Справа № 621/3340/14-к Провадження № 1-кп/621/38/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.09.2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , сторін судового провадження: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження №0000841 від 19 вересня 2014 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою овітою, розлученої, працюючої виробником молочної продукції ТОВ «С-Транс», не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області, громадянки України, з середньо спеціальною освітою, одруженої, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:
18 вересня 2014 року, близько 18 години ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , прибули до домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 .

На грунті неприязних стосунків, в ході сварки, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень,ОСОБА_9 ухопившись лівою рукою за волосся потерпілої, нанесла не менше одного удару в область обличчя ОСОБА_7 , після чого, хапаючись разом з ОСОБА_10 за передпліччя правої та лівої руки потерпілої, повалили її на коліна та нанесли не менше десяти ударів руками та ногами в область голови та тулуба. В результаті навмисних, протиправних дій, спричинили ОСОБА_7 , згідно висновку судової медичної експертизи № 182-Зм/14 від 27 жовтня 2014 року, тілесні ушкодження у виді ділянки травматичного набряку м`яких тканин в правій тім`яній області з ділянкою облисіння в цій зоні, гематому в правій тім`яній області, по одному синцю в проекції нижньої щелепи ліворуч і в області підборіддя, ділянку травматичного набряку м`яких тканин в проекції лівої вушної раковини, множинні синці на передній і задній поверхні правого і лівого плеча, синці на передній поверхні правого і лівого стегна, забиту рану на слизовій оболонці нижньої губи, травматичний артрит лівого скронево нижнього щелепного суглоба, гостру закриту черепно мозкову травму у формі струсу головного мозку, дисциркуляторну посттравматичну енцефалопатія з лікворно венозною гіпертензією, вестибулярним, цефалогічним і астенічним синдромами. По ступеню тяжкості вищезгадані синці, ділянка травматичного набряку м`яких тканин на різних ділянках тіла, ділянка облисіння на фоні травматичного набряку на голові, гематома в цій зоні, як в сукупності так і кожне окремо відноситься до легких тілесних ушкоджень. По ступеню тяжкості забита рана на слизовій оболонці нижньої губи, травматичний артрит лівого скроневого нижньо щелепного суглоба, гостра закрита черепно- мозкова травма у формі струсу головного мозку, дискуляторна посттравматична енецефалопатія з лікворно венозною гіпертензійною, вестибулярним, цефалічним і астенічним синдромами, я к в сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому їй злочині, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України визнала у повному обсязі та пояснила про обставини заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень як зазначено вище у вироку.

