Cправа № 11-356/ 2011 р. Головуючий в 1 інстанції Радченко С.В.
Категорія: ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, Доповідач Буженко Н.В.
ч.2 ст.368 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючої - Буженко Н.В.;

суддів: Раєнка В.І.;

ОСОБА_1;

за участю прокурора - Литвиненка О.О.;

адвоката: ОСОБА_2;

захисника: ОСОБА_3;

засудженого: ОСОБА_4;

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи, адвоката ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 на вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 13 грудня 2010 року;

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимий;

засуджений за ч.2 ст. 364 КК України до позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади чи місцевого самоврядування, повязані з наділенням організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на два роки; за ч.2 ст.366 КК України до позбавлення волі строком на два роки з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади чи місцевого самоврядування, повязані з наділенням організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на один рік; за ч.2 ст.368 КК України до позбавлення волі строком на пять років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади чи місцевого самоврядування, повязані з наділенням організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на три роки з конфіскацією усього належного йому майна. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на пять роки з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади чи місцевого самоврядування, повязані з наділенням організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на три роки з конфіскацією усього належного йому майна. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки та зобовязаний повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишено без змін підписку про невиїзд до набрання вироком чинності.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком суду ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за те, що він, будучи службовою особою, займаючи посаду Львівського сільського голови Бериславського району та відповідно до ст.ст.1,12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»являючись посадовою особою органів місцевого самоврядування 8 рангу четвертої категорії, відповідно до чого здійснюючи функції представника влади, діючи умисно в інтересах третіх осіб, всупереч інтересів служби, шляхом використання наданої йому влади та службового становища вчинив зловживання владою та службовим становищем, і таким чином будучи посадовою особою, в період часу приблизно 29-30 жовтня 2009 року, діючи інтересах третіх осіб для продажу їм залишків зрошувальної системи, підписав та посвідчив печаткою Львівської сільської ради підроблене рішення 45 сесії 5 скликання № 530 від 29 жовтня 2009 року, уклав договір та подав заяву про організацію продажу майна через біржові торги, та 02.12.2009 року уклав біржовий договір купівлі-продажу майна № 1815, згідно з яким реалізував гр. ОСОБА_5 залишки зрошувальної системи, чим спричинив територіальній громаді с. Львове Бериславського району тяжкі наслідки у вигляді матеріальних збитків на суму 84803 грн. 04.03.2010 року ОСОБА_4, здійснюючи функції представника влади, діючи умисно, переслідуючи власні корисні інтереси у службовому кабінеті Львівськох сільської ради отримав частину обумовленої незаконної грошової винагороди за сприяння у виділенні земельної ділянки в межах с. Львове під будівництво житлового будинку від ОСОБА_6 в розмірі 1000 доларів США.

В апеляції прокурор, що брав участь у розгляді справи, вважає вирок незаконним і таким, що підлягає скасуванню у звязку з істотним порушенням кримінального та кримінально-процесуального закону, однобічністю судового слідства і невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого, крім того, вважає, що судом в супереч вимогам ст. 77 КК України, застосована додаткова міра покарання конфіскація майна, просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

В апеляції адвокат ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_3, вважають, що вирок підлягає скасуванню у звязку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням кримінально-процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону, просять справу закрити за недоведеністю участі засудженого ОСОБА_4 у вчинені злочинів.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора, який вважав, що апеляція прокурора підлягає задоволенню та вислухавши думку адвоката, захисника та пояснення засудженого ОСОБА_4, який підтримав апеляцію адвоката та захисника та вважав апеляцію прокурора такою, що не підлягає задоволенню, в останньому слові просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляції адвоката, захисника задоволенню не підлягають із наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності винності засудженого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, за які його засуджено є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується сукупністю зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів. Зокрема показами ОСОБА_4, який частково визнавав себе винним у вчиненні злочинів, щиро каявся у вчиненому та дав пояснення по суті справи, крім того, у явці з повинною від 11.05.2010 року, він власноручно, без будь-якого примусу зізнався, що отримав хабара від ОСОБА_6 у розмірі 1000 доларів США.

Свідок ОСОБА_7, пояснила, що працює секретарем Львівської сільської ради. На позачерговій 45 сесії 5 скликання Львівської сільської ради, що відбулася 29.10.2009 року було розглянуто питання про продаж оцінених товарною біржею труб зрошення. Депутатами було прийняте рішення про погодження експертної оцінки, дозволу на продажу труб вони не давали, вирішивши розглянути це питання після отримання письмових дозволів від власників земельних ділянок, на яких пролягає система зрошення. Депутати підписали чистий аркуш паперу, на яркому ОСОБА_4М набрав та роздрукував рішення в тому вигляді, що знаходиться в матеріалах кримінальної справи. Коли вона готувала протокол сесії, ОСОБА_4 попрохав її написати, що депутати нібито проголосували за продаж труб.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 пояснили, що являються депутатами Львівської сільської ради та були присутніми на 45 сесії 5 скликання Львівської сільської ради, де було розглянуто питання про продаж оцінених труб зрошення. Особисто вони та інші депутати проголосували з погодження експертної оцінки труб зрошення. Дозволу на продаж труб вони не давали. Після закінчення сесії вони підписали чистий аркуш паперу, на якому повинно було роздрукуватися рішення.

Свідок ОСОБА_15, пояснила, що вона являється власником земельної ділянку, на якій проводився демонтаж труб зрошення і до проведення демонтажу у неї на це дозволу ніхто не брав.

