Провадження №1-кп/485/14/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка кримінальне провадження № 0000808 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Поляна Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, утриманців не має, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 21 липня 2015 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців;

за ч.3 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вироком від 21 липня 2015 року Снігурівського районного суду Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на один рік шість місяців відповідно до ст.75 КК України, під час іспитового терміну на шлях виправлення не став, та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 13 листопада 2015 року близько 01:00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, з метою таємного заволодіння чужим майном, зайшов на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , 1948 року народження, розташованого за адресою АДРЕСА_3 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 через незамкнені двері, проник до приміщення сараю домоволодіння ОСОБА_5 , де в порожній полімерний мішок, який знайшов в цьому ж сараї, склав 7 кілограмів горіхів, по ціні 20 грн. за 1 кг, вартістю 140 грн., алюмінієву каструлю об"ємом 10 літрів, вартістю 140 грн., та алюмінієвий чайник, вартістю 120грн., а всього загальною вартістю 600 грн., тобто приготував для подальшого їх викрадення.

Потім, ОСОБА_4 через незамкнені двері, проник до приміщення іншого сараю на території домоволодіння ОСОБА_5 , де приготував до викрадення дві алюмінієві миски, вартістю 110 грн. та 90 грн., алюмінієвий бідон об"ємом 40 літрів, вартістю 350 грн., алюмінієвий бідон об"ємом 20 літрів, вартістю 150 грн., та алюмінієву каструлю об"ємом 3 літри, вартістю 70 грн., загальною вартістю 770 грн.

Після цього, викрадені бідони, кастрюлю об"ємом 3 літри та дві миски ОСОБА_4 став виносити за територію двору домоволодіння ОСОБА_5 , однак проходячи через двір, був виявлений власницею домоволодіння.

Усвідомлюючи, що ОСОБА_5 , побачила його при перенесенні викраденого майна, ОСОБА_4 продовжив реалізовувати свій умисел на викрадення чужого майна, керуючись мотивом користі для особистого збагачення, відкрито викрав алюмінієвий бідон об"ємом 40 літрів, вартістю 350 грн., алюмінієвий бідон об"ємом 20 літрів, вартістю 150 грн., та алюмінієву каструлю об"ємом 3 літри, вартістю 70 грн, яке привласнив та розпорядився на власний розсуд, чим спичинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 570 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав, пояснив, що 13 листопада 2015 року вживав алкогольні напої, після чого вирішив здійснити крадіжку алюмінієвих виробів у ОСОБА_5 , яку знав з дитинства. З цією метою, близько 1 год ночі він переліз через забор домоволодіння ОСОБА_5 та почав збирати майно для викрадення з території сараїв та двору. Під час винесення награбованого його помітила потерпіла, вийшла в двір та почала кричати. Незважаючи на таке, він схопив бідони та миску, перекинув через забор та побіг в сторону свого домоволодіння. Помітивши по дорозі автомобіль поліції, що рухався в сторону дому потерпілої, він сховав викрадене в кущах, а після того як поліцейські проїхали, дістав викрадене та почав рухатися далі. Через деякий час його разом з викраденим затримав працівник міліції та доставив до відділку поліції. Викрадене повернув. Моральну шкоду, заявлену потерпілою, вважає завищеною, визнає частково на суму 1000 грн. Просить суворо не карати.

Крім визнавальних показань обвинуваченого, його вина у вчиненні злочину підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а саме:

показаннями свідка ОСОБА_6 про те, що у листопаді 2015 року він заступив на чергування в оперативну групу Снігурівського ВП ГУНП у Миколаївській області. Близько 1 год ночі до поліції зателефонувала жінка, яка повідомила про крадіжку майна. За вказаною нею адресою виїхала оперативна група. Після цього, він в камеру відеонагляду, що була встановлена по вул.Суворова помітив, як якийсь підозрілий чоловік щось дістає з кущів та звертає в провулок. Коли він наздогнав цього чоловіка, той йому повідомив, що щойно вчинив крадіжку майна у потерпілої. Цим чоловіком виявився ОСОБА_4 , який не одноразово попадав в поле зору працівників поліції.