Обвинувачена ОСОБА_10 свою вину в інкримінованому їй злочині при вищевикладених обставинах визнала та показала, що 18 вересня 2014 року її донька ОСОБА_9 повернулася додому з тілесними ушкодженнями і повідомила про те, що її побила ОСОБА_12 . Вони вирішили поїхати до дому до ОСОБА_7 , де часто перебувала ОСОБА_12 , яка є матір`ю потерпілої, з метою з`ясування стосунків. Прибувши на місце, зайшли у двір де побачили ОСОБА_7 , між ними виникла сварка в ході якої вона наносила ОСОБА_7 тілесні ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_7 показала суду, що у вечері 18 вересня 2014 року, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 зайшли на територію її домоволодіння, вчинили сварку в ході якої обвинувачені та ОСОБА_13 почали наносити їй удари по голові, обличчю, тулубу.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що 18 вересня 2014 року разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 поїхали до ОСОБА_7 , щоб розшукати ОСОБА_12 . Він бачив як в ході сварки ОСОБА_10 нанесла один удар в обличчя ОСОБА_7 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив про те, що 18 вересня 2014 року о 17 годині до них додому прийшли ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ще одна жінка. Жінки повалили його дружину ОСОБА_7 на землю і почали втрьох наносити удари руками та ногами по всьому тілу, висловлюючись нецензурною лайкою. Хто саме наносив удари та кількість ударів спричинених його дружині він не бачив, оскільки його утримував ОСОБА_14 .
Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_16 пояснив, що 18 вересня 2014 року знаходився на території домоволодінні ОСОБА_7 . Бачив, як обвинувачені та ще одна жінка повалили ОСОБА_7 на землю наносили їй удари по голові та тілу.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що живе по сусідству з ОСОБА_7 , їй відомо про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_7 довгий час товаришували. 18 вересня 2014 року вона бачила як ОСОБА_9 , ОСОБА_10 їхали на автомобілі зі сторони домоволодіння ОСОБА_7 . Зі слів односельців дізналась, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 побили ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні надала аналогічні показання.
ОСОБА_19 , допитаний у судовому засіданні у якості свідка, показав про те, що зі слів сестри йому відомо, що її побили.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показала про те, що їй відомо, що ОСОБА_10 та ОСОБА_7 товаришували сім`ями доки ОСОБА_7 із-за ревнощів чоловіка до ОСОБА_9 припинила спілкування. Була свідком того, як мати ОСОБА_7 приходила до ОСОБА_10 , ображала та висловлювала в її адрес погрози.
Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_21 показала, що їй відомо про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_7 припинили з травня 2014 року спілкування, оскільки остання ревнувала свого чоловіка до ОСОБА_9 .
У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що 18 вересня 2014 року ОСОБА_12 побила ОСОБА_9 , коли остання гуляла з дитиною. Після чого поїхали до ОСОБА_7 , стання почала одразу ображати ОСОБА_9 , між ними с чинилася сварка, почалася бійка. Саме вона перебувала поряд із дитиною на руках, участі у події не приймала.
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показала про те, що 18 вересня 2014 року близько 18 години їй зателефонував син і повідомив про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 побили ОСОБА_7 . Вказала, що ОСОБА_9 неодноразово телефонувала її зятю ОСОБА_15 , а 18 вересня 2014 року вона звернулась до ОСОБА_9 , з проханням припинити стосунки із зятем в ході чого нанесла їй тілесні ушкодження.
У судовому засіданні досліджені письмові докази:
- висновок судово-медичної експертизи № 182-Зм/14 від 27.10.2014 року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_7 мали місце:ділянка травматичного набряку м`яких тканин в правій тім`яній області з ділянкою облисіння в цій зоні, гематома в правій тім`яній області, по одному синцю в проекції нижньої щелепи ліворуч і в області підборіддя, ділянка травматичного набряку м`яких тканин в проекції лівої вушної раковини, множинні синці на передній і задній поверхні правого і лівого плеча, синці на передній поверхні правого і лівого стегна, забита рана на слизовій оболонці нижньої губи, травматичний артрит лівого скронево нижнього щелепного суглоба, гостра закрита черепно мозкова травма у формі струсу головного мозку, дисциркуляторна посттравматична енцефалопатія з лікворно венозною гіпертензією, вестибулярним, цефалогічним і астенічним синдромами. По ступеню тяжкості вищезгадані синці, ділянка травматичного набряку м`яких тканин на різних ділянках тіла, ділянка облисіння на фоні травматичного набряку на голові, гематома в цій зоні, як в сукупності так і кожне окремо відноситься до легких тілесних ушкоджень. По ступеню тяжкості забита рана на слизовій оболонці нижньої губи, травматичний артрит лівого скроневого нижньо щелепного суглоба, гостра закрита черепно- мозкова травма у формі струсу головного мозку, дискуляторна посттравматична енецефалопатія з лікворно венозною гіпертензійною, вестибулярним, цефалічним і астенічним синдромами, як в сукупності так і кожне окремо, є легким тілесним ушкодженням, що спричинили собою короткочасний розлад здоров`я. Діагнози: сечокам`яний діатез, калікоектозія ліворуч, загострення хронічного пієлонефриту, забій нирки ліворуч, при оцінці ступеня тяжкості не враховувались, оскільки ці хворобливі стани у потерпілої мали місце раніше і не підтверджуються об`єктивними судово-медичними даними, даними лабораторних методів дослідження;
- протокол слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 , та фото таблицею до нього, в ході проведення якого потерпіла підтвердила свої свідчення та показала про механізм завдання ударів;
- протокол одночасного допиту потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 , в ході якого вони показали про події 18 вересня 2014 року щодо сварки між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .
Зазначені письмові докази не викликали сумніву у сторін кримінального провадження, тому оцінені судом як належні докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні.
Надавши оцінку дослідженим у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 винні в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень,що спричинило короткочасний розлад здоров`я і їх дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Суд не приймає до уваги обставину враховану досудовим слідством, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, а саме щире каяття обвинуваченої ОСОБА_9 , виходячи з того, що щире каяття це обставина, яка відображає психічний стан особи, котра вчинила злочин та передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління тощо.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_9 в ході судового розгляду зазначала про каяття та зверталась до потерпілої з вибаченням, суд має критичну думку щодо щирості таких висловлювань, зовнішнього прояву переживань, шкодування про вчинене, засудження своєї поведінки та бажання виправитися з боку обвинуваченої судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує особу обвинуваченої, яка не судима, працює на посаді виробника молочної продукції ТОВ «С-Транс», за місцем роботи характеризується позитивно, розлучена, має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійне місце проживання, за яким скарг від населення та сусідів на її ім`я не надходило, будь - якими компрометуючими матеріалами Геніївська сільська рада не володіє, на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Будь-яких об`єктивних проявів у поведінці обвинуваченої ОСОБА_10 чи засуджувального психологічного ставлення до наслідків протиправних дій, з сукупності аналізу яких можливо дійти висновку про її щире каяття, ,судом не встановлено, що вказує на відсутність підстав визнавати у якості обставини, що пом`якшує покарання, саме щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує особу обвинуваченої ОСОБА_10 , яка не судима, не працює, має постійне місце проживання, за яким скарг від населення та сусідів на її ім`я не надходило, будь - якими компрометуючими матеріалами Геніївська сільська рада не володіє, на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває.

При призначенні покарання ОСОБА_9 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченої, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді штрафу.

При призначенні покарання ОСОБА_10 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченої, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді штрафу.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Враховуючи, що потерпіла ОСОБА_7 , надала письмову заяву про залишення її позову без розгляду посилаючись про намір звернутися з відповідними вимогами про стягнення матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства, суд, виходячи з положень п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, вважає за можливе залишити позовну заяву ОСОБА_7 без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що склада 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

ОСОБА_10 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що склада 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області, через Зміївський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім - надіслати поштою.

Головуючий: