Справа №1-63/07
ПОСТАНОВА

6 липня 2007 року Борщівський районний
суд Тернопільської області

в
складі: головуючого П.В. ЧИР

при
секретарі Т.І.
Кушнір

з участю
прокурора В.І.
Маржана

адвоката ОСОБА_1

представника
потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Борщеві кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, родженки і жительки
АДРЕСА_1, українки, громадянки України, освіта середня, непрацюючої, не
судимої, у вчиненні злочину передбаченого
ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що вона
народила сина ОСОБА_4 і в період з дня народження дитини,ІНФОРМАЦІЯ_2 по липень
2004 року доглядала та виховувала дитину. В липні 2004 року ОСОБА_3 залишила
свого сина в будинку батьків в с. Іванків Борщівського району, а сама покинула
місце проживання та виїхала в м. Олександрію Кіровоградської області. Починаючи
з липня 2004 року по 9 травня 2007 року ОСОБА_3 діючи умисно, ухилялася від виконання
батьківських обов'язків, не утримувала неповнолітнього сина, не забезпечувала
продуктами харчування, одягом. Крім цього ОСОБА_3 не оформила допомогу на
утримання дитини, яка передбачена чинним законодавством, взагалі не піклувалася
життям та вихованням сина, не давала коштів на його лікування та відпочинок.
Залишивши сина своїй матері ОСОБА_5 вона не навідувала сина зовсім, не
створювала належні умови для його проживання та виховання.

В судовому засіданні прокурор вважає, що по справі не
правильно і не повністю встановлено всі фактичні дані, зокрема не встановлено
дату виїзду ОСОБА_3 в м. Олександрію та час її перебування біля дитини, тобто
не встановлено тривалість її ухилення від утримання дитини. Прокурор заявив
клопотання, що справу неможливо закінчити без встановлення всіх фактичних даних
і вважає, що такі докази слід зібрати шляхом дачі доручення і зобов'язати орган
досудового слідства: 1. витребувати медичні документи про перебування ОСОБА_4
на лікуванні в Борщівській ЦРЛ за 2004 рік; 2. встановити і опитати осіб, під
наглядом яких лікувався ОСОБА_4 і чи перебувала з ним мама ОСОБА_3; 3. опитати
головного педіатра Борщівського району; 4. витребувати матеріали перевірки умов
проживання ОСОБА_4 з служби в справах неповнолітніх за 2004-2005 роки.

Адвокат ОСОБА_1, підсудна ОСОБА_3, представник потерпілого ОСОБА_5
вважають, що дійсно без зібрання
додаткових доказів справу розглянути неможливо.

Суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення і
справу неможливо закінчити розглядом, так як досудовим слідством неповно І
неправильно встановлено всі обставини справи, а судовим дорученням на виконання
певних слідчих дій неможливо усунути цю неповноту та неправильність і тому
справу слід повернути на додаткове розслідування виходячи з наступного.

Так, відповідно до глави 35 КПК України у справах про злочини передбачені
ст. 164 КК України, органи дізнання не пізніш як у десятиденний строк
встановлюють обставини вчиненого злочину і особу правопорушника, одержують
пояснення від правопорушника, очевидців та інших осіб, витребовують довідку про
наявність або відсутність у нього судимості, характеристику та інші матеріали,
які мають значення для розгляду справи в суді. Про
обставини вчиненого злочину
складається протокол, який
затверджується

начальником органу дізнання,
після чого всі матеріали пред'являються правопорушнику для

ознайомлення і протокол направляється прокурору. Прокурор виносить
постанову про

порушення кримінальної справи, вирішує питання про запобіжний захід і
складає

обвинувальний висновок та
направляє справу до
суду або повертає
матеріали для

провадження
досудового слідства.

Дана кримінальна справа була порушена прокурором Борщівського району на
підставі матеріалів перевірки проведеної прокуратурою району без додержання
вимог глави 35 КГОС України, а пояснення у ОСОБА_6 взагалі не відбиралися.

Згідно постанови про порушення кримінальної справи від 23 березня 2007 року
ОСОБА_3 злісно ухиляється від утримання неповнолітньої дитини з липня 2004 року
по даний час, тобто по 23 березня 2007 року, а обвинувачення пред'явлено, що
злісно ухилялася по 9 травня 2007 року.

Згідно з роз'ясненнями, які дано в постанові Пленуму
Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року № 2 « Про практику застосування
судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на
додаткове розслідування» досудове слідство визнається неповним, якщо під час
його провадження всупереч вимогам ст. ст. 22, 64 КПК України не були досліджені
або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне
значення для правильного вирішення справи.

Так, в судовому засіданні представник потерпілого
ОСОБА_4, ОСОБА_5, пояснила, що її дочка ОСОБА_3 після народження дитини прийшла
проживати в її господарство. В них дуже велика сімя і живуть бідно. Дочка не
мала будь яких коштів і немаючи паспорта не могла отримувати допомогу та
написала заяву щоб дитину помістили в дитячий будинок до віку чотирьох років.
Іванківська сільська рада відправляла дитину, однак її не прийняли, а коли
приходили знову щоб відправити то вона з чоловіком сказали, що будуть
утримувати дитину самі і не віддали в дитячий будинок. Дочки на той час вже не
було, так як виїхала з співжителем в м. Олександрію Кіровоградської області,
звідки постійно дзвонила, писала листи, цікавилася здоровям дитини. Коштів
дочка не давала тому, що ніде не працювала, а вона мала доходи і за їх згодою
утримувала дитину. Коли дочка була вдома то займалася доглядом за дитиною,
однак не може точно сказати коли саме дочка виїхала, так як не пам'ятає, але
знає точно, що взимку з 2004 на 2005 рік дитина хворіла і перебувала в лікарні
і дочка ОСОБА_3 знаходилася біля нього. Коли дочка приїжджала додому то її
батько, ОСОБА_7, виганяв з дому і вона з спів жителем ночувала по сусідах. Домовленість
була, що як тільки дочка знайде роботу вона сина забирає.

