Броварський міськрайонний суд Київської області
Справа № 1-237/11
дата документу: 06.05.2011
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого: судді - Міхієнкової Т.Л., при секретарі - Сюр О.М.,

за участю прокурора - Остапець Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого, розлученого, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:

04 грудня 2010 р. близько 13 годин 30 хвилин ОСОБА_1, будучи у стані алкогольного спяніння, знаходячись у своїй квартирі № 57 будинку № 300/6 в м. Бровари Київської обл. , на грунті раптово виниклих неприязнених стосунків вчинив сварку з колишньою дружиною, ОСОБА_2 В процесі сварки він умисно, схопивши потерпілу за пальці правої кисті , став викручувати останній пальці, внаслідок чого заподіяв останній тілесне ушкодження у вигляді закритого краєвого внутрішньо- суглобного перелому нігтьової фаланги 4-го пальця правої кисті, яке за висновком судово-медичної експертизи № 35/361-10 від 17. 03. 2011 р. відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, яке потягло за собою довгостроковий розлад здоровя.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину свою в пред'явленому обвинуваченні за ст.122 ч. 1 КК України визнав повністю, пояснив, що з потерпілою вони розлучилися у 2009 р. Після розлучення колишня дружина з донькою, ІНФОРМАЦІЯ_5, пішла жити до батьків, а він залишився у своїй квартирі, яка дісталася йому після смерті батьків.

Частина квартири належить його дочці, яка отримала частку в квартирі після смерті баби, матері підсудного. 4 грудня 2010 р. він відпочивав у себе дома із своїми знайомими, з якими розпивав спиртні напої. Потерпіла, у якої є ключі від квартири, зайшла у квартиру та стала сваритися, вигнала із квартири його знайомих. З цього приводу він розгнівався на колишню дружину і схопив її за руки, виштовхуючи її із своєї квартири. Наміру завдати потерпілій тілесні ушкодження не мав. Щиро розкаявся у вчиненому злочині і готовий понести покарання.

За таких обставин, враховуючи згоду учасників судового розгляду щодо недоцільності дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, суд відповідно ч.З ст. 299 КІ1К України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу підсудного.

Вислухавши в судовому засіданні підсудного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України за ознаками спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя , але таке що спричинило тривалий розлад здоровя і його дії за ч. 1 ст. 122 КК України кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу підсудного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Вчинення підсудним злочину у стані алкогольного сп»яніння є обтяжуючою вину обставиною. До обставин, які пом»якшують покарання суд відносить його щиросердечне каяття та активне сприяння розкриттю злочину. З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що підсудний не є небезпечною для суспільства особою і приходить до висновку про можливість при призначенні йому покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування цього покарання з випробування, поклавши на нього обов»язки, передбачені ст. 76 КК України. Таким покаранням буде досягнута мета держави, закріплена у ст. 50 КК України, щодо виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком - один рік.

В період іспитового строку на підставі ст. 76 КК України зобовязати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально- виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і періодично з»являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції

Міру запобіжного заходу засудженому до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися, - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляції до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3