19.03.2015 Єдиний унікальний номер 422/2670/12
Справа № 1/205/22/14
П О С Т А Н О В А
19 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

захисників адвокатів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах підсудного ОСОБА_8 по кримінальній справі по обвинуваченню, ОСОБА_9 у скоєні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України та ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 296 ч. 4, 121 ч.2, 122 ч.1 КК України, суд,

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальна справа відносно ОСОБА_9 обвинуваченого за ст. 296 ч.2 КК України та ОСОБА_8 обвинуваченого за ст.ст. 296 ч.4, 121 ч.2, 122 ч.1 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну його підзахисному ОСОБА_8 запобіжного заходу з взяття під варту на більш м`яку, непов`язану з позбавленням свободи, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що судом необґрунтовано продовжений строк тримання під вартою його підзахисного, а крім того, при обранні йому запобіжного заходу 03.01.2012 року судом не були у повній мірі враховані зібрані дані про його особу, не враховані вимоги ст. ст. 148 та 150 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, перебуває на військовому обліку, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, до нього не висунуто жодних позовних вимог, являється фізичною особою-підприємцем, має на утриманні дружину та двох неповнолітніх дітей, а також, що його арешт негативно відобразився на стані здоров`я його матері ОСОБА_10 1959 року народження, якій, відповідно до медичних висновків та виписки з історії хвороби протипоказані тяжка фізична праця, переохолодження та тривале перебування на сонці.

Крім того, захисник у клопотанні зазначає, що сукупний судовий розгляд справи здійснюється понад два роки восьми місяців, проте винуватість ОСОБА_8 ґрунтується на фальсифікованих органами досудового слідства документах та показах з метою приховування винуватості підсудного ОСОБА_9 , оскільки останній являється колишнім працівником правоохоронних органів, як і його батько.

Також, захисник ОСОБА_7 зазначає, що його підзахисний ОСОБА_8 не являється соціально небезпечно особою, на не становить загрози суспільству і не потребує від нього ізоляції, від органів слідства та суду не переховувався, тиску на свідків, потерпілу та експерту не здійснював, оскільки має намір за допомогою суду встановити істину у справі та добиватися справедливого вироку.

Зазначає, що прокурором не обґрунтовані причини, за виключенням тяжкості інкримінованого йому злочину, для перебування ОСОБА_8 під вартою.

Підсудний ОСОБА_8 заявлене клопотання підтримав з вищевикладених підстав, крім того, зазначив, що він не має наміру ухилятися від суду, не має можливості незаконно впливати на свідків у кримінальній справі, а також зазначив, що у нього на утриманні знаходиться дружина, двоє неповнолітніх дітей.

Захисник адвокат ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання, зазначивши, що тяжкість злочину в якому обвинувачується підсудний ОСОБА_8 не може являтися єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, натомість, інших підстав, визначених ст. ст. 148-150 КПК України не вбачається.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заявлене клопотання підтримав, крім того, посилався на невинуватість підсудного ОСОБА_8 у інкримінованому йому діянні, відсутність доказів на підтвердження його винуватості, а також звернув увагу суду на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 березня 2015 року, яка ще не набрала законної сили, але, на його думку, обов`язково набере чинності, якою скасована постанова слідчого СВ Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України ОСОБА_11 від 22.03.2012 року про закриття кримінальної справи і про відмову у порушенні кримінальної справи, а також посилався на фальсифікацію матеріалів кримінальної справи, яка свідчить про невинуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти заявленого клопотання, посилаючись на відсутність підстав для зміни підсудному ОСОБА_8 запобіжного заходу з взяття під варту на більш м`який, зокрема, зазначила, що підстави, передбачені ст.ст. 148 та 150 КПК України (ред. 1960 р.), які були враховані судом при обранні запобіжного заходу підсудному ОСОБА_8 на теперішній час не відпали, крім того, дане питання було предметом розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області, який, відповідно до ухвали від 26 березня 2014 року, не знайшов підстав для зміни запобіжного заходу підсудному ОСОБА_8 , залишивши йому запобіжний захід взяття під варту. Також, прокурор звернула увагу суду на передчасність висновків захисників підсудного ОСОБА_8 щодо його невинуватості у вчиненні злочинів в яких він обвинувачується, оскільки фальсифікація матеріалів кримінальної справи, на яку посилається сторона захисту підсудного ОСОБА_8 , на цей час не встановлена, досудове слідство за цим фактом триває.

Підсудний ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , заперечували проти заявленого клопотання, посилаючись відсутність підстав для зміни запобіжного заходу підсудному ОСОБА_8 . Також зазначила, що сторона захисту підсудного ОСОБА_8 , зокрема, адвокат ОСОБА_5 виходить за межі функцій захисту, присвоюючи собі функції обвинувачення в частині підсудного ОСОБА_9 .

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що постановою судді від 03 січня 2012 року підсудному ОСОБА_8 обраний запобіжний захід у вигляді взяття під варту. При обранні запобіжного заходу, суддею були враховані обставини, передбачені ст. ст. 148, 150 КПК України (ред. 1960 року), зокрема, тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , який відноситься до категорії тяжких злочинів, його вік, сімейний і матеріальний стан, стан здоров`я, вид діяльності, місце проживання, а також наявність підстав, що підсудний може ухилитися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжити злочинну діяльність.

