В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.12.2013 Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області в складі:

головуючий - суддя Бобкова Н.
В. ,

при секретарі - Тарасенко А.
В.,

за участю прокурора - Турчин С.О.

потерпілої - ОСОБА_1

законного представника потерпілої -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Біла Церква
кримінальне провадження, внесене в
Єдиний реєстр досудових розслідувань
за №0000001 від 20.11 2012 р. та угоду про
примирення від 19.12.2013 р. щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; уродженки м. Біла
Церква, українки, гр. України, з
середньою спеціальною освітою, не
одруженої, не працюючої,
зареєстрованої та проживаючої за
адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер (НОМЕР_1), раніше не судимої,-

обвинуваченої у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 відповідно до обвинувального
акта обвинувачується в тому, що 14.11.2012 р.
близько 11 год. 10 хв., перебуваючи в
приміщенні роздягальні ВПТУ-9 по вул.
Леваневського, 52/4 в м. Біла Церква, з
корисливого мотиву, з метою
незаконного збагачення за рахунок
чужого майна, скориставшись тим, що в
роздягальні нікого не має, шляхом
вільного доступу із лівої кишені
куртки неповнолітньої ОСОБА_1 вчинила
крадіжку мобільного телефону марки
"Samsung GT-S5250" вартістю 1275 грн., зі
стартовим пакетом мобільного
оператора "Діджус" - 25 грн. та флеш -
картою пам'яті об'ємом 8 гб. - 80 грн., чим
спричинила матері неповнолітньої -
ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну
суму 1380 грн.

В подальшому ОСОБА_3 вищезазначений
мобільний телефон "Samsung GT-S5250" заклала
до ломбарду по вул. Леваневського 47/1 в
м. Біла Церква.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3
кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України, як
таємне викрадення чужого майна (
крадіжка).

В судовому засіданні учасниками
кримінального провадження №0000001
від 20.11 2012 р. суду надано угоду про
примирення, укладену 19 грудня 2013 р. між
законним представником потерпілої
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та обвинуваченою
ОСОБА_3

Відповідно до умов вищезазначеної
угоди представник потерпілої та
обвинувачена за спільною ініціативою
та обопільною згодою у відповідності
до вимог ст.ст.468,469,471 КПК України уклали
дану угоду про примирення, в якій
виклали формулювання обвинувачення та
його правову кваліфікацію за ч.1 ст.185 КК
України, яка ніким не оспорюється,
зазначили істотні обставини для даного
кримінального провадження,
відсутність цивільного позову, а також
узгодили покарання обвинуваченій
ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 50
(п'ятдесяти) неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, що становить 850 грн.

Також у даній угоді зазначені
роз'яснені представнику потерпілої та
обвинуваченій наслідки укладення та
затвердження угоди, наслідки її
невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її
відповідність вимогам чинного КПК
України, суд прийшов до висновку, що
зазначена угода в повному обсязі
відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки вона містить
всі необхідні реквізити, визначені ст.
471 КПК України, зокрема найменування
сторін, формулювання обвинувачення та
його правову кваліфікацію із
зазначенням частини статті закону
України про кримінальну
відповідальність, істотні для
відповідного кримінального
провадження обставини, розмір шкоди,
завданої кримінальним
правопорушенням, узгоджене покарання
та згода сторін на призначення
покарання, наслідки укладення та
затвердження угоди, передбачені ст. 473
цього Кодексу, наслідки невиконання
дата її укладення та підписи сторін.

У судовому засіданні обвинувачена і
законний представник потерпілої
підтвердили суду, що угода про
примирення між ними укладена
добровільно, не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дії
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді.

Прокурор не заперечував проти
затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення,
заслухавши доводи сторін, суд вважає,
що укладена між законним представником
потерпілої та обвинуваченою угода
відповідає вимогам КПК України, дії
обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.1 ст. 185 КК
України кваліфіковані правильно, умови
угоди не суперечать інтересам
суспільства і не порушують права,
свободи чи інтереси сторін чи інших
осіб, сторони примирилися добровільно,
обвинувачена може виконати взяті на
себе за угодою зобов'язання, фактичні
підстави для визнання винуватості
наявні, узгоджена міра покарання
відповідає загальним засадам
призначення покарання, визначених ст. 65
КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до
висновку, що укладена між законним
представником потерпілої ОСОБА_2 та
обвинуваченою ОСОБА_3 угода про
примирення підлягає затвердженню.

Речові докази та судові витрати у
провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Угоду про примирення від 19 грудня 2013
року, укладену у кримінальному
провадженні, внесеному в Єдиний реєстр
досудових розслідувань за №0000001
від 20.11.2012 р. між законним представником
неповнолітньої потерпілої ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 та обвинуваченою ОСОБА_3 -
затвердити.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та
призначити їй покарання у виді штрафу
в розмірі 50 (п'ятдесяти)
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що становить 850 (вісімсот
п'ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області протягом 30
(тридцяти) днів з моменту проголошення
з підстав, передбачених ст. 394 КПК
України.

Суддя:
Н. В. Бобкова