АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11- сс/796/2480/2014 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
за участю сторін кримінального провадження:
адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 27 листопада 2014 року.
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги апелянта, з якою він звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_7 , на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 від 7 листопада 2014 року про закриття кримінального провадження №0000425 на підставі ст.284 ч.1 п. 2 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, в діях судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_9 та службових осіб СБУ. Приймаючи таке рішення, слідчий суддя дійшов висновку про законність та обґрунтованість вказаної постанови слідчого, ухваленої на підставі встановлених фактичних обставин, що свідчать про відсутність в діях вказаних осіб ознак злочину, на які вказував апелянт у скарзі, подану ним у порядку, передбаченому ст.ст.303, 304 КПК України, та останнім не наведено переконливих доводів про обставини, які б виключали підстави для закриття кримінального провадження.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , не погоджуючись з таким висновком, порушує питання про скасування як ухвали слідчого судді, так і постанови слідчого, мотивуючи тим, що, на його переконання, допущена неповнота дослідження доводів скарги про встановлені ним під час судового розгляду кримінальної справи відносно його підзахисного ОСОБА_7 та інших осіб, яким висунуто обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст.185, 200, 359, 361 КК України, незаконні дії співробітників СБУ на досудовому розслідуванні.

Зокрема, стверджує апелянт, обшуки проводились без порушення кримінальної справи, у протоколах огляду зазначались прізвища понятих, які фактично не брали участі у проведенні цієї слідчої дії та незаконне зняття інформації з каналів зв`язку.

Апелянт стверджує, що слідчим взагалі не проводилися слідчі дії, за виключенням допиту потерпілого ОСОБА_7 і таким чином він переклав відповідальність на суд першої інстанції, який буде розглядати кримінальне провадження щодо обвинувачення, висунутого ОСОБА_7 та іншим особам.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта про такі ж, доводи, що наведені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000425, обговоривши доводи апелянта, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Твердження апелянта щодо порушення слідчим суддею вимог кримінально-процесуального закону при розгляді його скарги на постанову слідчого про закриття вказаного кримінального провадження є безпідставними, бо не ґрунтуються на матеріалах справи.

За даними журналу судового засідання, розгляд скарги апелянта, поданої у порядку, передбаченому ст.303 КПК України, відбувався з дотриманням загальних положень судового розгляду, передбачених ст.ст.318-380 КПК України, та з урахуванням встановлених законом особливостей розгляду такої категорії справ, а ухвалене рішення є вмотивованим.

Висновок слідчого судді щодо законності прийнятого слідчим рішення про закриття цього кримінального провадження з підстав, передбачених ст.284 ч.1 п.2 КПК України, відповідає матеріалам, що містяться у вказаному кримінальному провадженні, яке зареєстровано у Єдиному реєстрі досудового розслідування за заявою апелянта.

Що стосується посилань в апеляційній скарзі та у поясненнях в судовому засіданні апеляційної інстанції про ігнорування наведених доводів щодо вчинення злочинів вказаними особами, то вони є безпідставними, бо як у відповідних заявах апелянта у кримінальному провадженні, так і у скарзі до слідчого судді об`єктивні обставини, які б свідчили про такі події кримінальних правопорушень, не наведені, а ті, що зазначені апелянтом, стосуються досудового розслідування кримінального провадження по обвинуваченню, яке висунуто ОСОБА_7 та іншим особам, про що йдеться і в апеляційній скарзі.

Для визначення ознак кримінального правопорушення і застосування кримінального закону відповідно до ст.91 КПК України належить встановити предмет доказування, а тому підлягають обов`язковому визначенню факти і обставини, що вказують на обставини або факти, які мають значення для кримінального провадження.

Як убачається з протоколу допиту ОСОБА_7 як потерпілого у цьому кримінальному провадженні, він не посилається на конкретні обставини щодо незаконних дій службових осіб служби безпеки та не наводить з приводу цього відповідні факти.

В апеляційній скарзі такі об`єктивні дані про це теж не зазначені.

Що стосується вказівок апелянта про те, що у заяві про злочин він не посилався на незаконні дії слідчого судді ОСОБА_9 , то як убачається з матеріалів кримінального провадження, саме на підставі її ухвали були проведені обшуки, законність яких ним заперечувалась.

Таким чином, проаналізувавши доводи в апеляційній скарзі та зіставивши їх з матеріалами кримінального провадження за заявою апелянта, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про законність вказаного процесуального рішення слідчого і не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 залишити без задоволення а ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року про відмову у задоволенні його скарги щодо скасування постанови старшого слідчого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 від 7 листопада 2014 року про закриття кримінального провадження №0000425 - без зміни.
Ухвала апеляційного суду не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3