Справа № 478/2119/14-к пров. № 1-кп/478/127/2014
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
03.12.2014 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
законного представника н/обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
представника кримінальної міліції у справах дітей ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченко Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не в/зобов`язаного, не одруженого, не працюючого, не навчається, виховується у родині з одним із батьків, проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
13 серпня 2014 року громадянин ОСОБА_5 близько 23 год., який перебував в стані алкогольного сп`яніння на вул. Ленінський шлях в с. Миколаївка Казанківського району Миколаївської області, з`ясовуючи стосунки з громадянином ОСОБА_4 з приводу сварки, що виникла цього ж дня в денний час, умисно наніс потерпілому ОСОБА_4 декілька ударів кулаком руки та ногою в обличчя, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним і не заперечував того, що дійсно 13.08.2014 року близько 23 год. перебував в стані алкогольного сп`яніння і проїжджаючи на автомобілі по вул. Ленінський шлях в с. Миколаївка помітив біля двору сидячого на лавці ОСОБА_4 з яким до цього в денний час між ними виникла сварка з приводу образливого ставлення до ОСОБА_9 . Після зупинки автомобіля, підбіг до останнього та наніс йому декілька ударів кулаком руки та ногою в обличчя, після чого поїхав далі. Заявлений до нього цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної та матеріальної шкоди визнав частково, а саме в частині затрат на лікування, щиро кається.
Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 його винуватість підтверджується наступними доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_4 про те, що дійсно 13.08.2014 року в денний час, після спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_5 , з останнім виник конфлікт, а близько 23 год. коли сидів на лавці біля домоволодіння на вул. Ленінський шлях в с. Миколаївка побачив, як зупинився автомобіль і з нього вибіг ОСОБА_5 , який підбіг і почав наносити йому удари кулаком руки та ногою в обличчя. 14.08.2014 року звернувся до Казанківської ЦРЛ, а з 15.08.2014 року перебував на лікуванні у Миколаївській обласній лікарні, з діагнозом: перелом суглобного відростку нижньої щелепи зліва, внаслідок зазначеного ушкодження зазнав нервових переживань, душевних і фізичних страждань, тому просив стягнути з ОСОБА_5 в рахунок відшкодування майнової шкоди 4702 грн. 42 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 500000 грн. та судові витрати в сумі 300 грн.
Із показань свідка ОСОБА_10 видно, що дійсно 13.08.2014 року близько 23 год. по вул. Ленінський шлях в с. Миколаївка Казанківського району була очевидцем того, як ОСОБА_5 наніс один удар потерпілому ОСОБА_4 ногою в обличчя.
Із показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що дійсно 13.08.2014 року близько 23 год. по вул. Ленінський шлях в с. Миколаївка Казанківського району була очевидцем того, як ОСОБА_5 наніс один удар потерпілому ОСОБА_4 ногою в обличчя.
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 28.09.2014 року про те, що потерпілий ОСОБА_4 в присутності понятих розповів та показав на місці про обставини вчинення щодо нього насильницьких дій з боку ОСОБА_5 , що мало місце 13.08.2014 року близько 23 год. по АДРЕСА_2 (а.к.п. 52-55).
Наведені показання потерпілого ОСОБА_4 є достовірними, оскільки вони об`єктивно підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які при їх допиті в судовому засіданні вказали на обвинуваченого ОСОБА_5 , як на особу, яка 13.08.2014 року близько 23 год. перебуваючи на вул. Ленінський шлях в с. Миколаївка Казанківського району умисно застосував до потерпілого ОСОБА_4 фізичне насильство.
Отримання потерпілим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень при вище наведених обставинах, знайшло своє підтвердження і у висновках судово-медичного експерта за №133 від 25 вересня 2014 року, згідно яких встановлено, що у ОСОБА_4 мались тілесні ушкодження у виді: закритого перелому суглобного відростку нижньої щелепи зліва. Зазначене ушкодження утворилось в результаті ударної дії якогось тупого твердого предмета і могло бути спричинено в строк і при обставинах, зазначених зі слів потерпілого та в постанові. По критерію тривалості розладу здоров`я зазначене ушкодження відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості (а.к.п. 56-57).
Додатковим висновком експерта №05 від 30.09.2014 року яким підтверджується, що у ОСОБА_4 малось ушкодження у виді закритого перелому суглобного відростку нижньої щелепи зліва. Зазначене ушкодження утворилось в результаті ударної дії якогось тупого твердого предмета і могло бути спричинено в строк і при обставинах, зазначених зі слів потерпілого та в постанові. По критерію тривалості розладу здоров`я зазначене ушкодження відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. В постанові зазначено, що ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 один удар рукою в область обличчя, один удар ногою в область ребер, два-три удари рукою в область голови, один удар ногою в область бороди, два-три удари в область обличчя. При зазначених обставинах могли бути заподіяні тілесні ушкодження, які мались у ОСОБА_4 . В наданих медичних документах маються дані про наявність у ОСОБА_4 закритого перелому суглобного відростку нижньої щелепи зліва. Зазначене ушкодження могло бути спричинене в результаті не менше чим одної ударної дії в зазначену область. Дані про будь-які інші тілесні ушкодження у ОСОБА_4 в наданих медичних документах відсутні. Утворення у ОСОБА_4 перелому нижньої щелепи в результаті падіння із положення сидячи на лавці і із положення сидячи в колясці мотоциклу мало вірогідно (а.к.п.58-60).
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо нанесення ОСОБА_4 ударів руками та ногою в обличчя, в результаті чого останньому було заподіяно середньої тяжкості тілесне ушкодження співпадають з наведеними доказами узгоджуються з ними, а тому є достовірними.
Сукупність зазначених доказів вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_5 13.08.2014 року умисно наніс потерпілому ОСОБА_4 тілесне ушкодження середньої тяжкості, чим вчинив кримінальне правопорушення і підлягає відповідальності за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Суд виключає з обвинувачення кваліфікуючу ознаку значна втрата працездатності менш як на одну третину, як таку, що інкримінована помилково.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує його щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину (злочин середньої тяжкості), особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, а також враховуючи умови його життя, виховання та рівень розвитку і враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі.
При цьому, враховуючи викладене суд приходе висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування покарання і на підставі положень ст.75, ст.104 КК України приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.2, п.3 і п.4 ч.1 ст.76 КК України.
Клопотання захисника щодо звільнення неповнолітнього ОСОБА_5 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру з передачею під нагляд матері, суд вважає безпідставним з огляду на ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини його вчинення.
Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, суд приходить такого висновку.
Вимоги позивача про відшкодування витрат, понесених ним на лікування та харчування у зв`язку з заподіяними тілесними ушкодженнями, знайшли своє документальне підтвердження на суму 4235 грн. 11 коп., тому згідно до вимог ст.1195 ЦК України суд задовольняє заявлені вимоги на зазначену суму.
Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості, він переніс фізичний біль і душевні страждання, певний час був позбавлений можливості вести звичний для себе спосіб життя, тому згідно до ст.23, ст.1168 ЦК України він має право на відшкодування моральної шкоди.
Вимога потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого витрат, пов`язаних з оплатою юридичних послуг задоволенню не підлягає за відсутністю доказів, які підтверджують понесені витрати.
Враховуючи те, що обвинувачений є неповнолітнім, не має самостійного заробітку та майна достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, тому згідно до вимог ст.1179 ЦК України шкода відшкодовується його батьками.
Керуючись ст.369-371, ст.373-376 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі положень ст.75, ст.104 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.2, п.3 і п.4 ч.1 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя