Справа №488/2564/15-к 23.06.2015 23.06.2015 23.06.2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах

Головуючого: ОСОБА_1 ,

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянув матеріали судового провадження №488/2564/15-к за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.06.2015 року, відносно

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7 ,
захисник: ОСОБА_5 ,
законний представник неповнолітнього: ОСОБА_8 ,
Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
Задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб 14 год. 15.08.2015 року.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_6 від 17.06.2015 року та постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло і покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Не оскаржуючи наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, а також встановлених судом ризиків з числа передбачених ст.177 КПК України, вважає, що слідчий суддя безпідставно обрав йому найсуворіший запобіжний захід без врахування вимог ч.2 ст.492 КПК України, згідно якої тримання під вартою може застосуватися до неповнолітнього лише за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання зазначеним в законі ризикам.
Провадження №11-сс/784/284/15 Слідчий суддя: ОСОБА_9
Категорія: оскарження ухвали слідчого судді Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1 .
При цьому, мотивування такого висновку суду відомостями з іншого кримінального провадження, в якому ОСОБА_6 є обвинуваченим, вважає безпідставним.
Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя, в порушення вимог ст.183 ч.3 КПК України, не визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним передбачених законом обов`язків, а також не поклав на нього обов`язки з числа передбачених ст. 194 КПК України.
Встановлені слідчим суддею обставини.
ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 15.06.2015 року близько 20 год. 00 хв., знаходячись біля буд.12-г по пр. Корабелів в м. Миколаєві з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого і полягало в нанесенні одного удару в обличчя неповнолітньому ОСОБА_10 , вирвав у нього мобільний телефон «iPhone 5s» вартістю 10 000 грн., якій належить потерпілій ОСОБА_11 та зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

16.06.2015 року ОСОБА_6 затриманий в порядку ст.208 КПК України і того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України.

17.06.2015 року слідчий СВ Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_12 за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя послався на обґрунтованість підозри ОСОБА_13 у вчинені інкримінованого злочину, існування ризиків, передбачених ст.177 ч.1 п.п.1,3,5 КПК України, наявність раніше обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу в виді домашнього арешту в іншому кримінальному провадженні, в якому він обвинувачується у вчиненні низки тяжких та середньої тяжкості злочинів і зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання вказаним ризикам.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думки законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали слідчого судді без зміни, вивчивши матеріали судового і кримінального проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, належним чином та з достатньою повнотою дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу до неповнолітнього підозрюваного.
Як вбачається з матеріалів кримінального і судового проваджень 16.06.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, який є тяжким і покарання за який може бути призначено у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.
Зазначена підозра вірно визнана слідчим суддею обґрунтованою виходячи з того, що сам ОСОБА_6 , будучи допитаним в якості підозрюваного та в судовому засіданні, підтвердив свою причетність до вчинення у вечорі 15.06.2015 року повторно пограбування неповнолітнього ОСОБА_10 з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України. Зазначені обставини узгоджуються з дослідженими в суді протоколами прийняття заяви потерпілого про злочин, пред`явлення особи для впізнання та іншими доказами.
Обґрунтованість вказаної підозри апелянтом не оспорюється.
Крім того, апелянтом не оспорюється і висновок слідчого судді про доведеність існування певних ризиків, з числа передбачених ст.177 КПК України.
Зокрема, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним обґрунтував тим, що ОСОБА_6 в іншому кримінальному провадженні є обвинувачений у вчиненні низки тяжких злочинів та, знаходячись за ухвалою слідчого судді під домашнім арештом, знову вчинив злочин. Послався на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22.04.2015 року, якою ОСОБА_6 обраний запобіжний захід в виді домашнього арешту в зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності за вчинення інших тяжких та середньої тяжкості злочинів.
Щодо існування ризику незаконного впливу на потерпілу і свідків, то воно обґрунтовано насильницьким характером злочину, спрямованого на неповнолітню особу.
Також слідчим суддею відповідно до ст.178 КПК України були оцінені в сукупності і такі обставини, як вагомість доказів про вчинення ОСОБА_6 тяжкого злочину, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, вік та інші данні про його особу, репутація, а також інші, передбачені законом обставини в тому числі і наявність інших кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні декількох тяжких та середньої тяжкості злочинів, в зв`язку з чим йому обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту, якій він неодноразово порушував та вчинив інший злочин.
Саме з врахуванням сукупності всіх цих обставин слідчий суддя, пославшись на вимоги ч.2 ст.492 КПК України прийшов до вірного висновку про те, що застосування до ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти уникненню зазначених ризиків.
За такого є безпідставним твердження апелянта ОСОБА_5 про необґрунтоване (без врахування вимог ч.2 ст.492 КПК України) застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Апеляційний суд також зважує на наявність даних про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності в інших кримінальних провадженнях за обвинуваченням у вчиненні повторно 8 пограбувань з застосуванням насильства , яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого (втому числі своєї матері та кількох неповнолітніх осіб), 2 крадіжок, незаконного заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб та інших злочинів в зв`язку з чим погоджується з висновком слідчого судді про те, що прокурором доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Що стосується твердження апелянта про не визначення в оскаржуваній ухвалі розміру застави підозрюваному ОСОБА_6 , то відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави в кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого з застосуванням насильства або погрозою його застосування.
За таких обставин, ухвала слідчого судді є законною, а підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.06.2015 року, якою відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб - до 14 год. 15.08.2015 року - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: