Ухвала

іменем україни

25 травня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_5,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на вирок Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2015 року щодо ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

Указаним вироком, залишеним без зміни апеляційним судом,

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Новояворівська Яворівського району Львівської області та мешканку АДРЕСА_1, громадянку України, неодноразово судиму, востаннє - за вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 10 березня 2011 року за ч. 1 ст. 185 КК,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки та покладено на неї обов'язки, передбачені пунктами 2-4 ч. 1 ст. 76 КК.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що вона 06 червня 2014 року близько 23.30 год., заходячись у стані алкогольного сп'яніння в будинку АДРЕСА_1, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно вдарила ножем ОСОБА_2 в грудну клітину, заподіявши потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості і правильності кваліфікації дій засудженої, просить скасувати судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв'язку з м'якістю призначеного засудженій покарання, оскільки вважає, що ОСОБА_1 безпідставно було звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно зі ст. 75 КК, про що наводить відповідні доводи.

Розглянувши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до ст. 65 КК суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з вимогами ст. 75 КК в разі, якщо суд при призначенні покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п'яти років, враховуючи ступінь тяжкості злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні ОСОБА_1 покарання місцевий суд врахував характер та ступінь тяжкості скоєного злочину (тяжкий), обставини його вчинення, дані про особу засудженої, яка неодноразово судима, посередньо характеризується. Разом з тим враховано судом й те, що ОСОБА_1 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, обставини, що пом'якшують покарання, - щире каяття, вчинення злочину, викликаного неправомірною поведінкою потерпілого. Крім того, судом взято до уваги показання потерпілого, який стверджував, що він перший почав сварку і бійку із засудженою, а тому не вважає її винуватою у заподіянні йому тяжких тілесних ушкоджень.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, покарання ОСОБА_1 у межах пред'явленого обвинувачення відповідає вимогам ст. 65 КК, вчиненому й особі засудженої, а рішення про звільнення від його відбування - вимогам ст. 75 КК.

Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора за доводами, аналогічними за своїм змістом доводам у касаційній скарзі, ретельно перевірив їх, дав їм належну оцінку й ухвалив рішення, яке відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Що стосується доводів прокурора про не відшкодування ОСОБА_1 потерпілому матеріальної та моральної шкоди, то вони є безпідставними, оскільки, як убачається зі змісту вироку місцевого суду, потерпілому матеріальних збитків не заподіяно і цивільний позов ним не заявлено.

Переконливих доводів про необхідність скасування судових рішень та направлення кримінального провадження на новий розгляд до суду першої інстанції в касаційній скарзі прокурора не наведено.

Таким чином, оскільки зі скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, у відкритті касаційного провадження належить відмовити згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити прокурору у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_3 ОСОБА_4

підпис) (підпис) (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_5