Справа № 301/1782/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" жовтня 2015 р. м. Іршава

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осій, Іршавського району, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого продавцем-консультантом у ПП «Сідор О.І.» м.Іршава, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122 та ч.1 ст.125 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :
15 серпня 2015 року близько 19.00 години ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання біля будинку АДРЕСА_1 , де також була присутня ОСОБА_5 , умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли між ним та ОСОБА_5 в ході словесної суперечки, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_5 і, тримаючи в руках дерев`яну палку, наніс потерпілій один удар в область лівої руки. Внаслідок дій обвинуваченого потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я більше як двадцять один день.
15 серпня 2015 року близько 19 години 05 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання біля будинку АДРЕСА_1 , де також був присутній ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли між ним та ОСОБА_6 в ході словесної суперечки, з метою спричинення тілесних ушкоджень, тримаючи в руках дерев`яну палку, підійшов до ОСОБА_6 і наніс потерпілому цією ж дерев`яною палкою один удар в область лівої руки, в результаті чого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як шість днів.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину не визнав і показав, що конфлікт між ним та потерпілими відбувся 11.08.2015 року у вівторок, а не 15.08.2015 року. У той день біля 19 години потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зайшовши на подвір`я обвинуваченого, одразу на нього напали, почали бити та роздряпали його обличчя. Захищаючись від потерпілих, він виламав з огорожі дерев`яну палку, якою почав розмахувати навмання, та наніс по одному удару кожному з потерпілих. В які частини тіла були нанесені удари не знає. Вирвавшись від потерпілих, викликав працівників міліції. Вважав, що бійку спровокували потерпілі, оскільки втрутилися в його конфлікт із співмешканкою ОСОБА_9 . Заявлені цивільні позови не визнав. Просив призначити йому покарання у виді виправних робіт.
Свідок ОСОБА_17 суду показав, що 15.08.2015 року під вечір до нього звернувся ОСОБА_7 із проханням підвезти їх з дружиною в с. Осій, щоб забрати ОСОБА_9 . Остання очікувала в магазині. Зустрівшись з ОСОБА_10 , вони поїхали до неї додому. Поки ОСОБА_10 пішла в свій будинок, щоб забрати речі, потерпілі очікували її на вулиці перед будинком на відстані 1-2 метрів від огорожі, а він сам залишився поруч з машиною, яку припаркував на узбіччі. Бачив, як ОСОБА_11 вирвав з огорожі дерев`яну палку, якою наніс удар потерпілим. ОСОБА_5 стояла за спиною ОСОБА_15 , вони підняли руки, щоб захиститися від удару, однак, удару уникнути не могли. ОСОБА_8 почала плакати і скаржитися на біль у руці. ОСОБА_7 намагався перешкодити ОСОБА_18 нанести наступний удар та вихопити з його рук палку. Щоб припинити бійку, свідок відтягнув обвинуваченого. Підтвердив, що потерпілі на подвір`я до ОСОБА_12 не заходили, не нападали на нього та побоїв обвинуваченому не наносили. На носі у ОСОБА_12 бачив подряпини, але такі були отримані ним раніше, рана вже була засохла. Після бійки він відвіз потерпілих в травмпункт, оскільки обидва скаржилася на біль у руці.
Свідок ОСОБА_19 суду показала, що обвинувачений ОСОБА_11 є її співмешканцем, який з нею конфліктував останні два тижня перед 15.08.2015 року. У той день, вони в черговий раз посварилися, ОСОБА_11 її побив та не впускав додому. Сховалася вона від обвинуваченого в сусідньому магазині, де очікувала приїзду потерпілих, які обіцяли забрати її до себе додому. Під вечір за нею приїхали потерпілі, підвезли додому, щоб забрати речі. ОСОБА_11 на подвір`ї ремонтував мотоцикл. Побачивши, що вона разом з потерпілими підходить до будинку, обвинувачений схопив палку, підбіг до потерпілих і наніс удар ОСОБА_8 по руці. Потерпілі на подвір`я не заходили, вони стояли на вулиці перед огорожею. Ніхто обвинуваченого не провокував та побої йому не наносили. Коли ОСОБА_8 почала плакати від болю, свідок забігла в будинок, щоб забрати свої речі, тому не бачила, що відбувалося далі. На обвинуваченому були подряпини, які свідок заподіяла йому раніше, захищаючись від побоїв.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №363 від 21.08.2015 року, у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у виді перелому середньої третини діафізу лівої ліктьової кістки без зміщення фрагментів, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що призвели до тривало розладу здоров`я тривалістю більше як двадцять один день. Вказане тілесне ушкодження могло бути спричинене в терміни, зазначені в обставинах справи, від дії тупого, твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, за ударним механізмом спричинення і таким могла бути дерев`яна палиця. На час спричинення їй тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_5 могла знаходитися як у вертикальному чи близькому до нього так і в горизонтальному чи близькому до нього положенні тіла. Особа, що завдавала потерпілій тілесні ушкодження могла знаходитися навпроти потерпілої. Зважаючи на локалізацію, поширеність та ступінь прояву виявлених на тілі ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, останні не характерні для падіння на площині та могли виникнути за обставин, викладених у постанові про призначення експертизи (а.с.36-38).
