Справа № 396/2684/15-к
Провадження № 1-кп/396/31/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.01.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальну провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001037 від 20.11.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , освіта середня спеціальна, непрацюючого, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку, не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 19.11.2015 року близько 13.30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на території домоволодіння, належного його рідному братові ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном та реалізовуючи його, шляхом вільного доступу, за допомогою деревяного бруска демонтував вхідну металеву хвіртку вказаного домоволодіння та здійснив її крадіжку. В подальшому ОСОБА_6 розпорядився викраденим на власний розсуд як своїм власним, скориставшись допомогою сторонньої особи ОСОБА_7 , якого запевнив у правомірності своїх дій в перенесенні хвіртки та її продажу.
Згідно із висновком судово-товарознавчої експертизи № 576 від 27.11.2015 року, станом на листопад місяць 2015 року, з урахуванням зносу, ринкова (дійсна) вартість однієї металевої хвіртки, виготовленої в умовах приватного господарства, становить 1416,75 грн.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна, кваліфіковані органами досудового слідства за ч.1 ст.185 КК України.
30 листопада 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення, згідно з якою сторони угоди погодились на призначення обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт строком на 100 годин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 і потерпілий ОСОБА_4 підтвердили факт укладення між ними вказаної угоди про примирення, повідомили, що являються рідними братами, потерпілий заявив, що не має будь-яких претензій до обвинуваченого, обвинувачений визнав повністю обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Обвинувачений заявив, що йому зрозумілі його права, передбачені ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, потерпілий також заявив, що йому відомі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення. Сторони просять затвердити укладену між ними угоду.
Суд переконався в тому, що обвинувачений повністю розуміє характер інкримінованого йому обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом. Вказана угода укладена сторонами добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді.
Прокурор не заперечив проти затвердження укладеної угоди, пояснивши, що вона відповідає вимогам закону і покарання, обумовлене в угоді, відповідатиме суспільним інтересам.
Вислухавши потерпілого, обвинуваченого, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода про примирення підлягає затвердженню з наступних підстав.
Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як встановлено в суді, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості у формі приватного обвинувачення, дії обвинуваченого органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, який являється близьким родичем потерпілого.
Зазначена угода про примирення підписана сторонами добровільно, без насильства та примусу. Форма, зміст та порядок укладення зазначеної угоди відповідають вимогам ст.ст. 469,472,473 КПК України.
На підставі поданих письмових доказів підтверджено вартість викраденого обвинуваченим чужого майна у розмірі 1416,75 грн., яка є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності.
Узгоджена міра покарання обвинуваченому відповідає вимогам ст.65 КК України та буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 не має судимості, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не значиться, має постійне місце проживання, посередньо характеризується за місцем проживання, не має утриманців.
Витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в ході досудового розслідування та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 368,370,371,475 КПК України,
УХВАЛИВ:
Затвердити укладену 30 листопада 2015 року угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання, узгоджене сторонами в угоді про примирення від 30.11.2015 р., у вигляді 100 (сто) годин громадських робіт.
На вирок суду, з підстав, передбачених ст.394 КПК України, може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області, через Новоукраїнський районний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1