Справа № 1- 634/ 2010
номер стат.звіту № 48
код суду 0707
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2010 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючого : судді Бондаренко Ю.О.

при секретарі Мочарко М.М.

з участю : прокурора Кюкало П.П.

підсудної ОСОБА_1 б/б

захисника підсудної ОСОБА_2

предстанвика служби у справах неповнолітніх ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачеві кримінальну справу по

обвинуваченню

ОСОБА_1 б/б, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженка та мешканка Мукачівського району,Ю

с.В.Лучки, вул..Щорса. 98, українка, громадянка України,

без освіти, непрацююча, неодружена, раніше не судима

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.304 КК України,

встановив:

З літа 2010 року по 02 серпня 2010 року ОСОБА_1б/б усвідомлюючи що її внучка

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є малолітня, умисно, неодноразово

шляхом переконання, схиляла її до систематичного випрошування грошей та продуктів

харчування від мешканців с.Горонда, с.Страбичово, с.Жнятино Мукачівського району,

внаслідок чого порушила умови вільного розвитку особистовсті та нормального виховання

ОСОБА_5.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 б/б вину свою в скоєному злочині

визнала повністю і пояснила, що проживає разом з чоловіком, який є інвалідом 2 групи,

донькою та трьома неповнолітніми дітьми. В її сімї склалось дуже важке матеріальне

становище, так як вона ніде не працює, пенсію не отримує, заробляє на житія тим, що плете

кошики з лози та березові віники і продає їх по людям. Всі зароблені кошти витрачає на

лікування чоловіка. Оскільки вона не має земельної ділянки і їй ніде вирощувати овочі, тому

вирішила йти просити в людей продукти харчування га одяг. Це робила тоді коли йшла

продавати кошики, разом з нею ходила її онука ОСОБА_1 Кармеліта. Вона ходили в основному

по релігійних святах. Так 02 серпня 2010 року вона разом з онукою ОСОБА_6 елітою пішли

в с.Горонда на вул.Майорну, де почали заходити по дворогосподарствам до людей та просили

їжу та все що могли дати люди, після чого в кінці вулиці їх затримали працівники міліції.

Підсудна в скоєному чистосердечно розкаялася.

Заслухавши думку прокурора, та інших учасників процесу, суд вважає за можливе

згідно ст. 301-1 КПК України обмежити дослідження фактичних обставин справи допитом підсудної, роз'яснивши процесуальні наслідки передбачені ст. 299 КПК України.

Оцінив всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудної ОСОБА_6

Верони б/б кваліфікована досудовим слідством за ч. 2 ст. 304 КК України - втягнених

малолітньої осби у заняття жебрацтвом, в судовому засіданні повністю доведена.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.

Обставинами, що помякшують покарання суд визнає щире каяття.

При обрані виду і розміру покарання суд враховує характер і ступінь суспільної

небезпеки злочину, всі обставини справи, обставини, що пом'якшують та обтяжують

покарання, особу підсудної, яка до кримінальної відповідальності не притягувалася, скоїла

тяжкий злочин, щиро розкаялася у вчиненому злочині, жаліє про вчинене.

Оцінюючи всіх обставини справи, особу підсудного, суд приходить до висновку, що

виправлення підсудної ОСОБА_1 б/б можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлено.

Судових витрат та речових доказів по справі немає.

Керуючись ст. 323,324 КПК України, суд, -

засудив:

Визнати винною ОСОБА_1 б/б у вчиненні злочину передбаченого за ч.2 ст.304 КК

України і призначити їй покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_1 б/б від відбування

призначеного покарання з іспитовим строком на два роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 б/б обов'язок не виїжджати

за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_1 б/б залишити попередній - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено на протязі 15-ти діб з моменту його оголошення, а

засудженим в цей же термін з дня отримання копії вироку через цей суд в апеляційний суд Закарпатської області.

Головуючий Ю.О. Бондаренко