Згідно висновку судово-медичної експертизи №371 від 21.08.2015 року, у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у виді садна шкірних покровів зовнішньої поверхні у нижній третині лівого передпліччя. За ступенем тяжкості такі відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 днів. Вказані тілесні ушкодження могли бути спричинені в терміни, зазначені в обставинах справи, від дії тупого, твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, за умови, що травмуючи предмет рухався по тілу або ж тіло рухалося по такому предмету під кутом, меншим від прямого, і такий рух супроводжувався тертям. На час спричинення йому тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_6 міг знаходитися як у вертикальному чи близькому до нього так і в горизонтальному чи близькому до нього положенні тіла. Особа, що завдавала потерпілому тілесні ушкодження могла знаходитися навпроти потерпілого, з боку від нього. Зважаючи на локалізацію, поширеність та ступінь прояву виявлених на тілі потерпілого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, останні не характерні для падіння на площині та могли виникнути за обставин, викладених у постанові про призначення експертизи (а.с. 31-33).
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному тілесному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.122 та ч. 1 ст. 125 КК України.
Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_3 щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілим в ході самозахисту, оскільки такі спростовуються показами потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , які підтвердили, що ініціатором конфлікту був обвинувачений та саме він наносив дерев`яною палкою потерпілим побої.
Спростовуються покази обвинуваченого ОСОБА_3 щодо необхідності самозахисту у зв`язку з нанесенням йому потерпілими тілесних ушкоджень у виді подряпин, оскільки свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_10 показали, що подряпини на обличчі ОСОБА_3 вже існували на час конфлікту з потерпілими. Надати суду належні докази, які б спростовували покази свідків, обвинувачений не міг.
За таких обставин, суд вважає ці покази обвинуваченого такими, що дані з метою уникнення від відповідальності.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини вчинення злочину та особу винного.
Те, що ОСОБА_3 раніше судимим не був (а.с.34), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.29), має постійне місце роботи (а.с. 65-66), суд враховує, як обставини, що пом`якшують його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 по справі не встановлено.
ОСОБА_3 судиться вперше та має постійне місце роботи, тому суд вважає призначити йому за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 122 ч.1 та 125 ч.1 КК України, покарання у виді виправних робіт за місцем роботи з відрахування з його заробітку в дохід держави та обмеження волі відповідно, у мінімальних розмірах, визначених санкціями ст. ст. 122 ч.1 та 125 ч.1 КК України. Відповідно до ст. 70 ч.1 та 72 ч.1 п.3 КК України, суд вважає за сукупністю злочинів визначити обвинуваченому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 в їх сукупності, суд вважає можливим виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та призначення покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на ОСОБА_3 обов`язків, передбачених п. 2 та п. 3 ч.1 ст. 76 КК України.
На думку суду, вказане покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Заявлені потерпілими цивільні позови на відшкодування моральної шкоди суд вважає задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. ст. 23 ч. 2 п.п.1,2 та 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженям здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Враховуючи характер правопорушення, тяжкість нанесених потерпілій тілесних ушкоджень, глибину душевних страждань потерпілої, ступінь вини обвинуваченого, суд вважає позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди підставними та обґрунтованими. Однак, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.
Внаслідок перелому руки потерпілої ОСОБА_8 , яка є дружиною потерпілого ОСОБА_6 , вона тривалий час вимушена була носити гіпс, не могла користуватися рукою, тому ОСОБА_6 вимушений був узяти на себе обов`язок по догляду за неповнолітніми дітьми та веденням домашнього господарства.
Враховуючи характер правопорушення, тяжкість нанесених потерпілому тілесних ушкоджень, глибину душевних страждань потерпілого, ступінь вини обвинуваченого, суд вважає позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди підставними та обґрунтованими. Однак, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 1000 грн.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Процесуальних витрат та речових доказів по справі не має.
Керуючись ст. ст.7, 22, 23, 84-86, 94, 129, 368, 370, 373, 374 КПК України,
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених за ч.1 ст.122 КК України та ч. 1 ст. 125 КК України.
Призначити ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України покарання у виді виправних робіт за місцем роботи в ПП «Сідор О.І.» м. Іршава строком на 6 (шість) місяців з відрахуванням в дохід держави 10% його заробітку.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 72 КК України перевести ОСОБА_3 покарання у виді шість місяців виправних робіт на 2 (два) місяці обмеження волі.
За ч.1 ст.122 КК України призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (один) року обмеження волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття призначити ОСОБА_3 покарання у 1 (один) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. 2 та п. 3 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 моральну шкоду у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 моральну шкоду у сумі 1000 (одна тисяча) грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд.

Копія вироку суду після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Потерпілі мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча : ОСОБА_1