Бахмацький районний суд Чернігівської області
ВИРОК

Іменем України

27 грудня 2012 року Бахмацький районний суд Чернігівської областів складі:

головуючої судді Глушко О.І. при секретарі Макаренко Ю.Г. за участю прокурора Дей С.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмач кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, військовозобов»язаного, групи інвалідності не маючого, перебуваючого на обліку у лікаря- онколога, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у скоєнні злочину, передбаченого частиною 3 статті 15 КК України, частиною З статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 10 травня 2012 року, з метою скоєння крадіжки, таємно від оточуючих, шляхом підбору ключів, проник в приміщення складу № 8 TOB „Бахмач Агро", що розташований в с.Гайворон по вулиці Висовненка Бахмацького району Чернігівської області, звідки намагався скоїти крадіжку 136 кг зерна кукурудзи вартістю 1 гривня 25 копійок за кілограм на загальну суму 170 гривень, але не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як був затриманий охороною підприємства в приміщенні зерноскладу № 8.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе в пред»явленому обвинуваченні за ч.З ст. 15, ч.З ст. 185 КК України визнав повністю і показав, що 10 травня 2012 року біля 22.00 години, підібравши ключі, проник до приміщення складу № 8 TOB «Бахмач Агро», яке розташоване в с. Гайворон по вулиці Висовненка. Перебуваючи в даному приміщенні, набрав чотири мішки зерна кукурудзи, три з яких виніс зі складу, а повернувшись за четвертим, його зачинили в складі працівники охорони. Оскільки він працював на даному підприємстві, то обізвавшись до охоронців, останні відкрили приміщення складу та випустили його, а він повернув викрадене зерно. Крадіжку скоїв з метою годівлі худоби, яка мається в його господарстві. Для перевезення викраденого мав намір використати велосипед, так як від його будинку до складу з зерном значна відстань - близько двох кілометрів. Заробітну плату він отримував, але зерна йому не видавали, тому зважився на скоєння крадіжки. На даний час все викрадене повернуто власнику, який претензій до нього не має. В скоєному щиро кається та запевнив суд, що більше не буде скоювати злочинів. Просив суворо не карати його та обрати міру покарання, не пов"язану з позбавленням волі, а також вирішити питання про повернення йому автомобіля.

Крім повного визнання свє вини підсудним ОСОБА_1, його вина у скоєнні злочину, передбаченого ч.З ст. 15, ч.З ст. 185 КК України підтверджується показаннями свідків.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2, який працює на посаді заступника генерального директора з питань безпеки TOB «Бахмач Агро», в судовому засіданні показав, що зі слів його підлеглих - охоронників, в телефонному режимі, йому стало відомо, що у вечірній час в приміщенні складу TOB «Бахмач Агро», був виявлений під час викрадення зерна кукурудзи ОСОБА_1. Він особисто повідомив про дану пригоду до Бахмацького PB УМВС. На даний час все викрадене ОСОБА_1 повернуто підприємству, яке жодних претензій до нього не має.

Свідок ОСОБА_3, який працює охоронником в TOB «Бахмач Агро», в судовому засіданні пояснив, шо у вечірній час під час огляду об»єктів, в одному зі складів він разом з іншим охоронником ОСОБА_4 виявили пошкодження пломби. В приміщенні складу знаходився ОСОБА_1. Про вказану пригоду повідомили керівника охорони. Особисто він автомобіля ОСОБА_5 не бачив, але хвилин за 20 до вказаної події чув звук машини.

Свідок ОСОБА_4, який працює охоронником в TOB «Бахмач Агро», в судовому засіданні пояснив, що під час його чергування в приміщенні складу був виявлений ОСОБА_1, який мав з собою порожні білі мішки. Відпустивши останнього, вони повідомили про вказану подію керівництво підприємства. Ніякого автомобіля на території складу не бачив, але перед тим, як виявили ОСОБА_1, чув звук транспортного засобу.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6, яка працює на посаді слідчого Бахмацького РВ УМВС, в судовому засіданні пояснила, що в її провадженні перебувала вказана кримінальна справа. В ході допиту ОСОБА_1 детально пояснював як саме все відбувалося, зокрема, що він на власному автомобілі, який залишив метрів за 50 до місця події, приїхав до складу з метою скоєння крадіжки кукурудзи. Проникнувши в приміщення складу шляхом підбору ключів, він набрав три мішки кукурудзи, які відніс до автомобіля, а коли повернувся щоб набрати четвертий мішок, його закрили в приміщенні складу. На її пропозицію ОСОБА_1М приносив документи на вказаний транспортний засіб та цікавився як саме в подальшому буде вирішено питання з його автомобілем. Постанову про визнання автомобіля ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 знаряддям вчинення злочину, нею було винесено на підставі акту виявлення та вилучення від 12.05.2012 року.

Вина підсудного ОСОБА_1 підтверджується також і іншими матеріалами справи, а саме: заявою генерального директора TOB «Бахмач-Арго» від 14 травня 2012 року, зі змісту якої вбачається, що в ніч з 10.05.2012 року на 11.05.2012 року громадянин ОСОБА_1 зі складу № 8, який належить TOB «Бахмач-Агро», здійснив крадіжку 102 кілограмів кукурудзи (а.с.5); довідкою про вартість викраденого (а.с.6); протоколом огляду місця події від 12 травня 2012 року, відповідно до якого при огляді складу за № 8, а також переважування зерна кукурудзи, було виявлено нестачу 102 кілограмів кукурудзи (а.с. 8); актом виявлення та вилучення від 12.05.2012 року, зі змісту якого вбачається, що в господарстві ОСОБА_1 було виявлено та вилучено три мішки білого кольору з вмістом зерна кукурудзи на автомобілі ВАЗ 21093, червоного кольору (а.с.11); явкою з повинною ОСОБА_1, де він зазначив, що викрав три мішки зерна кукурудзи, які перевіз до себе додому (а.с. 17).

Проаналізувавши вищенаведені докази разом з матеріалами справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведена вина підсудного ОСОБА_1 в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднане в проникненням у приміщення, і його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ст.ст. 15 ч. З, 185 ч. З КК України.

При виборі виду і міри покарання підсудному, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, який відповідно до класифікації злочинів є тяжким злочином, його характер, обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність, особу підсудного, який хоча вважається не судимим, але як вбачається з матеріалів справи, в 2000 році притягувався до кримінальної відповідальності та засуджувався за аналогічний злочин, вину визнав та щиро розкаюється у скоєнні злочину, на обліку у лікаря -нарколога та лікаря- психіатра не перебуває, а також стан його здоров»я.

Підсудний ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно.

До обставин, що пом»якшують покарання підсудного ОСОБА_1, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне вибрати відносно підсудного покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, з урахуванням положень ч.З ст. 68 КК України, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.

Вирішуючи питання про долю речових доказів, суд приходить на наступного висновку.

Нормою ч.І п.1 ст. 81 КПК України (1960 року) передбачено, що знаряддя злочину, які належать обвинуваченому, конфіскуються.

Відповідно до постанови слідчого СВ Бахмацького РВ УМВС від 23 травня 2012 року автомобіль марки ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1. визнаний знаряддям вчинення злочину та переданий на зберігання під розписку власнику ОСОБА_1

Враховуючи, що з обвинувачення, яке було пред»явлене ОСОБА_1 не вбачається, що при скоєнні даного злочину він використовував свій автомобіль ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1, як знаряддя злочину і який на досудовому слідстві визнаний таким, вказаний транспортний засіб не підлягає конфіскації і його слід повернути власнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України (1960 року),

суд-

3АСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до статті 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов»язки.

Початок іспитового строку слід рахувати з моменту проголошення вироку.

Згідно статті 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 такі обов»язки:

1)Не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції;

2)Повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3)Періодично з »являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді підписки про невиїзд з місця проживання.

Автомобіль марки ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1, який визнаний знаряддям вчинення злочину, повернути ОСОБА_1, як власнику.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області на протязі 15 діб з моменту проголошення.

Суддя О. І. Глушко