В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2012 Справа №1-928/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

при секретарі Сеник В.Г.

з участю прокурора Гульовської О.Г.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Тернополі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.В.Ходачків Козівського району Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, жителя АДРЕСА_1, раніше судимого:

1). 16 січня 2001 року Козівським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) на 3 роки та 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, звільненого 29 січня 2003 року за постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 15 днів;

2). 07 грудня 2005 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі, ч.2 ст.190 КК України на 2 роки позбавлення волі, ст.353 КК України на 2 роки обмеження волі, на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_2 визначено 4 роки позбавлення волі;

3). 23 лютого 2006 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України на 4 роки 4 місяці позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів до даного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 07 грудня 2005 року і остаточно ОСОБА_2 визначено 4 роки 6 місців позбавлення волі, звільненого за постановою Краснолучського міського суду Луганської області від 03 жовтня 2008 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 12 днів,

за ч.1 ст.296, ч.1 ст.122, ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2011 року близько 20 год. 30 хв. у підсудного ОСОБА_2, який перебував поблизу магазину «Нізон», що по вул.Живова у м.Тернополі, виник злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, реалізовуючи який він тоді ж і в тому ж місці підійшов до ОСОБА_3, який в той момент знаходився біля вищевказаного магазину, після чого, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, виражаючись нецензурною лексикою, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у насильстві із заподіянням тілесних ушкоджень, безпричинно наніс ОСОБА_3 удар рукою в голову, в результаті чого він впав на асфальтно-бетонне покриття, після чого ОСОБА_2, продовжуючи свої хуліганські дії, умисно наніс ОСОБА_3 декілька ударів ногою в обличчя, в результаті чого потерпілому ОСОБА_3 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді лінійного перелому потиличної кістки справа та закритого перелому лівої половини тіла нижньої щелепи, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Крім цього, в результаті злочинної діяльності ОСОБА_2 було завдано значної шкоди громадському порядку, а також спричинено шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_3, наданим йому Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканність.

Крім цього, 15 листопада 2011 року близько 02 год. у підсудного ОСОБА_2, який перебував на АДРЕСА_2, виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який він тоді ж і в тому місці, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає та він не буде помічений сторонніми особами, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу із автомобіля ВАЗ 2101, який був припаркований у дворі будинку АДРЕСА_2 таємно викрав акумуляторну батарею торгової марки «ISTA POWER OPTIMAL 6 СТ-60Е» 60 А вартістю 250 грн. та автомагнітолу торгової марки «Sony CDX-GT29» вартістю 200 грн. та з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 шкоду на суму 450 грн.

В продовження своєї злочинної діяльності у підсудного ОСОБА_2 16 листопада 2011 року близько 03 год., коли він перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який він тоді ж, перебуваючи на АДРЕСА_2, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає та він не буде помічений сторонніми особами, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу із автомобіля ВАЗ 21063, який був припаркований у дворі будинку АДРЕСА_2 таємно викрав акумуляторну батарею торгової марки «WESTA 6 СТ-55», 55 А, вартістю 200 грн. та з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 шкоду на вказану суму.

Допитаний як підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст.122, ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що він 07 квітня 2011 року близько 18 год. прийшов у магазин «Нізон», що по вул.Живова у м.Тернополі для того, щоб вжити алкогольні напої. Вживаючи алкогольні напої у вказаному закладі ОСОБА_2 помітив там раніше знайомих йому ОСОБА_7. ОСОБА_8 та ОСОБА_6 із якими був потерпілий ОСОБА_3, який шарпався із невідомим чоловіком. ОСОБА_2 спілкуючись із ОСОБА_6, побачив як ОСОБА_3 наніс удар кулаком в обличчя одному із невідомих людей та почав відразу втікати в напрямку приміщення видавництва «Збруч», що підсудному не сподобалось і він почав наздоганяти потерпілого, наздогнавши якого підсудний ігноруючи громадський порядок, наніс останньому удар кулаком в голову, від чого він впав на асфальтно-бетонне покриття, після чого наніс йому ще декілька ударів правою ногою в область голови. Крім цього, показав, що 15 листопада 2011 року, він, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2, побачив автомобіль марки ВАЗ 2101 зеленого кольору, дверцята якого не були зачинені на замок, із салону якого підсудний, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав автомагнітолу та відчинивши капот, викрав акумуляторну батарею, яку на наступний день близько 21 год. продав за 100 грн. водію таксі «Пілот» на автостоянці біля ТЦ «Орнава», що по вул.Живова в м.Тернополі, не повідомляючи йому про те, що дана батарея крадена. Також 16 листопада 2011 року близько 03 год., коли підсудний перебував вдома за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1, у нього виник намір піти у двори будинків та знайти автомобіль без сигналізації для того, щоб викрасти із нього акумуляторну батарею. З цією метою він, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 побачив автомобіль марки ВАЗ 2106, звідки шляхом вільного доступу, таємно викрав акумуляторну батарею, яку цього ж дня близько 09 год. продав на території центрального ринку м.Тернополя своєму знайомому на ім'я ОСОБА_9 за 150 грн., не повідомляючи при цьому йому про те, що дана акумуляторна батарея є краденою. Про вчинені ним злочини на даний час шкодує.

Підсудний ОСОБА_2, визнавши свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового слідства доказами, що її підтверджують, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з'ясувавши думку учасників процесу щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.299 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з'ясувавши при цьому, чи правильно розуміє підсудний та інші учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини підсудного ОСОБА_2 у скоєнні злочинів та кваліфікує його дії за ч.1 ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, ч.1 ч.122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я та ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2, суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, особу винного, який раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення та перевиховання не став, ніде не працює та зловживає спиртними напоями, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи підсудного, а також його позитивні характеристики за місцем проживання, та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом'якшують покарання, суд відносить повне визнання підсудним вини, щире каяття та активне сприяння в розкритті злочинів.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід призначити покарання в межах санкцій статей обвинувачення, зокрема за ч.1 ст.296 та ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі та за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на певний строк і на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки суд вважає, що з врахуванням даних про особу підсудного та фактичних обставин справи, його виправлення та перевиховання неможливі без ізоляції від суспільства.

Раніше обраний ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді взяття під варту необхідно залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст.122, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому за цими злочинами наступні покарання:

· за ч.1 ст.296 КК України - 2 (два) роки обмеження волі;

· за ч.1 ст.122 КК України - 1 (один) рік обмеження волі;

· за ч.2 ст.185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_2 визначити 2 (два) роки позбавлення волі.

Строк відбування призначеного судом ОСОБА_2 покарання рахувати з 09 грудня 2011 року.

Раніше обраний ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді взяття під варту - залишити без змін.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан