Справа № 1620/553/2012
№ провадження 4/1620/20/2012
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
П О С Т А Н О В А

24 лютого 2012 року

суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Сидоренко Ю.В

при секретарі Калініченко Л.О.,

з участю: прокурора Корсуна В.С.,

захисника адвоката ОСОБА_1

розглянувши подання слідчого СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, утриманців не маючого, працюючого охоронником у магазині «Сезон», раніше не судимого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4,

в порядку ст.115 КПК України затриманого 14 лютого 2012 року

про застосування запобіжного заходу - взяття під варту,-

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України.

Обгрунтовуючи своє подання, погоджене з Миргородським міжрайонним прокурором, про застосування щодо цього обвинуваченого міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в поданні слідчий зазначає, що ОСОБА_3 скоїв ряд тяжких та середньої тяжкості злочинів, санкція яких передбачає міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, перебуваючи на волі зможе продовжити злочинну діяльність, зникнути від слідства та суду, змінивши при цьому місце проживання, тим самим справити негативний вплив на перебіг слідства, для забезпечення виконання процесуальних рішень необхідна його участь у слідчих діях за місцем проведення досудового слідства.

Це подання з означених мотивів слідчий Батієнко Я.І. підтримав при його розгляді судом, також пояснив, що у предявленому обвинуваченні ОСОБА_3 вину визнає частково, в даний час у органів досудового слідства відсутня інформація щодо скоєння ОСОБА_3 інших злочинів.

Прокурор висловив думку про те, що це подання слідчого підлягає до задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_3 при допиті судом повідомив, що він визнав вину у скоєнні трьох епізодів злочинної діяльності, про що добровільно написав явки з повинною та дав показання, про ще один епізод по ст. 185 ч.2 КК України йому нічого не відомо, це якась помилка, ухилятися від слідства та суду він не буде, просив не застосовувати до нього взяття під варту щоб мати можливість відшкодувати шкоду, завдану потерпілим.

Захисник, адвокат ОСОБА_1, проти задоволення подання заперечувала, вважала, що підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту немає, оскільки обвинувачений раніше не судимий, має постійне зареєстроване місце проживання, працює, характеризується позитивно, зявився із зізнанням, дав показання по предявленому обвинуваченню, сприяє встановленню істини по справі. Даних про те, що він ухилятиметься від слідства та суду немає.

Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, думку прокурора, захисника, вивчивши матеріали кримінальної справи, надані слідчим, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у звязку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.149 КПК України можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обовязків, що випливають з ч.2 ст.148 КПК України, і його належної повідки, а також коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилитися від слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкодити встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність.

Таких достатніх підстав в поданні органу досудового слідства, матеріалах кримінальної справи та при його розгляді в суді наведено не було.

Судом встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, має роботу, постійне місце проживання, позитивно характеризується, частково визнає себе винним, зявився із зізнанням, щиро кається у вчиненому, бажає відшкодувати шкоду, завдану потерпілим.

Суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, деякі з яких є тяжкими, доведеність його вини у скоєнні яких буде здійснена в майбутньому. Однак, той обсяг слідчих дій, які виконані (допит обвинуваченого, потерпілих, свідків), дає підстави вважати що у обвинуваченого відсутні можливості обєктивно перешкоджати встановленню істини по справі.

Враховуючи характер дій, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3, обсяг його участі у скоєнні злочинних діянь, те, що він раніше не судимий, має намір відшкодувати шкоду, завдану потерпілим, щиро кається у вчиненому, не має наміру переховуватись від досудового слідства та суду, частково визнає себе винним, суд вважає, що належна поведінка обвинуваченого може бути забезпечена обранням щодо нього замість взяття під варту запобіжного заходу у вигляді застави за умови внесення її протягом чотирьох днів з моменту винесення цієї постанови.

При визначенні розміру застави суд виходить з положень ч.2 ст.154-1 КПК України і встановлює її в розмірі 17000 грн.

Керуючись ст.148-150, 154-1, 165-1, 165-2 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання слідчого СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 від 16 лютого 2012 року про застосування міри запобіжного заходу взяття під варту до обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 17000 грн. (Сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) за умови внесення її на депозитний рахунок № 0622 в ГУ ДКСУ в Полтавській області, код ЗКПО 26304855, МФО 831019, отримувач ТУ ДСА в Полтавській області. В призначенні платежу обовязково зазначається назва суду інформація про постанову судді та прізвище ім'я та по батькові підсудного

Сума застави повинна бути внесена на депозитний рахунок до 29.02.2012 г., про що обвинуваченим необхідно слідчому та суду надати копії касового документу, в іншому разі органу досудового слідства необхідно надати до суду документи про застосування іншого запобіжного заходу.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обвязки, передбачені ст. 149-1 КПК України:

- з'являтися на виклик до органу дізнання, досудового слідства, прокурора або суду, а в разі неможливості з'явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- не відлучатися з м.Миргорода без дозволу слідчого або органу, у провадженні якого знаходиться кримінальна справа;

- повідомляти службову особу або орган, у провадженні якого знаходиться кримінальна справа, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із ОСОБА_4 та ОСОБА_5;

- здати на зберігання до СГІРФО Миргородського МВ свій паспорт громадянина України та паспорт (у разі наявності) для виїзду за кордон, які повертаються негайно після скасування відповідного запобіжного заходу або покладеного обов'язку.

Розяснити ОСОБА_3 те, що якщо він буде порушувати покладені на нього обовязки, застава звертається в дохід держави.

Звільнити ОСОБА_3 з під варти в залі суду.

Копію постанови направити слідчому СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області та Миргородському міжрайонному прокурору для відому, Миргородському МВ УМВС України в Полтавській області для виконання.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області прокурором, обвинуваченим чи його захисником протягом трьох діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_6