Провадження № 11-сс/795/125/2015 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2015 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

скаржника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.04.2015 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Чернігівської області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою останнього від 17.03.2015 року.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_7 слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що заява ОСОБА_7 від 17.03.2015 року не відповідає вимогам п.5, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, а саме: не викладено конкретного змісту обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, що є основною вимогою до заяви, відомості якої вносяться до ЄРДР. Також слідчий суддя зазначає, що на даний час за заявою ОСОБА_7 від 17.03.2015 року прокуратурою Чернігівської області проводиться перевірка і рішення не прийнято. Крім того, з часу вчинення подій, на які вказує скаржник у своїй заяві, минуло понад 15 років (1995-1999 роки).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати прокурора Чернігівської області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальні правопорушення, зазначені в його заяві від 17.03.2015 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм кримінального процесуального закону. Зокрема, в порушення ст. 94 КПК України, судом фальсифіковано мотиви, якими обґрунтовано рішення, про що свідчать судові рішення, які набули законної сили, прийняті по аналогічним заявам. Вважає, що слідчий суддя віднісся до розгляду його скарги упереджено та не об`єктивно, оскільки ігнорував його клопотання та прохання про залучення документів, що є порушенням ст. 350 КПК України, а також в порушення ст. 80 КПК України, слідчий суддя не заявив самовідвід. Також судом не дотримано вимог ст. 372 КПК України та в резолютивній частині ухвали не зазначено з яких підстав відмовлено в задоволенні скарги. В порушення ст. 129 Конституції України, п. 2 ст. 21, ст. 533 КПК України, слідчим суддею проігноровані судові рішення, які прийняті по аналогічним заявам. Також, на думку апелянта, в порушення ст. 214 КПК України, прокуратурою Чернігівської області та Генеральною прокуратурою, не було внесено відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення, зазначені в його заяві від 17.03.2015 року.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, який просив апеляційну скаргу задовольнити, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 статті 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Тобто, виходячи з аналізу вище вказаної статті, саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння. Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, 17.03.2015 року ОСОБА_7 звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про винесення суддями м. Чернігова незаконних рішень в період з 1995-1999 років. Дане повідомлення скеровано до прокуратури Чернігівської області для прийняття процесуального рішення та отримано даною установою 07 квітня 2015 року.

На думку колегії суддів, слідчий суддя вірно встановив, що вказана заява не відповідає вимогам ст. 214 КПК України, оскільки не містить об`єктивних та достовірних відомостей про наявність ознак кримінального правопорушення.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції, на даний час за заявою ОСОБА_7 від 17.03.2015 року прокуратурою Чернігівської області проводиться перевірки та рішення по ній не прийнято.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 , оскільки дії прокурора Чернігівської області не суперечать вимогам ст. 214 КПК України.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий суддя оцінив зібрані у кримінальному провадженні докази і дав їм обґрунтований аналіз. При цьому слідчий суддя на виконання вимог закону мотивував в ухвалі прийняття одних і відхилення інших доказів та поклав в основу лише належні та допустимі докази, досліджені в судовому засіданні. Зміст ухвали, висновок слідчого судді та мотиви, з яких він дійшов такого висновку, відповідає вимогам ст. 372 КПК України.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею повно та об`єктивно досліджені обставини кримінального провадження, а форма та зміст відповідають вимогам кримінального процесуального законодавству і є безпідставними доводи апелянта про порушення слідчим суддею ст. 94, 372 КПК України.

Також колегією суддів не беруться до уваги і доводи скаржника щодо упередженого та необ`єктивного ставлення слідчого судді до розгляду скарги, оскільки апелянт не навів жодних обставин для самовідводу судді, що перелічені у ст. 75, 76 КПК України, які є вичерпані.

Твердження апелянта про недотримання слідчим суддею вимог ст. 350 КПК України щодо ігнорування заявлених ним клопотань не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовується журналом судового засідання.

На думку колегії суддів, не заслуговують на увагу і доводи апелянта про порушення слідчим суддею вимог ст. 129 Конституції України, ст. ст. 21, 533 КПК України, оскільки надані ОСОБА_7 копії судових рішень, які набули законної сили, та зміст яких, на його думку, містять аналогічні обставини, не є предметом розгляду даного провадження.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування судового рішення, під час його ухвалення, колегія суддів не вбачає, тому ухвала суду є законною та обґрунтованою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 квітня 2015 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Чернігівської області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою останнього від 17.03.2015 року, - без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3