АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засіданняОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 14 вересня 2015 року матеріали кримінального провадження № 0000149, за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Дарницького району м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Колодисте, Уманського району, Черкаської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурорів обвинуваченогоОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000149 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, повернуто прокурору.
Ухвала суду мотивована тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.ст. 109 та 291 КПК України, оскільки в останньому не коректно та суперечливо викладені формулювання обвинувачення та фактичні обставини справи, які прокурор вважає встановленими, що в подальшому позбавляє суд можливості роз`яснити обвинуваченому суть пред`явленого обвинувачення. Крім того, в обвинувальному акті не зазначено місце вчинення злочину, що позбавляє суд встановити чи підсудне дане кримінальне провадження Святошинському районному суду м. Києва. Крім цього, як вбачається з реєстру досудового розслідування слідчим прийнято рішення про залучення захисника ОСОБА_8 , однак при направленні обвинувального акту до суду відсутні данні про участь вказаного захисника у кримінальному провадженні, копія обвинувального акту з додатками йому не вручена, а реєстр не містить даних про відмову ОСОБА_6 від останнього.

Не погоджуючись з ухвалою суду її оскаржив в апеляційному порядку прокурор, який посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону,
просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а обвинувальний акт направити на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання. Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, всупереч твердженням суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а сама ухвала суду не містить підстав для його повернення. При цьому, прокурор вказує на те, що районним судом не зазначено в чому саме формулювання обвинувачення та фактичні обставини справи в обвинувальному акті викладені некоректно. Крім цього, зазначає, що злочин, який кваліфікується за ст. 212 КК України, був вчинений обвинуваченим на території Святошинського району м. Києва, оскільки ОСОБА_6 подавав податкову звітність до ДПІ у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, за місцем реєстрації ТОВ «Спецмонтажприлад». Крім того, звертає увагу на те, що Шевченко під час підготовчого судового провадження відмовлявся від захисника, та в подальшому його послуг не потребує.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурорів, кожного окремо, на підтримку доводів викладених в апеляційній скарзі, обвинуваченого, який послався на невідповідність обвинувального акту вимогам чинного законодавства, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
В ч. 2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При цьому, ч. 1 ст. 91 КПК України регламентовано, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість кожного з обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та інші обставини, що мають значення для кримінального провадження.
Як убачається зі змісту обвинувального акту в даному кримінальному провадженні, в ньому не зазначено місце (місць) вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, що позбавляє колегію суддів встановити чи підсудне дане кримінальне провадження саме Святошинському районному суду м. Києва у зв`язку з чим, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про його невідповідність вищевказаним вимогам закону.
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що в обвинувальному акті не міститься даних про неможливість встановити вказане місце (місця), а також, що вичерпані можливості його (їх) встановлення.
Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, то відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Те, що в обвинувальному акті міститься вказівка на ДПІ у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, оскільки ОСОБА_6 подавав до вказаної установи податкову звітність, не свідчить про виконання органами досудового розслідування вимог ст. 91 КПК України, зокрема, щодо встановлення місця (місць) вчинення злочину.

Враховуючи наведене та те, що згадане рішення суду першої інстанції ухвалено без порушень вимог кримінального та кримінального процесуального законодавства, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, і підстав для його скасування не встановлено, навіть із урахуванням всіх наведених в апеляційній скарзі доводів, які є необґрунтованими і жодними доказами не підтверджені, то колегія суддів не вбачає достатніх підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 від 30 вересня 2013 року, повернуто прокурору прокуратури Дарницькогорайонум. Києва, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-кп/796/1333/2015 Категорія КК: ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 212 КК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1