АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №11-51 /2007 року Головуючий у першій інстанції
Категорія: ст.ст. 115 ч. 1 суддя: Галагуза В.В.
КК України Доповідач апеляційного суду
суддя Губа О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2007
року колегія суддів судової палати
у кримінальних справах

апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючого: Карпія В.М.

суддів: Маркової
Т.О., Губи
О.О.

за участю прокурора: Кириленка Є.В.

потерпілої: ОСОБА_9

засудженого: ОСОБА_1

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну

справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1 та його захисника

ОСОБА_2 на вирок Центрального
районного суду м. Миколаєва від 4

квітня 2006 року, яким
засуджено:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з вищою освітою,
холостого, працюючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого по АДРЕСА_1, не судимого в
силу ст. 89 КК
України,

- за ст. 115 ч. 1 КК України на 10 років
позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину
за наступних підстав.

8 березня 2005 року приблизно о
21 годині ОСОБА_1 в
стані алкогольного сп'яніння в барі ІНФОРМАЦІЯ_3, розташованого на перехресті
АДРЕСА_2, зустрів ОСОБА_3, з якою раніше проживав разом. В подальшому вони
разом вийшли на вулицю, де ОСОБА_1 почав ображати ОСОБА_3 та вимагати від неї
повернення боргу. В цей час з бару вийшов і підійшов до вказаних осіб ОСОБА_4
(рідний брат ОСОБА_3). Між ними трьома виникла сварка, в ході якої ОСОБА_1
наніс кулаком ОСОБА_4 удар в обличчя. До них в цей час вийшов знайомий ОСОБА_4 - ОСОБА_5, який
відтягнув в сторону ОСОБА_1 і наніс йому декілька ударів по спині. Конфлікт між
даними особами був припинений відвідувачами бару. ОСОБА_1 повернувся до бару,
забрав свої речі і вийшов на вулицю.

Там він знову вчинив бійку
з ОСОБА_5 і ОСОБА_4, в процесі якої наніс удар головою в обличчя
ОСОБА_5. Після отриманого удару ОСОБА_5
відійшов в сторону. ОСОБА_1 продовжив бійку з ОСОБА_4. В процесі бійки у
ОСОБА_1 виник умисел, направлений на вбивство ОСОБА_4.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на
позбавлення життя, ОСОБА_1 ножем, якого мав при собі, наніс ОСОБА_4 2 удари: в ліву та
праву частини грудної клітини. Внаслідок отриманих ножових поранень ОСОБА_4
помер на місці події.

В апеляції та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду
скасувати, кваліфікувати його дії за ст. 118
КК України. В той же час просить вирок суду скасувати, а справу повернути
на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Вказує на неповноту та
односторонність досудового і судового слідства, а також на не відповідність
висновків суду фактичним обставинам справи. Посилається, що його били декілька
осіб і він вимушений був захищатися. За таких обставин, вважає, що вбивство
ОСОБА_4 вчинив не умисно, а при перевищенні меж необхідної оборони. Спростовує
висновки експерта відносно тілесних ушкоджень, які були у нього на обличчі та
голові, вважаючи їх сфальсифікованими. Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 на досудовому слідстві підтверджують наявність у нього тілесних
ушкоджень На думку апелянта, судом необгрунтовано відмовлено в клопотанні про
виклик в судове засідання додаткового свідка ОСОБА_8 та інших працівників
міліції відносно тілесних ушкоджень при його затриманні. Апелянт зазначає, що
внаслідок отриманих тілесних ушкоджень погіршався його стан здоров'я. Крім
того, на думку апелянта, судово-медична експертиза трупу ОСОБА_4 проведена
неналежним чином. Також, апелянт посилається на необгрунтованність відмови в
призначенні судово-психіатричної експертизи за його клопотанням і на порушення
вимог ст. 273 КПК
України при вирішенні цього питання. Наведена обставина, на думку апелянта,
порушило його право на захист. Також посилається на порушення кримінально - процесуального
закону, а саме ст.ст. 87,
87-1, 88 КПК України. Крім того, на думку апелянта, суд розглянув
зауваження на протокол судового засідання неналежним чином.

В той же час просить при призначенні йому покарання
врахувати, що він є єдиним годувальником, має на утриманні неповнолітню дочку,
матір, 1935 року
народження, та стан здоров'я останньої.

В апеляції захисник ОСОБА_2, посилаючись на неправильну судом оцінку
доказів, просить вирок відносно засудженого ОСОБА_1 змінити, перекваліфікувати
його дії на ст. 118 КК
України, призначити покарання по цій статті та звільнити з-під варти.
Посилається, що засуджений наніс ОСОБА_4 удари ножем не навмисно, а захищаючись
при перевищенні меж необхідної оборони. На думку апелянта, саме ОСОБА_4 затіяв
бійку в зв'язку з неправомірними діями ОСОБА_1 відносно сестри ОСОБА_4 - ОСОБА_3 В ході
бійки ОСОБА_1 наносились удари не тільки ОСОБА_5, але і ОСОБА_4, про що
свідчать висновки судово-медичного обстеження. Оскільки, на думку апелянта,
мало місце побиття ОСОБА_1 двічі: ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а тому дії ОСОБА_4 щодо
ОСОБА_1 викликали неправомірний захист останнього.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_1, який підтримав
свою апеляцію, просив скасувати вирок, а справу направити на новий судовий
розгляд, заперечення потерпілої ОСОБА_9 відносно апеляції ОСОБА_1, думку
прокурора Кириленка Є.В. про залишення апеляції засудженого без задоволення,
вивчивши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції, колегія
судців не вбачає підстав для її задоволення.

Висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні злочинних дій за обставин,
зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений
сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, аналіз яких суд дав у
вироку, і цей висновок є обгрунтованим.

Доводи засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 за ст.
115 ч. 1 КК України засуджений необгрунтовано, оскільки вчинив вбивство ОСОБА_4
при перевищенні меж необхідної оборони, є безпідставними.

Так, із пояснень ОСОБА_1 у судовому засіданні вбачається, що 08.03.2005
року він знаходився в барі ІНФОРМАЦІЯ_3, де зустрів ОСОБА_3, з якою раніше
проживав. З нею виник конфлікт із-за грошей, в якій втрутився брат ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 Потім в це трутився і хлопець з компанії ОСОБА_3 Йому були спричинені
тілесні ушкодження. В ході бійки згадав про ніж, якого мав при собі, дістав
його і почав ним розмахувати в бік нападаючих. Припускає, що при цьому міг
нанести удари ОСОБА_4, або той сам наткнувся на ніж, яким він розмахував.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що
ОСОБА_1 раніше проживав з її дочкою, постійно ревнував її. На
цьому ґрунті у них постійно були конфлікти, в ході яких ОСОБА_1 бив дочку. В
подальшому вони розталися, але ОСОБА_1 неодноразово зустрічався з дочкою, хотів
з нею помиритися. Якось дочка повідомила їй, що ОСОБА_1 казав, чи не боїться
вона за свого брата.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_5,
ОСОБА_3 підтвердили, що 08,03.2005
року біля бару ІНФОРМАЦІЯ_3 саме ОСОБА_1 наніс ОСОБА_4 ножем удари.

Крім того, свідок ОСОБА_5 пояснив, що біля бару між ОСОБА_1 і ОСОБА_5
виникла бійка. Він, розтягнув їх в сторони, і наніс удари ОСОБА_1 Після
того ОСОБА_1 забіг у бар. Вийшов звідти одягнутий в куртку. Відразу наніс йому
удар головою в обличчя, в результаті чого побігла кров. Він відійшов убік. З
ОСОБА_1 в цей час бився тільки ОСОБА_4 Почув крик, що у ОСОБА_1 ніж. І відразу
ОСОБА_1 почав тікати. Зі слів ОСОБА_4 йому відомо, що ОСОБА_1 наніс ОСОБА_4 удари ножем. Сам він цього не бачив.

Факт нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень підтверджується висновком судово-медичного
дослідження (обстеження) № 396 від 11.03.2005 року (ах. 27).

Також свідок ОСОБА_10 бачив бійку між двома хлопцями, яку він з іншими
відвідувачами бару розборонив. Через деякий час хлопець, одягнутий в чорну
куртку, який бився, підійшов до іншого хлопця і почав його знову бити. Він
знову розборонив їх. В цей же час в руці хлопця, який почав бійку в другий раз,
побачив ніж, попередив про це. Між хлопцями знову
почалася бійка і хлопець, одягнутий в чорну куртку, почав розмахувати ножем.
Після цього до нього підійшов хлопець, повідомив, що його підрізали і почав
втрачати свідомість.

А з пояснень свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні
вбачається, що 08.03.2005
року увечері на вул. Комсомольській в м. Миколаєві зустрів свого батька
ОСОБА_1, який запропонував обмінятися куртками і шапками, що вони і зробили.
Йому невідомо в зв'язку з чим батько запропонував це. бачив, що батько був дуже
схвильований.

Про обмін куртками і шапками з сином 08.03.2006 року не
заперечував в судовому засіданні і сам ОСОБА_1

А з висновків судово-медичної експертизи речових доказів № 72 від 13.04.2005 року
підтверджується, що на куртці ОСОБА_1 виявлено кров, походження якої не
виключається від потерпілого ОСОБА_4 (а.с. 66-71).

Крім того, свідок ОСОБА_3 пояснила, що 08.03.2005 року в барі вона
зустріла ОСОБА_1, який в процесі спілкування з нею наносив їй образи, хапав за
руки, вимагав повернення боргу. ОСОБА_4 - її брат вступився за неї.

З висновків судово-медичної експертизи № 491 від
09.03.2005 року (а.с. 47-50), вбачається, що смерть ОСОБА_4 настала в
результаті 2 -х проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини, з
пошкодженням легень і серця, які потягли за собою внутріплевральну кровотечу і
тампонаду серцевої сорочки кров'ю. Наведені тілесні ушкодження утворилися в
результаті дії плаского колюче-ріжучого предмету типа клинка ножа.

В судовому
засіданні експерти Саніна В.В.
та Трюхан С.В. пояснили, що в
результаті відмашистих рухів досліджувані тілесні ушкодження на трупі
ОСОБА_4 утворитися не могли.

Крім того, експерт Трюхан С.В. пояснив, що з урахуванням каналів ран, вони
утворилися від направлених з зусиллям 2
горизонтальних ударів. Експерт спростовує пояснення ОСОБА_1, що той наніс
ОСОБА_4 ножеві поранення в ході
самооборони, і пояснив, що за таких обставин, на які вказує ОСОБА_1,
характер ран у ОСОБА_4 був би інший і рани не мали такої глибини - 14 та 15 см.

Також ці пояснення експертів спростовують і твердження ОСОБА_1 про те, що
ОСОБА_4 міг сам наткнутися на ніж в той час, коли ОСОБА_1 розмахував ножем убік
нападаючих, оскільки потерпілий не міг отримати ті тілесні ушкодження, які
описані в акті судово-медичної експертизи, за тих обставин, на які вказує
ОСОБА_1

Крім того, також спростовуються твердження ОСОБА_1 про нанесення йому
ОСОБА_5, ОСОБА_5 та іншими особами численних тілесних ушкоджень. Так, з
висновку судово-медичного дослідження (обстеження) № Д-20 від 11.03.2005 року
(а.с. 25) вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено тільки пошкодження у виді садна в
області верхньої губи справа. Будь-яких слідів, які б вказували на боротьбу або
самооборону, не виявлено. До того ж, в СІЗО м. Миколаєва при огляді ОСОБА_1
наявних тілесних ушкоджень не виявлено.

Наведеним вище доказам в сукупності з іншими доказами у справі суд дав
належну оцінку і дійшов правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні
злочинних дій, за які він засуджений.

Про те, що умисел ОСОБА_1 був направлений на позбавлення життя ОСОБА_4
свідчить характер його дій, оскільки ОСОБА_1 наніс ОСОБА_4 2 удари в життєво
важливий орган - грудну
клітину, від чого той помер на місці. У ОСОБА_1 не було необхідності
застосовувати ніж, оскільки цього не потребували, перш за все, обставини події
і в цьому не було необхідності. Тому підстав розцінювати дії ОСОБА_1, як такі,
що вчинені при перевищенні меж необхідної оборони, немає.

Таким чином, суд дійшов правильного висновку про наявність у ОСОБА_1 умислу
на заподіяння смерті ОСОБА_4 і належним чином кваліфікував його дії за ст. 115 ч. 1 КК України.

Що стосується посилання у апеляції ОСОБА_1 на однобічність судового
слідства у справі, то воно є безпідставним, оскільки як видно із протоколу
судового засідання, суд дослідив усі обставини, з'ясування яких могло мати
істотне значення для правильного вирішення справи.

Твердження ОСОБА_1, що суд необгрунтовано відмовив у задоволенні його
клопотання про призначення судово-психіатричної еспертизи, є безпідставним,
оскільки судом це клопотання розглянуто по суті.
Крім того, в справі нема даних про те, що засуджений страждає будь-якими психічними захворюваннями (довідка
Миколаївської обласної психіатричної
лікарні № 1 від 29.03.2005 року - а.с. 126).

Крім того, твердження ОСОБА_1 про необгрунтованність
висновків судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_4 і судово-медичного дослідження (обстеження) щодо ОСОБА_1
також є безпідставними. Так, наведені вище висновки судово-медичної експертизи
трупу ОСОБА_4 і судово-медичного дослідження (обстеження) щодо ОСОБА_1
узгоджуються з доказами, перевіреними в судовому засіданні, а також з поясненнями експертів Саніної В.В. та Трюхана С.В.
Даних про те, що стан здоров'я ОСОБА_1 погіршився внаслідок отриманих ним тілесних ушкоджень 08.03.2005 року,
по справі відсутні.

Також безпідставні твердження ОСОБА_1 щодо
порушень вимог ст.ст. 87, 87-1, 88 КПК України, оскільки в справі є
належним чином оформлений протокол судового засідання, зауваження на який судом
розглянуто згідно вимог КПК України.
Судовий процес за клопотанням ОСОБА_1 фіксувався за допомогою
звукозаписувального технічного засобу. Проте, при відтворенні технічного запису
судового процесу частина запису з
технічних причин не відтворилася, що не порушує його право на захист і не є підставою скасування вироку з цього
приводу.

Призначаючи покарання засудженому ОСОБА_1 суд,
відповідно до вимог ст. 65, 66, 67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину,
який відноситься до особливо тяжких, та дані про особу засудженого, в тому числі позитивну характеристику з місця роботи, стан здоров'я,
а також каяття засудженого у вчиненому.

Підстав для перекваліфікації дій засудженого з мотивів,
викладених в апеляції, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без
задоволення, вирок Центрального районного суду
м. Миколаєва від 4 квітня 2006 року щодо ОСОБА_1 -
без змін.