Справа № 1 la
- 25 2008 рік. Головуючий
у 1 інстанції Проценко О.М.
190 ч.2 КК України. Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2008
року. Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:
головуючого-судді Новіцького Е.Й.,

суддів Савіних О.П.,
Коротченка В.В., з участю
прокурора Соломонова М. Г.

розглянула
в відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді кримінальну справу по апеляції засудженого ОСОБА_1 на вирок
Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 6 листопада 2007
року.

Цим вироком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця с. Знам'янка Кіровоградської області,
українця, громадянина України, не одруженого, с
середньою освітою, не
працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1, раніше судимого: - 6 лютого 2007 року по ст. 186 ч.1
КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, засуджено по
ст. 190 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, по ст.
286 ч.1 КК України до 6 місяців арешту.

На
підставі ст. 70 КК України призначено покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, у вигляді позбавлення
волі строком на 2 роки.

На
підставі ст. 71 КК України остаточно
призначено покарання, шляхом часткового
приєднання не відбутого покарання,
призначеного за попереднім вироком,
у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

ОСОБА_1
визнано винним і засуджено за те, що він
29 серпня 2006 року, приблизно о 10
годині, по АДРЕСА_1, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, керуючи автомобілем
ЗАЗ-ДЕО, державний номер НОМЕР_1, грубо порушив вимоги п.11. 2.3 (б), 13.1,
14.6 (а) Правил дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем ГАЗ-3110, через що водій автомобіля ОСОБА_2 отримав
середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Крім
того, 12 червня 2007 року, приблизно о 22 годині, на спортивному майданчику школи № 7 в с.
Знам'янка Кіровоградської області ОСОБА_1,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, повторно,
шляхом зловживання довірою,
шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном, заподіявши потерпілому ОСОБА_3 матеріальну
шкоду на суму 631 гривня.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1 просить скасувати вирок суду, направивши справу на новий судовий
розгляд, вказуючи на те, що він перебуває на диспансерному
обліку, як особа, яка страждає на наркоманію.

В доповненні до
апеляції засуджений вказує на те, що
шахрайство він не вчинював.

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_1, який підтримав апеляцію, думку прокурора, який вважав апеляцію безпідставною, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції колегія суддів вважає,
що вона задоволенню не підлягає.

При
розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 свою вину в вчиненні
злочину, передбаченого ст.
286 ч.1 КК України визнав повністю,
але відмовився від дачі показів на підставі ст. 63
Конституції України.

Свою
вину у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 190 ч.2 КК
України ОСОБА_1 не визнав і пояснював,
що потерпілий ОСОБА_3 на його прохання дав свій мобільний телефон. Після
розмови він хотів повернути телефон, але
потерпілий кудись пішов. В той же день він віддав мобільний телефон потерпілого
під заставу ОСОБА_4 за 30 гривень і повернув його тільки на третій день.

Незважаючи
на часткове визнання своєї вини ОСОБА_1 його вина у вчиненні злочинів, за які його засуджено, повністю підтверджується сукупністю зібраних
по справі доказів.

При
досудовому слідстві ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочинів визнавав повністю і
давав детальні, послідовні пояснення про
обставини їх вчинення, які повністю
узгоджуються між собою та іншими доказами по справі.

Потерпілий
ОСОБА_3 давав пояснення про те, що 12
червня 2007 року до нього підійшов ОСОБА_1 і попросив мобільний телефон щоб
терміново подзвонити, він дав ОСОБА_1
свій мобільний телефон, після чого Хомич
пішов і телефон не повернув. Він ходив до ОСОБА_1 додому, але його не було, телефон Хомич повернув лише через 2 дні.

Свідок
ОСОБА_5 пояснювала, що 12.06.2007 року
від сина ОСОБА_3 їй стало відомо, що він
дав ОСОБА_1 телефон подзвонити, але той
телефон не повернув. Наступного дня вона з сином пішли додому до ОСОБА_1, але його вдома не було, тоді вона звернулась до міліції, через 2 дні батько ОСОБА_1 повернув телефон
сина.

Свідок
ОСОБА_4 суду пояснив, що на початку літа
2007 року до нього додому прийшов ОСОБА_1,
який перебував у стані алкогольного сп'яніння, який попросив у нього 30 гривень і
запропонував в залог мобільний телефон,
на що він погодився. Через два дні до нього прийшов ОСОБА_1, віддав йому 30 гривень і забрав мобільний
телефон.

Також, вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, які містяться в протоколі огляду місця
події, протоколі огляду предметів
злочину, довідках про їх вартість,

Дослідивши
докази по справі в повному обсязі,
надавши критичну оцінку показам ОСОБА_1,
суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про винність ОСОБА_1 у
вчиненні злочинів, передбачених ст.
ст. 190 ч.2, 286 ч.1 КК України.

Призначаючи
покарання суд в повній мірі врахував, що
ОСОБА_1 негативно характеризується, має
непогашену судимість і вчинив новий злочин в стані алкогольного сп'яніння під
час призначеного йому іспитового строку,
тому колегія суддів не знаходить підстав для пом'якшення призначеного
засудженому покарання.

Разом з
тим, суд першої інстанції допустив
технічну помилку при призначенні остаточного покарання, так як ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений
ст. 286 ч.1 КК України 29.08.2006 року,
тобто до його засудження вироком Знам'янського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 26.02.2007 року по
ст. 186 ч.2 КК України, тому покарання за вчинення цього злочину повинно
бути призначено за сукупністю злочинів відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України, після чого остаточне покарання за вчинення
злочину 12.06.2007 року повинно бути призначено за сукупністю вироків за ст. 71 КК України.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок
Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 6 листопада 2007
року відносно ОСОБА_1 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_1
засудженим по ст. 286 ч.1 КК України до
6 місяців арешту.

На
підставі ст. 70 ч.4 КК України
призначити ОСОБА_1 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, у вигляді позбавлення
волі строком на 2 роки.

Вважати
ОСОБА_1 засудженим за ст. 190 ч.2 КК України до 2 років позбавлення
волі.

На
підставі ст. 71 КК України остаточно
призначити ОСОБА_1 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого
покарання, призначеного за попереднім
вироком, у вигляді позбавлення волі
строком на 2 роки 6 місяців.

В решті
вирок залишити без змін.