Справа №460/423/15-к
Провадження №1кп-460/152/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Городищенське Жидачівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби військова частина польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ), раніше не маючого судимості,-
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.3 КК України,-

обвинувачений ОСОБА_5 , який з 19.05.2014 року проходить військову службу за мобілізацією та перебував на посаді кухаря 7 господарчого відділення взводу забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_3 , яку з 03.03.2014 року переведено у вищу ступінь бойової готовності, а з 10.06.2014 року військову частину НОМЕР_2 відповідно до плану відмобілізування переведено на умовне найменування «військова частина-польова пошта НОМЕР_1 », 04 листопада 2014 року в денний час без належного дозволу командира самовільно покинув межі військової частини та прибув в АДРЕСА_1 за зареєстрованим місцем проживання до призову на військову службу, де проводив час на власний розсуд. В денний час 26 січня 2015 року обвинувачений ОСОБА_5 добровільно прибув до військової прокуратури Львівського гарнізону, після чого повернувся в розташування військової частини НОМЕР_2 , де про своє прибуття повідомив командування та приступив до виконання своїх службових обов`язків несення військової служби. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 як військовослужбовець військової служби за мобілізацією в період з 04.11.2014 року по 26.01.2015 року самовільно залишив без дозволу командира місце служби та військову частину без поважних причин, тривалістю понад місяць, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 ч.3 КК України.
Під час судового розгляду свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ст.407 ч.3 КК України обвинувачений ОСОБА_5 визнав та по суті обвинувачення показав, що до призову на військову службу за мобілізацією він проживав в АДРЕСА_1 з дружиною та двома дітьми, а також дідом дружини. З 19 травня 2014 року він став проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 . В період з липня по вересень 2014 року він знаходився в зоні проведення
антитерористичної операції, після повернення з якої була надана відпустка, а після відпустки продовжив служити у військовій частині в АДРЕСА_3 . Також в цей період він проходив лікування у військовому госпіталі. Так як в його сім`ї склалося скрутне матеріальне становище, дружина не працювала, наявність двох дітей, то 04 листопада 2014 року він самовільно залишив місце розташування військової частини та приїхав додому в м.Львів. За вказаний час він постійно знаходився за місцем проживання, влаштувався працювати вантажником. 26 січня 2015 року він за викликом прибув у військову прокуратуру, де дав пояснення з приводу залишення місця служби, після чого прибув в розташування військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження служби. В скоєному він розкаюється, просить суворо його не наказувати.
Враховуючи визнання вини обвинуваченим та показання обвинуваченого щодо обставин скоєного кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, з`ясувавши в обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено вину обвинуваченого ОСОБА_5 у самовільному залишенні місця служби та військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць, і його дії за ч.3 ст.407 КК України кваліфіковано правильно.
Обставиними, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність заподіяної шкоди, скоєння злочину внаслідок збігу обставин в державі під час проходження військової служби, добровільне припинення злочинного діяння, приймав участь в антитерористичній операції, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, органом досудового розслідування та судом не встановлено.
З врахуванням обставин по справі, наявністю декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, його відношення до скоєного злочину та бажання продовжувати військову службу, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та попередження скоєння нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати покарання більш м`яке, ніж передбачено в санкції частини статті доведеного злочину, а саме у виді штрафу в дохід лержави.
Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати виннуватим в скоєнні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, та обрати покарання за ст.407 ч.3 КК України, застосувавши ст.69 ч.1 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: