Номер провадження: 11-сс/785/1749/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.11.2015 року м. Одеса
Апеляційний суд Одеської області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6
та захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2015 року, якою стосовно
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Болграді Одеської області, є громадянином України, не працевлаштований, неодружений, має середню освіту, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів,
встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , якому оголошено про підозру у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої пішохід ОСОБА_11 загинула від отриманих травм.
Мотивуючи застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, посилаючись на вимоги ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, його тяжкість, наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, а також те, що він тривалий час переховувався від органів досудового розслідування та суду і був затриманий у пункті пропуску «Табаки» (Україна Молдова).
Слідчий суддя врахував також те, що у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки він не одружений, не працює і не має постійного джерела прибутку в Україні, що може свідчити про можливість в подальшому переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), для переконання у тому, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Враховуючи, що кримінальним правопорушенням спричинена загибель людини, слідчий суддя визнав неможливим застосування застави.
Захисник підозрюваного у апеляційній скарзі зазначив, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, оскільки винесена без урахування усіх обставин справи.
На думку захисника, слідчий суддя не врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя не врахував також, що його підзахисний повністю відшкодував матеріальну та моральну шкоду доньці загиблої ОСОБА_12 та визволив її від осіб, які утримували її та вимагали грошові кошти.
Посилаючись на це, захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді застави.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, заперечення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги є надуманими і суперечать фактичним обставинам справи.
Так, з наявних матеріалів справи випливає, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, яким спричинена загибель людини.
Відповідно до приписів ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Той факт, що ОСОБА_8 тривалий час переховувався від органів досудового розслідування та суду і був затриманий у пункті пропуску «Табаки» (Україна Молдова), беззаперечно свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України і своєрідним перешкоджанням кримінальному провадженню.
За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність ризиків та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового слідства та розгляду справи у суді, він має утримуватись під вартою.
Правильно врахувавши, що кримінальним правопорушенням спричинена загибель людини, слідчий суддя обгрунтовано визнав неможливим застосування застави.
Разом з тим, слідчий суддя неправильно обчислив строк дії ухвали.
Так, у резолютивній частині ухвали зазначено, що строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту проголошення ухвали, тобто з 18 год. 35 хв. 21.11.2015 року.
Між тим, з протоколу затримання підозрюваного випливає, що він був затриманий у пункті пропуску «Табаки» на ділянці відповідальності в.п.с. «Болград» о 03 год. 40 хв. 21.11.2015 року, після чого був переданий інспектору Болградського відділу поліції Ізмаїльського ГНУП.
За таких підстав, суд апеляційної інстанції вважає, що строк дії ухвали обчислений неправильно, оскільки має обчислюватись з моменту фактичного затримання підозрюваного.
Кримінальне процесуальне законодавство не передбачає можливості зміни ухвали слідчого судді, а, відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, Апеляційний суд Одеської області,
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2015 року, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою стосовно ОСОБА_8 , якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_8 обчислювати з 03 год. 40 хв. 21.11.2015 року по 03 год. 40 хв. 19.01.2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_13