АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю секретаря за участю секретарів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинуваченого ОСОБА_10

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 серпня 2015 року у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001256, за обвинуваченням:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нелипівці Чернівецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч. 3 ст. 365 КК України,
в с т а н о в и л а :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 серпня 2015 року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 365 КК України, повернуто Генеральній прокуратурі України.
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що в обвинувальному акті, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, відсутні відомості щодо потерпілих в результаті вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, а в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про визнання будь-якої особи потерпілою. В обвинувальному акті не викладені всі фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, і які повинні бути вказані для розкриття правильної кваліфікації даного злочинного діяння за відповідною нормою кримінального закону. Не зазначено час та місце вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень. Обвинувальний акт не містить посилання на мотив і мету вчинення злочинів ОСОБА_10 , що є обов`язковою обставиною, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст. 91 КПК України. Також в обвинувальному акті не викладено фактичні обставини про те, на чию користь вчинено розтрату, не зазначено хто конкретно отримав вигоду, яку та яким способом, як розпорядився розтраченими коштами, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. До обвинувального акту не долучено розписку підозрюваного про отримання копії цивільного позову, що є порушенням вимог ст. 291 КПК України.
Крім того, в обвинувальному акті від 22 квітня 2015 року та реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено відомості про повернення прокурору обвинувального акта від 13 січня 2015 року, у зв`язку невідповідністю вимогам КПК України.
Також обвинувальний акт містить посилання на вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 , які не є обвинуваченими у даному кримінальному провадженні та інформація про наявність вироку щодо них відсутня.
Прокурор, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішення, фактичним обставинам кримінального провадження, та на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, а обвинувальний акт із додатками направити у той же суд на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що відомості, які мають міститися в обвинувальному акті у відповідності до ст. 291 КПК України, повністю відображені в обвинувальному акті у даному кримінальному провадженні. Відсутність в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування відомостей щодо потерпілих обумовлено тим, що в ході досудового розслідування не отримано заяв осіб про залучення їх до провадження як потерпілих чи заяв про вчинення стосовно них кримінального правопорушення.
Реєстр матеріалів досудового розслідування складений у відповідності до вимог ч. 2 ст. 109 КПК України, та містить необхідні відомості, а дані щодо повернення обвинувального акту від 13 січня 2015 року не підлягають внесенню до реєстру матеріалів досудового розслідування.
Апелянт зазначав, що розписка підозрюваного про отримання копії цивільного позову від 27 квітня 2015 року разом з обвинувальним актом та іншими додатками була спрямована до Печерського районного суду міста Києва, про що свідчить копія супровідного листа від 28 квітня 2015 року №29-33038-14.
Окрім того зазначав, що суд, в порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, повернув обвинувальний акт до органу розслідування Генеральної прокуратури, а не конкретно прокурору. Також в ухвалі не визначено строк проведення та зміст конкретних слідчих дій або інших процесуальних дій для виправлення допущених, на думку суду, недоліків.
Захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, посилаючись на правильність висновків суду щодо невідповідності обвинувального акту вимогами КПК України. Захисник в запереченнях зазначав, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 не містить вказівки на час та місце, мету та мотив вчинення кримінальних правопорушень, особу, на чию користь було вчинено розтрату. Доводи прокурора щодо відсутності заяв про залучення осіб як потерпілих до кримінального провадження вважає необґрунтованими, оскільки відсутність у даному кримінальному провадженні потерпілих виключає наявність складу злочину. Також зазначав про безпідставність доводів прокурора щодо наявності розписки обвинуваченого про отримання копії цивільного позову від 27 квітня 2015 року, оскільки супровідний лист, на який посилався прокурор, не є процесуальним документом та предметом розгляду в суді.
Також на апеляційну скаргу прокурора надійшли заперечення захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , в яких вона просила залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. В запереченнях захисник зазначала про те, що суд першої інстанції вірно зазначив в ухвалі про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, відсутність в ньому викладу всіх фактичних обставин, які обвинувачення вважає встановленими, крім того обвинувачення викладене суперечливо, незрозуміло та неконкретно. Також в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначені не усі процесуальні дії, відсутні час їх проведення та реквізити процесуальних рішень, а тому доводи прокурора щодо відповідності реєстру матеріалів вимогам закону є необгрунтованими. Зазначала, що доводи апелянта про порушення судом вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України є безпідставними, оскільки під терміном «прокурор» слід розуміти Генерального прокурора, його заступників та інших, а тому суд правомірно повернув обвинувальний акт Генеральній прокуратурі України. Крім того, на суд не покладено обов`язок визначати зміст конкретних слідчих чи інших процесуальних дій для усунення недоліків обвинувального акту, а тому суд першої інстанції в своїй ухвалі вірно зазначив виявлені недоліки, а способи їх усунення повинен визначати виключно сам прокурор.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурорів, які у судовому засіданні підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисників, які заперечували проти апеляційної скарги та просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків викладені в ст. ст. 109, 291 КПК України.