В своїх поясненнях (а.с. 5) і протягом досудового слідства ОСОБА_5
пояснювала, що дочка покинула дитину на неї і не надавала утримання та не
цікавилася його вихованням.

В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що всі пояснення на досудовому
слідстві невірні і записані не з її слів. Пояснення на стор. 5 вона не давала,
в прокуратурі Борщівського району не була і помічника прокурора ОСОБА_8
побачила тільки в судовому засіданні. Підписи під поясненнями її і вона їх
ставила тоді коли приходив дільничний інспектор, але там записано неправду.

Підсудна ОСОБА_3 вину у вчиненому визнала, однак в своїх поясненнях
фактично заперечила злісне ухилення від утримання дитини, а пояснила, що через
важке матеріальне становище звернулася з заявою до Іванківської сільської ради
про поміщення дитини в дитячий будинок до чотирьох років. Дитину відвозили,
однак не прийняли через відсутність щеплень, а мали відправити пізніше. З
дозволу мами вона виїхала в м. Олександрію, коли саме не пам'ятає, але взимку з
2004 на 2005 року перебувала з дитиною в Борщівській ЦРЛ. Протягом цього часу
немає ніяких доходів, так як не може влаштуватися на роботу. Постійно дзвонила
до мами, листувалися і була проінформована про дитину. Коли приїжджала то
доглядала за дитиною, але батько постійно виганяв з дому і не могла довго
затримуватися. В даний час хоче забрати дитину з собою.

Свідок ОСОБА_7 дав суду покази, що дочка, ОСОБА_3, не займалася доглядом за
дитиною і виїхала в м. Олександрію, але коли пригадати не може. Дитину повинні
були забрати в дитячий будинок, але вони з дружиною вирішили залишити її в
себе. Дочка не допомагала утримувати дитину так як ніде не працювала і коли
приїжджала то треба було утримувати і її.

Свідок ОСОБА_9 дав суду покази, що він працює сільським
головою Іванківської сільської ради. Сімя ОСОБА_3 є багатодітною і проживає
дуже бідно, в незадовільних умовах. Після народження дитини в ОСОБА_10 надійшла
інформація від медсестри, що ОСОБА_7 поскаржився на дочку, що вона залишає
дитину і йде з дому на тривалий час. На місце виходила комісія і встановила, що
дитина утримується в незадовільних умовах. ОСОБА_10 пояснювала що в неї важке
матеріальне становище і їй запропонували передати дитину в дитячий будинок і вона
погодившись, написала письмову заяву. 17 вересня 2004 року виконком сільської
ради прийняв рішення і задовольнив заяву та направив ОСОБА_4 в Тернопільський
будинок дитини до 4- х річного віку. Дитину відвозили разом з мамою, однак не
прийняли через відсутність щеплень. ОСОБА_10 не виїхала в липні 2004 року, так
як вона була з дитиною і восени 2004 року, і цілу зиму вона була з дитиною в
лікарні. Вона виїхала навесні 2005 року і коли хотіли виконати рішення
виконкому і відправити дитину в будинок дитини, то бабуся дитини сказала, що
вона не віддасть, а буде сама доглядати.

В показах ОСОБА_9на досудовому слідстві записано, що ОСОБА_10 після
народження дитини була тільки місяць, а потім виїхала, де була біля року часу.
Приїхала побула декілька днів і знову поїхала.

ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що таких показів на
досудовому слідстві вія не давав і вони є неправильні.

До справи долучено ксерокопію рішення виконкому Іванківської сільської ради
від 17 вересня 2004 року з якого видно, що виконком розглянув заяву ОСОБА_6 про
направлення дитини в дитячий будинок у зв'язку з важким матеріальним становищем
і виконком задовольнив таку заяву.

Органом досудового слідства дане рішення взагалі не досліджувалося і не
перевірявся факт відправлення дитини в дитячий будинок, відмови в її поміщенні
і залишення дитини з бабусею.

Досудовим слідством не перевірено та не дано оцінки показам підсудної,
представника потерпілого про її матеріальне становище і що вона не
забезпечувала свою дитину матеріально
вимушено, по незалежних від неї причинах.

Крім цього досудовим слідством не встановлено з якого часу ОСОБА_10 не
проживала з дитиною та з якого часу злісно ухилялася від її утримання і це не
можливо встановити в судовому засіданні, так як всі покази суперечливі, а
усунути розбіжності можна тільки при дослідженні нових доказів і, як вказав
прокурор, при встановленні осіб, які зможуть підтвердити певні факти.

Суд вважає, що досудовим слідством не всі обставини по справі було
досліджено, а деякі поверхово і однобічно.

Враховуючи наведене суд вважає, що справу слід повернути для проведення
додаткового розслідування, під час якого необхідно дослідити до якого часу
ОСОБА_3 проживала з дитиною і чи ухилялася від утримання дитини в цей період;
коли саме залишила дитину, де проживала, в яких умовах, її матеріальне
становище і чи не було ухилення вимушеним; перевірити покази підсудної,
представника потерпілого про те що ОСОБА_7 виганяв з дому ОСОБА_3 і вона
вимушена була виїжджати; усунути протиріччя в наведених показах; провести інші слідчі
дії необхідні для повного, всебічного і об'єктивного розслідування справи.

Керуючись ст.
281 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1
ст.164КК України направити прокурору Борщівського району для проведення додаткового
розслідування.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання постановою законної

сили залишити підписку про невиїзд.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного
суду Тернопільської області

через Борщівський районний суд протягом семи діб