Справа № 642/2787/15-к,
Провадження 1кп/642/335/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Рафалівка, Володимирецького району Рівненської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2015 року приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , з метою купівлі лікарських засобів, знаходився в приміщенні аптеки розташованої за адресою м. Харків вул. Єлізарова, 179, та побачив, що у приміщенні перукарні, яка має суміжне приміщення з аптекою нікого не має а двері до неї відчинені. ОСОБА_4 зайшов до приміщення перукарні та побачив на столі жіночий клатч. Озирнувшись по сторонам та впевнившись що за ним ніхто не спостерігає у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи протиправність свого діяння, діючи з корисливих мотивів, керуючись прямим умислом на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 таємно викрав жіночий клатч (матеріальної цінності для потерпілої не представляє), що належав ОСОБА_5 , в якому знаходилися грошові кошти у сумі 330 гривень та сховав клатч під надягнену куртку, після чого втік з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду ОСОБА_5 на суму 330 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним злочину та пояснив, що 11 березня 2015 р. він з метою купівлі лікарських засобів, знаходячись в приміщенні аптеки по вул.Єлізарова, побачив в суміжному приміщенні перукарні на столі жіночу сумочку. Впевнившись що за ним ніхто не спостерігає він таємно викрав жіночу сумочку, в якому знаходилися грошові кошти у сумі 330 гривень, сховав його під надягнену куртку, та вийшов з аптеки в подальшому потратив гроші. Він добровільно відшкодував завдані збитки і потерпіла до нього претензій не має.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших до казів по справі.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, одружений, не працює, є пенсіонером, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання відповідно до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, щиро кається у вчиненому.

З врахуванням всіх даних, їх сукупності, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки у відповідності до вимог ст.76 КК України.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України. Цивільний позов та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винниму вчиненні злочинну, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік. Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміни місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до органу кримінально-виконавчої інспекції.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Речові докази: жіноча сумочка (клатч), яка знаходиться по зберігальній розписці від 14.03.2015р. у потерпілої ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили повернути останній.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1