Справа № 645/1668/14-к
Провадження № 1-кс/645/288/14
У Х В А Л А
Іменем України

26 лютого 2014 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області - ОСОБА_3

скаржника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність посадової особи за фактом відмови у визнанні його потерпілим по кримінальному провадженню № 0000013 -

в с т а н о в о в:
Заявник ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність посадової особи за фактом відмови у визнанні його потерпілим по кримінальному провадженню № 0000013, в якій просив суд поновити строк на оскарження постанови слідчого про відмову у визнанні його потерпілим 07.12.2012 року; скасувати вказану постанову та зобов`язати керівництво СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000013.

Скарга мотивована тим, що 21.11.2013 року заявник звернувся до Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області із заявою про кримінальне правопорушення, вчинене у відношенні нього засновниками та посадовими особами ТОВ фірма «Ідалія», в якій просив визнати його потерпілим у зв`язку із спричиненням діями вказаних осіб моральної, фізичної та майнової шкоди. Вказану заяву було внесено до ЄРДР за № 0000013.

Заявник зазначив, що 15.05.2013 року він звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність слідчого Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 , в якій просив слідчого суддю зобов`язати слідчого визнати його потерпілим по вказаному кримінальному провадженню. Під час розгляду вказаної скарги слідчим суддею, скаржникові стало відомо, що 07.12.2012 року слідчий ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим. Ухвалою слідчого судді від 17.05.2013 року частково задоволено скаргу заявника та зобов`язано слідчого вручити йому копію вказаної постанови від 07.12.2012 року.

Проте, скаржник наголосив, що до цього часу він не отримав постанови про відмову у визнанні його потерпілим від 07.12.2012 року, у зв`язку з чим не мав можливості її оскаржити та просив суд поновити строк на оскарження вказаної постанови.

У зв`язку із заявою ОСОБА_4 щодо неотримання копії вказаної вище постанови від 07.12.2012 року, враховуючи відсутність інших даних щодо отримання заявником оскаржуваної постанови, з урахуванням ч. 1 ст. 304 КПК України, 10-денний строк на оскарження постанови, який починається з дня отримання особою її копії, заявником не пропущений.

В судовому засіданні скаржник повністю підтримав свою скаргу та просив її задовольнити.

Слідчий СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 в судовому засіданні просив вирішити скаргу на розсуд суду та наголосив, що постанова про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим була слідчим направлена на його адресу.

Слідчий суддя, вислухавши доводи заявника, думку слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, серед яких, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право особи, якій відмовлено у визнанні потерпілою, оскаржити рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно із ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000013, 07.12.2012 року слідчим ОСОБА_5 було прийнято постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілими, яка вмотивована тим, що ОСОБА_4 звернувся до слідчого із заявою про залучення його до провадження як потерпілого з посиланням на те, що посадові особи ТОВ фірма «Ідалія» шахрайським шляхом продали нерухоме майно фірми, та прийнявши його 26.11.2009 року на посаду директора ТОВ «Ідалія», використовували в корупційних цілях та через підставних осіб заволоділи правом на нерухоме майно вказаної фірми вартістю 27000000 грн., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим йому спричинено матеріальну, фізичну та моральну шкоду, яку він оцінює в 1000000 грн.. При цьому слідчий наголосила, що заявник не вказав у чому саме виразилося спричинення йому шкоди.

Також, в якості підстави для відмови у визнанні потерпілим, слідчий зазначила, що потерпілим не може бути особа, які моральна шкода завдана як представникові юридичної особи чи певної частини суспільства.

Разом з цим, заявником не подано до матеріалів кримінального провадження, а також під час розгляду даної скарги в суді, будь-які дані, які б вказували що йому завдано матеріальну, фізичну та моральну шкоду діями засновників та посадових осіб ТОВ фірма «Ідалія».

На підставі викладено, керуючись принципом змагальності кримінального провадження (стаття 22 КПК України) відносно подання до суду доказів своєї правової позиції, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий правомірно та об`єктивно дійшов висновку про відсутність доказів завдання вказаними особами моральної, фізичної та майнової шкоди заявникові, та відповідно і відсутність підстав для визнання його потерпілим та прийняв в цій частині законну та обґрунтовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Крім того, під час розгляду слідчим суддею даної скарги встановлено, що заявник звертався до СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області із заявою про вчиненні відносно нього кримінального правопорушення засновниками та посадовими особами ТОВ фірма «Ідалія», а також із заявами про визнання його потерпілим, в яких наголошував, що діями вказаних осіб йому було спричинено моральну, фізичну та майнову шкоду, як фізичній особі, а не як представникові юридичної особи чи певної частини суспільства. Таким чином, посилання слідчого у своїй постанові від 07.12.2012 року на вказані обставини, як на підставу для відмови у визнанні ОСОБА_4 потерпілим, є безпідставним. Проте покладення слідчим в обґрунтування оскаржуваної постанови вказаної обставини не є підставою для її скасування в цілому.

Таким чином, оскільки в ході досудового розслідування на час прийняття постанови, що є предметом оскарження, не встановлено очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 спричинено шкоду кримінальним правопорушенням, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого в цій частині є вмотивованою, відповідає положенням ст. 55 КПК України і підстави для її скасування - відсутні. На підставі зазначеного, скарга ОСОБА_4 в цій частині задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 303-307, 372 КПК України суд,-

у х в а л и в:
Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні скарги на постанову про відмову у визнанні його потерпілим, винесеної 07.12.2012 року слідчим СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000013.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1