Із наведених норм кримінального процесуального закону убачається, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.
Колегія суддів вважає, що повертаючи обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення прокурором вимог п. 3, 5 ч. 2 ст. 291, ч. 4 ст. 291 КПК України.

Зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_10 убачається, що він містить в собі всі відомості, передбачені ст. 291 КПК України.
Зокрема, як вірно зазначено в апеляційній скарзі прокурора, в обвинувальному акті у повному обсязі викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація правопорушень з посиланням на положення закону і частини статті закону України про кримінальну відповідальність.

Посилаючись в ухвалі на відсутність в обвинувальному акті відомостей щодо потерпілих, всіх фактичних обставин, які обвинувачення вважає встановленими, і які повинні бути вказані для розкриття правильної кваліфікації даного злочинного діяння за відповідною нормою кримінального закону, часу та місця вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, мотивів і мети вчинення кримінальних правопорушень, та фактичних обставин про те, на чию користь було вчинено розтрату, хто конкретно отримав вигоду, яку та яким способом розпорядився розтраченими коштами, а також на зазначення в обвинувальному акті дапних про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які не є обвинуваченими у даному кримінальному провадженні, суд першої інстанції вийшов за межі тих питань, які підлягають вирішенню під час підготовчого судового засідання.

Замість перевірки дотримання слідчим та прокурором вимог ст. 291 КПК України при складанні, затвердженні та підписанні обвинувального акту та додатків до нього, суд першої інстанції вдався до оцінки фактичних обставин кримінальних правопорушень, та до вирішення тих питань, які не є предметом розгляду в підготовчому судовому засіданні і не можуть бути підставами для повернення обвинувального акта прокурору.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в додатках до обвинувального акту розписки підозрюваного про отримання ним копії цивільного позову не відповідає матеріалам кримінального провадження, та спростовується даними наявної в матеріалах кримінального провадження розписки ОСОБА_10 від 27 квітня 2015 року, з якої убачається, що підозрюваний отримав копію цивільного позову на 4 аркушах в одному примірнику /а.с.м.к.п. 35/.
Крім того, необгрунтованим є посилання суду першої інстанції, як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору, на відсутність в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування відомостей про повернення прокурору обвинувального акту від 13 січня 2015 року, оскільки вимогами ст. ст. 109, 291 КПК України не передбаченого внесення таких відомостей до обвинувального акту чи реєстру матеріалів досудового розслідування.
Під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не було встановлено порушень, допущених при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_10 та реєстру матеріалів досудового розслідування, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до розгляду, в зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставність повернення обвинувального акта є обґрунтованими.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001256 відносно ОСОБА_10 прокурору постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0001256 ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 серпня 2015 року, якою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 365 КК України, повернуто Генеральній прокуратурі України - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

_________________ _________________

ОСОБА_4 ОСОБА_5