Справа № 442/485/14-к
Провадження № 1-кп/442/73/2014
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника малолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження № 0001937 від 22.08.2013 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нагуєвичі Дрогобицького району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 18 червня 2012 року близько 17 год, керуючи автомобілем ВАЗ-2105, р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. М.Фридера в с.Нагуєвичі Дрогобицького району в напрямку лісового масиву (смт. Підбуж), неподалік будинку № 37, всупереч вимог п.п. 1.5, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 1.10 в частині значення терміну «небезпека для руху» - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитись; п.2.3 підпункту «б», згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, та п.12.3, згідно якого у разі виникнення безпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, чинних Правил Дорожнього руху України, відповідно до яких він повинен був своєчасно застосувати екстрене гальмування (як спосіб зупинки у межах найкоротшої віддалі) з моменту виникнення небезпеки для руху. Тим самим ОСОБА_5 , проявивши неуважність, з моменту виникнення небезпеки для руху своєчасно не застосував екстреного гальмування, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який вибіг з правого краю на проїзну частину дороги.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку; закритої травми органів грудної клітки із ушкодженням легень, розвитком правобічного гемопневмотораксу; забій нирок, позаочевидна гематома в ділянці правої нирки; садна в ділянці обох передпліч, правого плечового суглобу, лівого плеча з переходом на ділянку ліктьового суглобу, в ділянках обох колінних суглобів, на чолі справа, в ділянці кута нижньої щелепи справа. Вказані тілесні ушкодження виникли при наїзді автомобіля та по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що супроводжувались розвитком загрозливих для життя явищ.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та дав суду пояснення, аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється і просить суворо його не карати. Доповнив, що має намір влаштуватися на роботу водієм і посвідчення водія йому вкрай необхідне, а тому просить не призначати йому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Обіцяє бути уважнішим на пильнішим на дорозі, керуючи автомобілем, та не допускати порушень Правил дорожнього руху України.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений відшкодував їм завдані збитки в розмірі 5000 грн., претензій до останнього не має, а щодо міри покарання покладається на думку суду.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим, не оспорює докази щодо обставин справи, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів у даному провадженні. А тому, розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку прокурора та представника потерпілого, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Відтак, дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України кваліфіковано вірно, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При обранні виду і розміру покарання ОСОБА_5 , суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та, відповідно до ст.65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушення, враховує наслідки та обставини вчиненого.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а також те, що представник малолітнього потерпілого не має претензій матеріального характеру.

Беручи до уваги вищезазначене та обставини справи, враховуючи особу винного, його молодий вік, те, що він позитивно характеризується по місцю свого проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд прийшов до переконання, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Щодо цивільного позову, то такий, на думку суду, слід задоволити, оскільки він стверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема, довідкою №36/01 від 16.01.2014 року, виданою комунальним закладом Львівської обласної ради «Львівська обласна дитяча клінічна лікарня «Охматдит», з доданою калькуляцією коштів на лікування.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Таким чином, питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з`являтись для реєстрації в дані органи та повідомляти ці органи про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід - особисте зобов`язання - ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попереднім.

Цивільний позов Дрогобицького міжрайонного прокурора в інтересах Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна дитяча клінічна лікарня «Охматдит» задоволити. Стягнути з ОСОБА_5 в користь Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна дитяча клінічна лікарня «Охматдит» 4280,97 (чотири тисячі двісті вісімдесят) грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави судові витрати:

- за проведення судової автотехнічної експертизи №2480 від 30.07.2012 року в сумі 1839 (одна тисяча вісімсот тридцять дев`ять) грн.;

- за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи №2479 від 04.10.2012 року в сумі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн. 40 коп.;

- за проведення судової автотехнічної експертизи №4262 від 20.12.2013 року в сумі 1224 (одна тисяча двісті двадцять чотири) грн.

Речові докази: - автомобіль ВАЗ-2105, р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні в обвинуваченого, - повернути власнику ОСОБА_5 (т.2 а.с.68);

- кепка, резиновий тапок, футболка та шорти, що належать малолітньому ОСОБА_7 , які знаходяться на зберіганні в камері схову Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області згідно квитанції №000210, - повернути представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_4 (т.2 а.с.65, 66).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1