Постановою суду від 23 лютого 2015 року продовжено строк тримання під вартою підсудного ОСОБА_8 до 22 квітня 2015 року.

У заявленому клопотанні стороною захисту підсудного ОСОБА_8 не приводиться жодних посилань на те, що обставини, передбачені ст. ст. 148 та 150 КПК України, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 на сьогоднішній день змінилися, або виникли нові обставини, які не були враховані судом при обранні йому запобіжного заходу і мають суттєве значення для вирішення цього питання.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, що спричинив смерть потерпілого. Належних доводів щодо необґрунтованості обвинувачення ОСОБА_8 за ст. ст. 121, ч. 2, 122 ч. 1 та 296 ч. 4 КК України стороною захисту підсудного ОСОБА_8 не наводиться.

Зазначена кримінальна справа двічі поверталася на для проведення додаткового досудового розслідування, проте не з підстав сумнівів щодо винуватості підсудного ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованих йому злочинів, а з підстав неповноти досудового слідства, зокрема щодо підсудного ОСОБА_9 для вирішення питання притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КК України.

Проте, при скасуванні постанови суду першої інстанції від 26 грудня 2013 року про направлення справи на додаткове розслідування, апеляційний суд у ухвалі від 26 березня 2014 року зазначив, що досудове слідство по кримінальній справі проведено у відповідності до ст. 22 КПК України (ред. 1960 року), та звернув увагу на необхідність дотримання вимог ст. 275 КПК України (ред. 1960 р.) щодо розгляду справи тільки відносно підсудних і тільки в межах пред`явленого обвинувачення.

Натомість, стороною захисту підсудного ОСОБА_8 звертається увага суду на фальсифікування матеріалів кримінальної справи з метою приховування винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, при цьому, не зазначаючи жодних обставин, які б могли свідчити про необґрунтованість пред`явленого обвинувачення ОСОБА_8 .

Крім того, суд звертає увагу на те, що посилання захисниками ОСОБА_7 та ОСОБА_5 щодо фальсифікування органами досудового слідства документів та показань свідків з метою приховування винуватості підсудного ОСОБА_9 , оскільки останній являється колишнім працівником правоохоронних органів, як і його батько виходять за межі прав та обов`язків захисника у кримінальній справі та меж його функціональної діяльності, визначених положеннями ст. ст. 48, 266 КПК України (ред. 1960 року), відповідно до яких захисник зобов`язаний використовувати лише передбачені у цьому Кодексі засоби захисту з метою з`ясування обставин, які спростовують обвинувачення або пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підсудного та сприяти підсудному у здійсненні його прав і в захисті законних інтересів. Прийняття захисником на себе функцій обвинувачення щодо іншого підсудного у кримінальній справі не допускається.

Доводи захисника ОСОБА_7 щодо недоведеності вини підсудного ОСОБА_8 та фальсифікації матеріалів кримінальної справи суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, в контексті розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки вони носять суб`єктивний характер, зводяться лише до суб`єктивної оцінки обставин подій, які інкримінуються ОСОБА_8 в якості злочину, без посилання на законні докази і висловлені передчасно. При цьому, посилання учасників судового розгляду на доведеність або недоведеність вини підсудного, відповідно до положень ч. 2 ст. 266 та ст. 318 КПК України (ред. 1960 року), допускається лише у судових дебатах. До закінчення судового слідства у кримінальній справі, учасники судового розгляду вправі обґрунтовувати та доводити суду лише переконливість тих чи інших доказів, що захисниками підсудного ОСОБА_8 не здійснюється.

Суд не бере до уваги доводи захисника адвоката ОСОБА_5 стосовно ухваленої Ленінським районним судом м. Дніпропетровська постанови від 19 березня 2015 року про скасування постанови слідчого від 22 березня 2012 року про закриття провадження у кримінальній справі та відмову у порушенні кримінальної справи, оскільки зазначена постанова суду не набрала законної сили, а висновки адвоката ОСОБА_5 щодо обов`язкового набрання цим судовим рішенням законної сили у майбутньому ним не обґрунтовані з посиланням на відповідні правові підстави. Крім того, скасування постанови слідчого про закриття кримінальної справи по ч. 2 ст. 121 КК України та відмову у порушенні кримінальної по ст. 194 КК України відносно ОСОБА_9 не може вказувати на необґрунтованість та недоведеність пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України.

Суд вважає, що перебування на утриманні у підсудного ОСОБА_8 дружини та двох неповнолітніх дітей, з урахуванням сукупності інших обставин, які були враховані при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту не можуть являтися обґрунтованим підставами для заміни вже обраного запобіжного заходу.

На теперішній час не відпали обставини, передбачені ст. ст. 148 та 150 КПК України (ред. 1960 року), які були враховані суддею при вирішенні питання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та послужили для цього підставами. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного зі спричиненням смерті потерпілому, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, та обґрунтовано вважає, що перебуваючи на свободі, підсудний ОСОБА_8 може ухилятися від правосуддя, перешкоджати встановленню істини у справі, а також незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_12 та підсудного ОСОБА_9 .

За таких обставин, суд не вбачає підстав для заміни підсудному ОСОБА_8 запобіжного заходу з взяття під вартою на більш м`який.

Керуючись вимогами ст. 148, 150, 273, 274, 296 КПК України (ред. 1960 року), суд
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах підсудного ОСОБА_8 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язану з позбавленням волі відмовити.

Суддя: ОСОБА_1