№ 1-кc/756/1913/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2015 року

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Управління поліції в Оболонському районі Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0008975 від 19.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, щодо не розгляду клопотання потерпілого ОСОБА_5 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
13.11.2015 року до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва з підстав, передбачених п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України, надійшла зазначена скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_5 . Скарга вмотивована тим, що у провадженні слідчого ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0008975 від 19.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, відомості про яке за заявою ОСОБА_5 до ЄРДР було внесено 19.09.2015 року лише на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 10.09.2015 р. Вважаючи себе потерпілим, ОСОБА_5 22.10.2015 р. подав у даному кримінальному провадженні клопотання на ім`я слідчого ОСОБА_4 . Проте, слідчим зазначене клопотання у порушення вимог ст. 220 КПК України до цього часу не розглянуто. На особисте звернення ОСОБА_5 з цього приводу до слідчого ОСОБА_4 в його робочому кабінеті останній 10.11.2015 р. повідомив ОСОБА_5 , що відповідь на клопотання йому направлена поштою. Однак, жодної постанови слідчого або про задоволення, або про відмову у задоволенні його клопотання від 22.10.2015 року на день звернення до суду з цією скаргою до ОСОБА_5 поштою так і не надходило.

Таким чином, вважає адвокат, у кримінальному провадженні за № 0008975 від 19.09.2015 року у поведінці слідчого ОСОБА_4 прямо вбачається бездіяльність, яка проявляється у не розгляді клопотання потерпілого від 22.10.2015 року, де слідчий зобов`язаний прийняти процесуальне рішення у вигляді постанови, відповідно до приписів ст. 220 КПК України. Адвокат просить зобов`язати слідчого ОСОБА_4 прийняти процесуальне рішення по клопотанню потерпілого ОСОБА_5 та повідомити його про прийняте рішення.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 свою скаргу підтримала частково, виключивши зі своїх вимог лише посилання на такий процесуальний статус ОСОБА_5 , як потерпілий, оскільки після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за № 0008975 від 19.09.2015 року, витребуваними слідчим суддею для розгляду скарги, вона з`ясувала, що ОСОБА_5 має статус заявника у цьому кримінальному провадженні, а не потерпілого. Постановою слідчого ОСОБА_4 від 13.11.2015 року ОСОБА_5 було відмовлено у визнанні його потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні. Вимоги ж щодо зобов`язання слідчого розглянути клопотання ОСОБА_5 по суті з дотриманням вимог ст. 220 КПК України, про що його повідомити, адвокат підтримала, просить в цій частині скаргу задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 процесуальний керівник у кримінальному провадженні - скаргу визнала частково, вважає, що слідчий дійсно зобов`язаний був розглянути клопотання ОСОБА_5 по суті з дотриманням вимог ст. 220 КПК України та повідомити останнього про результати такого розгляду. Що ж до відмови слідчого у визнанні потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про злочин проти правосуддя, то прокурор таку позицію слідчого віднесла на рахунок його процесуальної незалежності та самостійності, погоджується з тим, що ОСОБА_5 все одно залишається таким учасником кримінального провадження, як заявник, а тому його клопотання слідчим мало бути розглянутим.

Слідчий ОСОБА_4 до суду не з`явився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належно. Відповідно до правил ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши адвоката та прокурора, вивчивши скаргу з доданими до неї матеріалами, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження за № 0008975 від 19.09.2015 року, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що скарга не обґрунтована, а відтак не може підлягати задоволенню, виходячи із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0008975 від 19.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, відомості про яке були внесені до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 .

По-перше, на момент звернення адвоката з цією скаргою до слідчого судді та на момент розгляду цієї скарги слідчим суддею ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0008975 від 19.09.2015 року має статус заявника, а не потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Частиною 2 ст. 60 КПК України передбачені наступні процесуальні права заявника у кримінальному провадженні: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування. Інших прав для заявника, зокрема і заявляти клопотання протягом кримінального провадження, діючим КПК не передбачено.

По-друге, відповідно до правил ч.1 ст. 220 КПК України слідчий, прокурор дійсно зобов`язані розглянути клопотання в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Відповідно до ч.2 цієї статті про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. Проте, такий обов`язок покладається на слідчого при розгляді не будь-яких клопотань, а лише клопотань осіб, які прямо перелічені в ч. 1 ст. 60 КПК України, а саме: клопотань сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника.
Відтак, з короткого аналізу ст.ст. 60 та 220 КПК України вбачається, що, з одного боку, заявник ОСОБА_5 не наділений правом заявляти клопотання слідчому у кримінальному провадженні № 0008975 від 19.09.2015 року про виконання будь-яких процесуальних дій, та, з другого боку, слідчий не зобов`язаний розглядати клопотання заявника про виконання будь-яких процесуальних дій з дотриманням вимог ст. 220 КПК України, оскільки це виходить за межі його повноважень, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303 ч.1 п.1, 306, 307, 60, 220 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Управління поліції в Оболонському районі Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0008975 від 19.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, щодо не розгляду клопотання заявника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1