Крім того, у підтвердження обвинувачення суд приймає наступні письмові докази:

заяву потерпілої ОСОБА_5 від 13.11.2015 року на ім"я начальника Снігурівського ВП ГУНП про вжиття заходів до невідомої особи, яка 13.11.2015 року біля 1 год ночі з території її домоволодіння викрала майно (а.с.38), відповідно до якої було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України (а.с.34);

протокол огляду від 13.11.2015 року з схемою та фототаблицею домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого у АДРЕСА_4 , в ході якого було зафіксовано відсутність двох бідонів та миски, а також виявлено дві миски біля паркану та мішок, в якому знаходилися горіхи кастрюля, кришка та чайник, які було зважено та вилучено до Снігурівського ВП (а.с.39-49);

заяву ОСОБА_4 від 13.11.2015 року про добровільну видачу викрадених ним з домоволодіння, що у м.Снігурівка на перехресті вул.Котовського та Суворова, двох бідонів та кастрюлі (а.с.51);

протокол огляду предметів від 13.11.2015 року, за яким видане ОСОБА_4 добровільно майно було оглянуто та вилучено до Снігурівського ВП (а.с.52-54);

протокол проведення слідчого екперименту від 20.11.2015 року за участі ОСОБА_4 , в ході якого він розказав та показав як вчиняв викрадення майна з домоволодіння потерпілїо ОСОБА_5 (а.с.56-64)

висновок товарознавчої екпертизи №300 від 21.12.2015 року, яким встановлено середню ринкову вартість алюмінієвих мисок 110 грн. та 90 грн., каструлі об"ємом 10 л - 140 грн., алюмінієвого чайника - 120 грн., алюмінієвого бідону ємністю 40 л - 350 грн., алюмінієвої ємності об"ємом 4 л - 70 грн., алюмінієвого бідону на 20 л - 150 грн. (а.с.70-80);

заяву ОСОБА_5 від 26.12.2015 року про повернення викраденого (а.с.83);

довідки про вартість 1 кг горіхів - 20 грн. (а.с.94).

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду сукупністю вказаних доказів. Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у приміщення, вчинений повторно, оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин у період непогашеної судимості за вчинення злочину проти власності.

Разом з тим, органом досудового розслідування вказані дії ОСОБА_7 , які визані судом доведеними, кваліфіковані ще й за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Однак, згідно роз`яснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року п.4 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» зазначено, що дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

Тому, за встановленими судом фактичними обставинами справи дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації лише за ч.3 ст.186 КК України, а кваліфікація дій за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України є зайвою, та підлягає виключенню з об"єму обвинувачення.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проживання він характеризується посередньо, не працює, зловживає алкогольними напоями, веде антигромадський спосіб життя, утриманців не має, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом синдром залежності від алкоголю, стан відміни без ускладення, раніше судимий.

Обставиною, що пом"якшує покарання є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, вчинено умисний тяжкий злочин, вказані дані про особу обвинуваченого, посередню характеристику, наявність пом"якшуючої покарання обставини, вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння, щодо особи похилого віку й до відбуття покарання за попереднім вироком, відсутність утриманців, та приходить до висновку, що необхідне та достатнє для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також для попередження вчинення нових злочинів буде покарання, пов"язане з ізоляцією від суспільства у вигляді позбавлення волі у мінімальних межах санкції інкримінованої статті.

Враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин після постановлення вироку Снігурівським районним судом Миколаївської області від 21 липня 2015 року за ч.3 ст.185 КК України й до повного відбуття покарання за даним вироком у вигляді трьох років позбавлення волі, суд призначає йому покарання з урахуванням ст.71 КК України.

Цивільний позов потерпілої на відшкодування моральної шкоди суд вважає підлягаючим до задоволення частково на підставі ст.1167 ЦК України, виходячи з глибини моральних страждань та душевних переживань щодо втрати майна, а також зважаючи на вимоги розумності і справедливості, в сумі, що визнана обвинуваченим, що відповідає 1000 грн.

На підставі ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 1228,80 грн., які підтверджеіа довідкою НДЕКЦ у Миколаївській області (а.с.69).

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України і призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати покарання, невідбуте за вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 21 липня 2015 року й остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді п"яти років позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з дня затримання на виконання даного вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави 1228 грн. 80 коп. на відшкодування витрат на залучення експерта.

Речові докази: дві алюмінієві миски, алюмінієва каструля об"ємом 10 л, алюмінієвий чайник, 7 кг горіхів, алюмінієвий бідон ємністю 40 л, алюмінієвий бідон об"ємом 20 л та алюмінієва ємність об"ємом 4 л, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити їй же, як власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженим у той самий строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий