В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.03.2015 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

29.05.2000 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.1 ст. 206, ч.2 ст. 141 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України звільнений з випробувальним терміном на 2 роки, штраф 850 грн.;

03.12.2003 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки;

08.06.2004 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ст. 70,71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

08.04.2010 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі. Звільнений 08.04.2014 року по відбуттю покарання,-

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 05 серпня 2014 року біля 18:30 години, перебуваючи на зупинці громадського транспорту в м. Вінниці по вул. 50-річчя Перемоги, побачив у ОСОБА_7 мобільний телефон марки «НТS Desire C» у корпусі білого кольору. В цей момент ОСОБА_6 вирішив незаконно заволодіти чужим майном, а саме вчинити крадіжку мобільного телефону, який належав ОСОБА_7 . З цією метою ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу із рюкзака ОСОБА_7 , який знаходився на лавочці, вчинив крадіжку мобільного телефону, вартість якого згідно товарознавчої експертизи № 676 від 19.08.2014 року складає 936,00 грн. Після цього, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд та заподіявши потерпілій ОСОБА_7 шкоду на суму 936,00 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 22.10.2014 року приблизно о 06 год. 30 хв., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 , та яку ОСОБА_6 винайняв на добу, помітив LCD телевізор марки «Сатурн» із діагоналлю 22-24 см в корпусі білого кольору, модем «Sceintifik Atlanta серійний номер 210634129, фен «Vitek» в корпусі синього кольору, праску «Vitek» в корпусі чорного кольору. В той момент у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме вищезазначеної побутової техніки. Реалізовуючи свій злочинний умисел, керуючись жагою легкої наживи, з метою матеріально збагатитись, ОСОБА_6 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу із квартири АДРЕСА_2 вчинив крадіжку LCD телевізора марки «Сатурн» із діагоналлю 22-24 см в корпусі білого кольору, вартістю 2320,80грн., модему «Sceintifik Atlanta серійний номер 210634129 вартістю 481,25 грн., фену «Vitek» в корпусі синього кольору вартістю 490,00 грн., праски «Vitek» в корпусі чорного кольору вартістю 380,40 грн. Загальна вартість викраденої побутової техніки ОСОБА_6 згідно товарознавчої експертизи № 968 від 19.11.2014 року становить 3672,45 грн. В подальшому з місця вчинення злочину ОСОБА_6 зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд та заподіявши потерпілому ОСОБА_5 шкоду на суму 3672,45 гривень.

Також, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, 18.11.2014 року приблизно о 18:00 год., перебуваючи в приміщенні кафе «Пума» за адресою вул. Д.Нечая 11Б, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з корисливого мотиву, ввівши в оману ОСОБА_8 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, взяв в останнього мобільний телефон марки «Sumsung Galaxy SM-G350E» у корпусі чорного кольору, який не мав на меті повертати. Після вказаного, ОСОБА_6 з місця події зник та телефоном розпорядився на власний розсуд, а саме продав ОСОБА_9 . Згідно висновку експерта № 1997/14-21 від 26.11.2014 року вартість телефону марки «Sumsung Galaxy SM-G350E» на момент вчинення злочину 18.11.2014 року становила 1140,00 грн., внаслідок чого потерпілому спричинено матеріальної шкоди на зазначену суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочинів визнав в повному обсязі та щиро розкаявся. Щодо обставин вчинення злочинів повідомив, що 05.08.2014 року він на зупинці познайомився з ОСОБА_7 та попросив у неї мобільний телефон для здійснення дзвінка. ОСОБА_7 йому повідомила, що телефон розряджений та не дала його. На зупинці вони сиділи на лавочці, а тому коли ОСОБА_7 відвернулась, він викрав у неї з рюкзака мобільний телефон марки НТS у корпусі білого кольору. Потерпілій ОСОБА_7 шкоду відшкодовав в повному обсязі. По епізоду від 22.10.2014 року обвинувачений пояснив, що він познайомився із дівчиною, якій не було де переночувати. З метою їй допомогти, він винайняв квартиру на добу за адресою АДРЕСА_3 та залишився з нею в квартирі ночувати. На наступний день зранку він побачив, що у нього викрали всі кошти та мобільний телефон. Для уникнення конфліктної ситуації з дружиною при поверненні додому, а саме з приводу того де він подів кошти, він вирішив здійснивши крадіжку побутової техніки, що була в квартирі, а саме LCD телевізора, модему, фену, праски. Всі вказані речі він поклав в пакет, вийшов з ними з квартири та потім продав. Ключі від орендованої квартири господарю не повернув, шкоду відшкодував частково в розмірі 600 гривень. Щодо епізоду від 18.11.2014 року ОСОБА_6 суду пояснив, що він прийшов в кафе «Пума» за адресою АДРЕСА_4 та попросив у ОСОБА_8 мобільний телефон для здійснення дзвінка, хоча з самого початку вирішив цей телефон потерпілому не повертати. В подальшому він під приводом здійснення дзвінка, взяв телефон у потерпілого та з ним вийшов на вулицю. На теперішній час він телефон потерпілому повернув. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 визнав в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що до нього зателефонував ОСОБА_6 з приводу оренди квартири. ОСОБА_6 разом з дівчиною зняли квартири його квартиру по АДРЕСА_3 на добу. На наступний день, коли прийшов час повернення ключів, він зателефонував обвинуваченому, проте ОСОБА_6 йому відповів, що він не знімав в нього ніякої квартири, а потім його телефон взагалі не відповідав. В подальшому, маючи при собі запасний комплект ключів, він прийшов в квартиру та виявив відсутність деяких речей, а саме побутової техніки, а тому звернувся з заявою у міліцію. Цивільний позов підтримав в повному обсязі, проте зазначив, що за проведення експертизи у кримінальному провадженні витрати не поніс.

