Код суду 233 Справа № 233/349/16-к
Вирок
Іменем України
17 лютого 2016 року м. Костянтинівка
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, має середню спеціальну освіту, не одружений, дітей не має, не працює, на обліку в центрі зайнятості як безробітній не перебуває, раніше судимий:
- 15.03.2007 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
- 06.06.2007 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч.2 КК України до обмеження волі строком на 2 роки із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
- 11.06.2008 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки; за постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23.03.2010 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано, направлений на відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі;
- 20.10.2010 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 21.09.2012 року за постановою Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області від 14.09.2012 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 25 днів;
ніде не зареєстрований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд -
ОСОБА_4 , який раніше неодноразово був засуджений за скоєння злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, маючи незняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, знову скоїв аналогічний злочин при наступних обставинах.
26 грудня 2015 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , проходячи біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить громадянину ОСОБА_5 , через невисокий дерев`яний паркан, який розташований зліва від вхідних воріт, побачив велосипед, який стояв у дворі вказаного домоволодіння. У цей момент, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, а саме крадіжку велосипеду, який знаходився на території вказаного домоволодіння.
Одразу після цього з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 переліз через паркан, тим самим проник на територію вищевказаного домоволодіння, яка знаходиться безпосередньо біля будинку, таким чином здійснивши проникнення на територію двору, який використовувався ОСОБА_6 як сховище, звідки, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи таємно, умисно, повторно, з проникненням у сховище, з корисливих мотивів, викрав майно останнього, а саме - велосипед «Україна» зеленого кольору вартістю 330 грн.
В той же час ОСОБА_4 вирішив заволодіти іншим майном ОСОБА_5 . Знаходячись на території двору вказаного домоволодіння ОСОБА_4 побачив клітки для утримання тварин, в яких знаходилися кролі, та мішки, які лежали біля кліток. Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_4 відкрив одну з вказаних кліток та, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з проникненням у сховище викрав майно ОСОБА_5 , а саме двох кролів породи "Фландр", вагою по 2,5 кг кожний вартістю по 87,5 грн. за кроля на загальну суму 175 грн., поклавши їх в один із знайдених мішків.
Далі ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, перебуваючи на території вказаного домоволодіння, побачив сарай. Відкривши рукою шпінгалет на вхідних дверях вказаного сараю, останній проник у середину приміщення, звідки діючи таємно, умисно, повторно, з проникненням у інше приміщення, з корисливих мотивів, викрав свиню породи «В`єтнамська вислобрюха» вагою 20 кілограм вартістю 333,33 грн.; курку «Несушка» вагою 1,5 кг вартістю 45 грн., після чого поклав курку до мішку з кролями, а свиню до другого мішку. Після цього ОСОБА_4 перекинув велосипед та мішки з тваринами через паркан і з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 883,33 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, та пояснив, що 26.12.2015 року, ввечері, він повертався додому від свого знайомого, в якого дізнавався про роботу. Роботи не було і він мав матеріальні проблеми. Коли він проходив повз будинок АДРЕСА_2 , то через паркан побачив у дворі велосипед, який вирішив вкрасти. Тоді він переліз через дерев`яний паркан у двір цього будинку. У дворі крім велосипеда він побачив ще клітки для тварин, в яких сиділи кролі, тоді він вирішив вкрасти ще й кролів. В цьому ж дворі біля кліток він знайшов мішки, в один з яких поклав двох кролів. Потім він підійшов до сараю, який був розміщений в цьому ж дворі, двері в сарай були закриті лише на шпінгалет. Він відкрив двері в сарай і звідти вирішив вкрасти свинку і курку, чи були там ще тварини, не бачив, бо було темно. Свинку він поклав у другий мішок, а курку до кролів. Після цього він перекинув мішки та велосипед через паркан, прив`язав мішки до велосипеда та покотив його до себе додому. Кролів та курку він віддав сусіду за борги, свинку продав приблизно за 400 грн. Велосипед також хотів продати, його друг дав йому номер телефону чоловіка, якій хотів купити велосипед. Він подзвонив цьому чоловіку і домовився про зустріч. Коли вони зустрілись, то цим чоловіком виявився хазяїн велосипеда, в якого він і вкрав цей самий велосипед в грудні 2015 року. Зараз дуже шкодує про вчинене, розкаявся. Має намір пізніше добровільно відшкодувати потерпілому завдані збитки..
Відповідно до протоколу огляду місця події від 26.12.2015 року з фототаблицею місцем скоєння злочину є домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до протоколу огляду від 05.01.2016 року з фототаблицею було оглянуто велосипед марки «Україна» зеленого кольору, який потерпілий ОСОБА_5 упізнав як той, що був у нього викрадений 26.12.2015 року.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та, приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілий ОСОБА_5 , який надав суду заяву про розгляд справи без його участі, також не оспорювали встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та частково дослідивши матеріали кримінального провадження, в тому числі ті, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище та інше приміщення.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності, має чотири незняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, в диспансерах за місцем проживання на обліку не перебуває, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції відповідної частини статті, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо без реального відбування призначеного покарання та не знаходить підстав для звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки обвинувачений раніше вже чотири рази притягувався до кримінальної відповідальності, до нього застосовувалося судом звільнення від відбування покарання з випробуванням, але він не виправдав довіру суду, на шлях виправлення не став і знову скоїв умисний корисливий злочин.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання, оскільки протягом всього часу розгляду справи судом він дотримувався належної процесуальної поведінки.
Цивільний позов не заявлений.
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня фактичного затримання.
Виконання вироку в частині затримання засудженого та доставки до відповідної виправної установи управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області доручити Костянтинівському відділенню поліції Артемівського відділу поліції ГУ НП України в Донецькій області після набрання вироком законної сили.
Речові докази: велосипед марки «Україна», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 відповідно до розписки від 13.01.2016 року вважати повернутим власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: