двері. Повідомили, що в сусідній квартирі пожежа;
-Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 повідомили в суді першої інстанції, що влітку 2013 року в кафе бачили обвинуваченого ОСОБА_8 в компанії із потерпілим ОСОБА_10 , які вживали спиртні напої, а потім разом пішли з кафе;
-Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_17 показав, що є сусідом потерпілого, знизу. В літку 2013 року, точної дати він не пам`ятає, о 3 год. ночі саме він викликав пожежників.
Також вина ОСОБА_8 підтверджується зібраними письмовими доказами по кримінальному провадженню, а саме:
-Протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього від 23.07.2013 року, яким встановлено, що місцем події є квартира зі слідами пожежі, за адресою: АДРЕСА_4 , в якій виявлено труп ОСОБА_10 , з електродротом на шиї (Т.1 а.п.10-16);
-Відповідно до акту про пожежу від 23.07.2013 року, причиною пожежі є навмисний підпал. Такий же висновок міститься в звіті про причину виникнення пожежі від 25.07.2013 року (Т.1 а.п. 17,19-26);
-Довідкою спеціаліста-товарознавця, якою встановлено вартість пошкодженого в результаті пожежі майна, яка становить 28 329 грн. 25 коп. (Т. 1 а.п.151-154);
-При проведенні огляду підвального приміщення будинку за адресою АДРЕСА_5 виявлено та вилучено металевий посуд (Т. 1 а.п.31);
-З протоколу огляду місця події території по вул. Калініна в м. Знам`янці виявлений ОСОБА_8 , при якому знайдені викрадені з квартири потерпілого речі ( Т. 1 а.п. 31-34);
-Всі вилучені речі оглянуті, та долучені до кримінального провадження як речові докази (Т. 1 а.с. 34-37);
-З висновку судово-медичного експерта від 23.09.2013 року № 65 вбачається, що ОСОБА_10 завдані тілесні ушкодження у вигляді саден в області шиї, в правій підщелепній області, в області нижньої щелепи справа і зліва, в області підборіддя зліва, синців по боковій поверхні шиї зліва, переломів щитовидного і перстовидного хрящів, крововиливів в м`які тканини шиї, в ліву долю щитовидної залози, в лівий грудинно-ключичний сосцевидний м`яз, крововиливу в правій навколоочній області, крововиливу в білкову оболонку правого ока, странгуляційної борозди в середній третині по передній і боковій поверхням шиї, які відносяться до категорії тяжких як небезпечних в момент спричинення. Згідно з висновком даної експертизи смерть ОСОБА_10 настала від механічної асфіксії, що розвинулась в результаті здавлювання органів шиї руками, та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями в області шиї (Т. 1 а.п. 45-55);
-Висновком додаткової судово-медичної експертизи від 23.09.2013 року встановлено, що вказані тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_10 могли утворитися за обставин, на які вказував обвинувачений під час проведення слідчого експерименту ( Т. 1 а.п. 59-61);
-З додаткового висновку судово-медичної експертизи від 24.01.2014 року вбачається, що у потерпілого ОСОБА_10 мало місце здавлення органів шиї руками та подальшому здавлюванні шиї петлею, виготовленою з електричного дроту, спричинивши механічну асфіксію і настання сметрі останнього (Т. 2 а.п. 142-145).
-Згідно з висновком експерта від 23.09.2013 року № 181, утворення пошкодження на ділянці шкіри передньої поверхні шиї трупу ОСОБА_10 , не виключається від дії електричного дроту (Т. 2 а.п. 114-121).
-Висновком судово-медичної експертизи від 24.07.2013 року № 87 встановлено, що на тілі ОСОБА_8 не встановлено будь-яких тілесних ушкоджень, які б відповідали строку 22-23 липня 2013 року (Т. 1 а.п. 65).
-З висновку судово-дактилоскопічної експертизи від 20.08.2013 року № 591 вбачається, що слід пальця, вилучений з квартири потерпілого, залишений ОСОБА_8 (Т.1 а.п. 126-130).
-При проведенні впізнання свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_8 як особу, яка разом з ОСОБА_10 заходили до квартири потерпілого ( Т. 1 а.п. 162-163);
-В ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 в присутності понятих та власного захисника показав, за яких обставин він скоїв вбивство ОСОБА_10 , в тому числі показав, що руками душив шию потерпілого, потім збирав по квартирі посуд та інше майно. Допускав, що він підпалив квартиру, однак пояснив, що не пам`ятає цього (Т. 1 а.п. 186-187).
Аналіз вищенаведених доказів в їх сукупності, свідчить про те, що ОСОБА_8 познайомився із потерпілим, якого потім провів додому. Знаходячись в квартирі потерпілого, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків у них із обвинуваченим виникла сварка, яка потім переросла у бійку. Вказані обставини, які були встановлені судом першої інстанції, не заперечує і сам ОСОБА_8 . В подальшому обвинувачений наніс потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експерти від 23.09.2013 року № 65, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті потерпілого. Після цього, обвинувачений викрав речі потерпілого та виходячи з помешкання навмисно підпалив приміщення квартири, закривши за собою двері на ключ. Даний висновок суду підтверджується дослідженими доказами, зокрема показаннями свідка ОСОБА_14 , який перебуваючи в під`їзді бачив, як його сусід ОСОБА_10 повертався додому разом з невідомим чоловіком. ОСОБА_10 був у стані сильного алкогольного сп`яніння та інший чоловік його підтримував. Коли вони піднімались сходами, то між собою лаялись. Біля дверей квартири невідомий чоловік, як в подальшому з`ясувалось це був ОСОБА_8 , взяв у ОСОБА_10 ключі і відчинив двері квартири. Після цього, свідок чув звуки бійки, а через незначний проміжок часу було виявлено, що квартира потерпілого горіла, прибули пожежники, які виламали двері та загасили пожежу. Із наведеного можна зробити висновок, що крім ОСОБА_8 в квартирі більше нікого не було, останній виходячи з квартири потерпілого закрив двері на ключ, а тому слід вважати, що саме ОСОБА_8 причетний до вчинення кримінальних правопорушень відносно потерпілого ОСОБА_10 .
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 : за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині; за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне знищення та пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , щодо непричетності його до вчинення викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 , відсутності умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_10 , а також недоведеності його вини у вчиненні підпалу квартири, були предметом дослідження судом першої інстанції та вказані доводи апелянта обґрунтовано були спростовані районним судом. Інших фактів, які б не були предметом розгляду в суді першої інстанції, обвинуваченим надано не було, а тому в задоволенні його апеляційної скарги слід відмовити.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які закріплені в ст. 65 КК України. Районним судом належним чином було враховано тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, особу винного, наявність обставин, які обтяжують покарання та відсутність обставин, які його пом`якшують та обґрунтовано призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі. Призначений обвинуваченому ОСОБА_8 вид та розмір покарання, на переконання колегії суддів, в повній мірі відповідає меті покарання, яка визначена у ст. 50 КК України і буде сприяти виправленню та перевихованню обвинуваченого.

Підстав, які б давали можливість пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 19.06.2015 року стосовно нього за ч. 1 ст. 115, частинами 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою - в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: підписи

Згідно оригіналу:

Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2