З досліджених доказів, що надані прокурором під час судового провадження, вбачається, що 12.08.2014 року ОСОБА_7 звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення із змісту якої слідує, що вона просить прийняти міри до невідомої особи, яка 05.08.2014 року о 18 год. 30 хв. на зупинці маршрутного таксі по вул. 50-річчя Перемоги шляхом вільного доступу з рюкзака вчинила крадіжку мобільного телефону марки «НТS Desire C», що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 12.08.2014 року.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 12.08.2014 року, що підтверджується витягом від 28.08.2014 року з ЄРДР.

Ринкова вартість мобільного телефону марки «НТS Desire C» станом на 05.08.2014 року з урахуванням зносу могла складати 936,00 гривень, що підтверджується висновком експерта за результатами товарознавчої експертизи № 676 від 19.08.2014 року.
Згідно з заявою від 22.10.2014 року про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 він просить притягнути до відповідальності осіб, які під приводом оренди квартири АДРЕСА_2 з 21.10.2014 року по 22.10.2014 року, здійснили крадіжку побутової техніки із зазначеної квартири на загальну суму 4000 грн.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 23.10.2014 року, що підтверджується витягом від 23.10.2014 року з ЄРДР.

Відповідно до висновку експерта № 968 від 19.11.2014 року залишкова вартість LCD телевізора марки «Сатурн» із діагоналлю 22-24 см в корпусі білого кольору, модему «Sceintifik Atlanta серійний номер НОМЕР_1 , фену «Vitek» в корпусі синього кольору, праски «Vitek» в корпусі чорного кольору станом на 22.10.2014 року могла складати 3672,45 грн.

З заяви про вчинення кримінального правопорушення, що подана ОСОБА_8 вбачається, що він просить прийняти міри до невідомої особи, яка 18.11.2014 року близько 18:00 год. під приводом здійснити телефонний дзвінок, заволоділа його мобільним телефоном в кафе «Пума» за адресою м. Вінниця вул. Д.Нечая 11А, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 19.11.2014 року.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 20.11.2014 року, що підтверджується витягом від 28.11.2014 року з ЄРДР.

Згідно висновку експерта № 1997/14-21 від 26.11.2014 року ринкова вартість з урахуванням втрати якості (при умові робочого стану) телефону мобільного зв`язку торгової марки «Sumsung Galaxy SM-G350E», бувшого у використанні, без урахування комплектуючої, на момент вчинення злочину, а саме на 18.11.2014 року складала 1140,00 грн.

З постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24.11.2014 року вбачається здійснення огляду предмету - мобільного телефону марки «Sumsung Galaxy SM-G350E» в корпусі чорного кольору, без візуальних пошкоджень, з малопомітними та незначними потертостями, в справному стані, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано власнику на зберігання.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналіз вказаних доказів, а саме показань обвинуваченого, заяв потерпілих, висновків експертів, показань потерпілого ОСОБА_5 свідчить, що винуватість ОСОБА_6 є доведеною. Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ у справі показання обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав, що дійсно вчинив крадіжку мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_7 , вчинив крадіжку побутової техніки потерпілого ОСОБА_5 та шляхом обману заволодів мобільним телефоном ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_6 добровільно повідомив суду всі обставини вчинення злочинів, зазначив на дату, час, місце, спосіб їх вчинення, підтвердив перелік майна, що стало предметом злочинного посягання, розмір заподіяних збитків, а також корисливий мотиви вчинення вказаних злочинів.

Вказані показання обвинуваченого повністю узгоджуються як з свідченнями потерпілого ОСОБА_5 , який вказав аналогічний до показань обвинуваченого спосіб, час та місце викрадення майна, його перелік, так і з письмовими доказами у справі висновками експертиз, що підтверджують розмір завданих збитків. Крім того, дані, що містяться в заявах потерпілих та документах щодо речового доказу у справі, також підтверджують правдивість показань обвинуваченого, оскільки узгоджуються з ними.

