Справа №592/3842/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/393/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001404, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 травня 2015 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, селище Нові-Баси, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, без постійного місця проживання, раніше неодноразово судимого, останнього разу 10.02.2015 року Зарічним районним судом м. Суми за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій він посилаючись на суворість призначеного йому покарання, просить його пом`якшити або замінити на обмеження волі.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначено покарання за цим законом у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання, частково приєднано невідбуте покрання за попереднім вироком Зарічного районного суду м. Суми від 10.02.2015 року, та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати в сумі 491 грн. 04 коп. на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 , не заперечуючи доведеність його вини у скоєному, вважає, що за наявності пом`якшуючих обставин, суд мав призначити йому більш м`яке покарання. Тому апелянт просить переглянути вирок суду щодо нього, врахувавши при цьому, його щире каяття.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що 11 листопада 2014 року, близько 15.00 год., перебуваючи біля о. Дуровщина, зі сторони вул. Глінки в м. Суми, знайшов поліетиленовий пакет у якому знаходилися патрони та забрав їх собі, які у подальшому переніс та заховав, точного місця встановити не видалося можливим, та став незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу.

02 березня 2015 року о 12.25 год. працівниками міліції у сквері відпочинку, який розташований по вул. Пролетарській у м. Суми, під час огляду ОСОБА_7 було виявлено та вилучено: один гвинтівковий патрон призначений до нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм; один проміжний патрон призначений до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм; двадцять гвинтівкових патронів кільцевого запалення призначені до нарізної мисливської вогнепальної зброї калібру 5,6 мм., які згідно висновку балістичної експертизи № 74 від 03.03.2015 є бойовими припасами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив пом`якшити призначене йому покарання, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з наданих матеріалів, кримінальне провадження розглядалось відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, і доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_7 про надмірну суворість призначеного йому покарання, то на думку колегії суддів, вони є необґрунтованими.

Згідно з вимогами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Ці вимоги закону судом дотримані в повному обсязі і обґрунтовано викладені у вироку, де, належним чином, було враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, обставинами, що пом`якшують покарання судом обґрунтовано визнано щире каяття у скоєному та сприяння органам досудового розслідування і суду у розкритті злочину, тобто належним чином враховано й ті обставини, на які посилається обвинувачений в поданій апеляційній скарзі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 4-х позбавлення волі є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Підстав вважати призначене покарання несправедливим внаслідок суворості, не вбачається.

Що стосується вимоги обвинуваченого призначити йому покарання менше ніж чотири роки позбавлення волі, або замінити вид покарання з позбавлення волі на обмеження волі, то колегія суддів зазначає, що такі вимоги не можуть бути задоволені виходячи з наступного.

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив новий злочин після ухвалення вироку Зарічним районним судом 10.02.2015 року, яким його було засуджено до покарання у виді 3-х років позбавлення волі. Тому остаточне покарання до відбуття обвинуваченому ОСОБА_7 у виді 4-х років позбавлення волі Ковпаківський районний суд 07.05.2015 року на законний підставах призначив за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків, яка передбачає, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання призначеного за новий злочин та від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення покарання чи його заміну на обмеження волі та задоволення поданої апеляційної скарги.

Разом з тим, колегія суддів в ході апеляційного перегляду встановила, що суд першої інстанції, вирішуючи у вироку питання про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 за проведення експертизи, процесуальних витрат, допустив помилку, зазначивши, про стягнення коштів на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру.

Так, ч. 2 ст.124 КПК України, передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне, відповідно до п.4 ч.1 ст. 408 КПК України, змінити вирок в частині відшкодування процесуальних витрат, та ці витрати стягнути з обвинуваченого на користь держави, а не експертної установи, оскільки така зміна не погіршує становища обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині відшкодування процесуальних витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення балістичної експертизи у сумі 491 грн 04 коп.

В решті вирок суду щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4