Свідок ОСОБА_5, пояснив, що в пресі побачив оголошення про продаж труб зрошення Львівською сільською радою, прийняв участь у конкурсі та виграв його, після чого почав демонтаж. В ході демонтажу зрошення частково попадалися труби більшого діаметру, ніж ті, що вказані в біржовому договорі. Про ці випадки він повідомляв сільського голову ОСОБА_4, який говорив йому складати такі труби окремо.

Свідок ОСОБА_16, пояснив, що приймав участь у демонтажу труб системи зрошення на території Львівської сільської ради та під час розкопування виявлялися труби діаметрами більшими ніж зазвичай. Голова сільської ради приїжджав на місце розкопування і з його боку ніяких зауважень не надходило. Свої показання свідок ОСОБА_16 підтвердив в деталях і на місці під час проведення з ним відтворення обстановки та обставин події.

Також, винність ОСОБА_4 підтверджується оригіналом рішення 45 сесії 5 скликання Львівської сільської ради № 530 від 29 жовтня 2009 року з якого вбачається, що пунктом третім в рішенні значиться надання згоди депутатами сільської ради на продаж залишків труб зрошувальної системи бувшого відділку №3, чого насправді не було; протоколом огляду місця події від 13.04.2010 року про те, що виявлено та вилучено труби металеві у кількості 7 шт. діаметром 630 мм. довжиною 11,5 метри та дві металеві труби діаметром 630 мм по 6 метрів; протоколом огляду місця події від 14.04.2010 року про те, що на місці зберігання труб, демонтованих на території Львівської сільської ради виявлено та арештовано труби металеві різних діаметрів; протоколом огляду місця події від 15.04.2010 року з якого вбачається, що на місці проведення демонтажу труб на території Львівської сільської ради виявлено та вилучено труби різних діаметрів.

Крім того, його винність підтверджується заявою ОСОБА_6 від 03.03.2010 року, в якій він вказав, що голова Львівської сільської ради ОСОБА_4 вимагає у нього 2000 доларів США за виділення на його користь земельної ділянки.

У судовому засідання ОСОБА_6 пояснив, що наприкінці лютого 2010 року він звернувся до голови Львівської сільської ради ОСОБА_4 з проханням виділити йому у користування земельну ділянку на території с Львове. ОСОБА_4 погодився, однак зважив на те, що для вирішення питання потрібно 2000 доларів США. Він звернувся до органів по боротьбі з організованою злочинністю і знову зустрівся з ОСОБА_4, повідомивши, що погоджується на пропозицію і готовий дати половину коштів, а іншу половину - після кінцевого вирішення питання. 4.03.2010 року він в службовому кабінеті ОСОБА_4 вручив одну тисячу доларів, які за проханням підсудного поклав у книгу. Дана зустріч фіксувалася спеціальними пристроями, врученими йому працівниками УБОЗ.

З протоколу вручення грошових коштів від 03.03.2010 року вбачається, що працівники ВБОЗ УМВС у присутності понятих вручили ОСОБА_6 1000 доларів США для передачі їх у якості хабара, з вказівкою в протоколі серій та номерів купюр.

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 пояснили, що 03.03.2010 року були запрошені в якості понятих працівниками міліції при проведенні слідчо-оперативних дій. В їх присутності ОСОБА_6 були вручені грошові кошти в сумі 1000 доларів США, які до цього були описані та сфотографовані та його обладнали спеціальними технічними пристроями для фіксування факту вручення хабара голові Львівської сільської ради.

З протоколу виїмки від 29.04.2010. року вбачається, що з відділу БОЗ м. Нова Каховка були вилучені аудіо касета та флеш-карта з фіксуванням факту вручення хабара ОСОБА_4

Протокол прослуховування аудіо- та відеозапису розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, що мало місце 04.03.2010 року свідчить про те, що ОСОБА_4 дійсно отримав хабара від ОСОБА_6 у розмірі 1000 доларів США, за сприяння у вирішенні питання про виділення земельної ділянки.

Крім того, винність ОСОБА_4 підтверджена технічною документацією із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку громадянину ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,2393га вул. Радянська,1а с. Львове Бериславського району Херсонської області підписану та затверджену Львівським сільським головою ОСОБА_4 з якої вбачається, що ОСОБА_4 дійсно організував виготовлення технічної документації на земельну ділянку для ОСОБА_6

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд всебічно і повно дослідив обставини справи, дав зібраним доказам належну оцінку, злочинні дії ОСОБА_4 правильно кваліфікував за ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.2 ст.368 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 судом врахована ступінь тяжкості вчинених злочинів, позитивну характеристику його особистості, те що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на момент розгляду справи вже не здійснює функції представника влади, щиро розкаюється, має тяжкий стан здоровя, таким чином підстав для зміни призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 колегія суддів не вбачає. Разом з тим, слід зазначити, що при звільненні засудженого від відбування покарання з іспитовим строком, додаткова міра покарання конфіскація майна не застосовується, скільки ст. 77 КК України передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня, тому вказівку суду в резолютивній частині вироку про застосування до ОСОБА_4 конфіскацію майна слід виключити.

Порушень норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою скасування вироку щодо ОСОБА_4 по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст.365-366 КПК України, когегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію адвоката ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 - залишити без задоволення; апеляцію прокурора, що брав участь у розгляі справи задовольнити частково. Вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 13 грудня 2010 року щодо ОСОБА_4 змінити, виключити з резолютивної частини вироку посилання суду на застосування додаткової міри покарання конфіскації всього майна, що йому належить.

В решті вирок залишити без змін.

Головуючий _________________

Судді: _________________

_________________