Вказане дає підстави суду покласти зазначені докази в основу вироку та визнати їх достатнім для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_6 складів злочинів та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.

Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_6 , кваліфікує дії обвинуваченого:

· по епізоду від 05.08.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України, як вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна, кваліфікуючою ознакою якої є вчинення крадіжки повторно;
· по епізоду від 22.10.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України, як вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна, кваліфікуючою ознакою якої є вчинення крадіжки повторно;
· по епізоду від 18.11.2014 року за ч.2 ст. 190 КК України, як вчинення шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
При цьому суд виключає з кваліфікації дій ОСОБА_6 ознаку шахрайства заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, оскільки прокурором існування вказаної ознаки не доведено, формулювання обвинувачення ознак вказаного способу вчинення злочину не містить. Так, дії ОСОБА_6 за фактом заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 , згідно обвинувачення, містять лише ознаки введення потерпілого в оману, без зазначення обставин за яких між ними могли скластись довірливі відносини, зловживання якими могло утворити вказаний спосіб вчинення шахрайства. При цьому суд звертає увагу, що згідно з заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , потерпілий просив прийняти міри до невідомої особи, яка 18.11.2014 року близько 18:00 год. під приводом здійснити телефонний дзвінок, заволоділа його мобільним телефоном. Вказане ще раз підтверджує, що обвинувачений в довірливих відносинах з потерпілим не перебував, а відтак і не міг заволодіти його мобільним телефоном зловживаючи його довірою. За таких підстав суд вважає, що прокурором безпідставно та всупереч доказів у справі, які підтверджують лише спосіб обману, включено до кваліфікації дій ОСОБА_6 об`єктивні ознаки шахрайства які обвинувачений не вчиняв, що є підставою для прийняття судом рішення про їх виключення з кваліфікації.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_6 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» від 18.08.2014 року № 2218-м ОСОБА_6 на диспансерному наркологічному обліку не перебуває.
Відповідно до довідки ВОПНЛ ім. Ющенка від 21.08.2014 року № 2-5449, ОСОБА_6 станом на 18.08.2014 року на обліку у вказаному закладі не перебуває.
З характеристики за місцем проживання вбачається, що ОСОБА_6 проживає разом з батьками та за період проживання скарг від сусідів та мешканців будинку не надходило, зі слів сусідів характеризується позитивно.
З вимоги ІЦ УМВС України у Вінницькій області від 14.08.2014 року вбачається, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз 08.04.2010 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі. Звільнений 08.04.2014 року по відбуттю покарання.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, вчинив сукупність умисних корисливих злочинів в період непогашеної судимості, вину у вчиненні злочинів визнав, шкоду потерпілим в повному обсязі не відшкодував, офіційно не працює, характеризується позитивно.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений вину визнав, розкаявся, частково відшкодував шкоду потерпілим та оцінює зазначене як обставину, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначенні інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинено сукупність злочинів, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 70 КК України та призначити остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів.

При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої злочином в сумі 3979,90 гривень суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
З цивільного позову ОСОБА_5 на суму 3979,90 гривень вбачається, що шкода, завдана злочином становить 3672,45 гривень, а 307,45 грн. є судовими витратами на проведення експертизи. Разом з тим, потерпілий ОСОБА_5 витрат за проведення експертизи у кримінальному провадженні не поніс, що крім доказів того, що вказані витрати понесені державою (довідка до експертизи) підтверджується і його показаннями в судовому засіданні. Вказане зумовлює рішення суду про безпідставність вимоги потерпілого про стягнення з обвинуваченого 307, 45 гривень.
Також, з розписки потерпілого ОСОБА_5 від 19.03.2015 року вбачається, що йому частково відшкодовано матеріальну шкоду завдану злочином обвинуваченим ОСОБА_6 в сумі 600 гривень.
Згідно з п. 16 ППВСУ № 3 від 31.03.89 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при визначенні суми, що підлягає стягненню з засудженого або з цивільного відповідача, мають бути зараховані суми, добровільно передані цивільному позивачеві до постановлення вироку, а також вартість поверненого йому майна.
Враховуючи зазначені приписи та докази часткового відшкодування шкоди потерпілому, суд дійшов висновку, що цивільний позов потерпілого підлягає частковому задоволенню зі стягненням з обвинуваченого на його користь 3072,45 гривень.
Крім того, з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідками про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта від 19.08.2014 року №676 становлять 245,70 гривень, згідно довідки до висновку експерта № 968 від 19.11.2014 року - 245,70 гривні та згідно акту № 1997/14-21 від 25.11.2014 року - 393,60 гривні та вирішити питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 185, 190 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 190 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з часу його затримання.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої злочином задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 3072,45 гривень матеріальної шкоди, завданої злочином.

В решті вимог цивільного позову відмовити.

Речовий доказ у справі, а саме мобільний телефон марки «Sumsung Galaxy SM-G350E» залишити потерпілому ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 885,00 гривень.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: