Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/5785/15-к
Провадження № 1-кп/644/383/15
Справа № 644/5785/15-к
№/п 1-кп/ 644/383/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.06.2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 ,
законних представників потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 407, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 156 КК України, -
01 вересня 2014 року солдат ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 607/2014 від 21 липня 2014 року, призваний у Збройні Сили України та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №188 від 01 вересня 2014 року, солдат ОСОБА_7 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду кулеметника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128, 216-221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_7 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року, особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію. Згідно Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 607/2014 від 21.07.2014 р. оголошено проведення мобілізації протягом 45 діб із дня набрання чинності цим Указом, а згідно Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14.01.2015 р. оголошено її проведення протягом 2015 року у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності Указу Президента.
Однак, солдат ОСОБА_7 , в порушення вищевказаних норм чинного законодавства України 16 березня 2015 року вирішив стати на злочинний шлях та самовільно залишити військову частину.
Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_7 діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 16 березня 2015 року, в порушення ст.ст. 11, 16, 127, 128, 216-221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників в умовах особливого періоду, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , та до 03 травня 2015 року до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
У подальшому, о 19 год. ЗО хв. 03 травня 2015 року солдат ОСОБА_7 був затриманий працівниками правоохоронного органу.
Крім того, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , 03 травня 2015 року, приблизно о 18 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні клубу вивільненого військового містечка «Воєнвед», що знаходиться по вул. Тархова в м. Харкові, підійшов до малолітніх ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , які проводили вільний час на вказаній території та представившись співробітником правоохоронних органів, під приводом того, що вказане приміщення являється закритою територією та знаходитися на ній заборонено, наказав останнім підійти до стіни та підняти руки для обшуку, на що останні погодилися, оскільки були впевнені, що ОСОБА_7 є міліціонером, після чого він ( ОСОБА_10 ) маючи непогашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 185 КК України, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення за рахунок інших осіб відкрито викрав з внутрішньої кишені куртки ОСОБА_8 , в яку останній був одягнений мобільний телефон марки Lenovo АЗ90 чорного кольору, який відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №5106 від 19.05.2015 року врахуванням зносу на 03.05.2015 року коштує 1016, 40 грн. (одна тисяча шістнадцять грн., 40 коп.) після цього, ОСОБА_7 відкрито викрав з правої кишені штанів ОСОБА_9 , в які останній був одягнений мобільний телефон марки Nokia X1-01 черво-чорного кольору, який відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №5106 від 19.05.2015 року з врахуванням зносу на 03.05.2015 року коштує 125 грн. (сто двадцять п`ять грн., 00 коп.), які поклав до кишені свого одягу, розпорядившись на власний розсуд.
У подальшому цього ж дня, ОСОБА_7 , знаходячись разом з малолітніми та неповнолітніми особами на території військового містечка «Воєнвед», що по вул. Тархова в м. Харкові, підійшов до будівлі колишнього шпиталю даного військового містечка та наказав малолітньому ОСОБА_8 слідувати за ним, а іншим неповнолітнім особам, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 залишатися на вулиці, після чого разом з малолітнім ОСОБА_8 піднявся на другий поверх вищезазначеної будівлі.
Прослідувавши до дальньої кімнати, яка заходиться на другому поверсі колишнього шпиталю вищевказаного військового містечка ОСОБА_7 , приблизно о 18 год. 10 хв. наказав ОСОБА_8 сісти в кут кімнати, що останній, будучи наляканим виконав, а ОСОБА_7 , діючи умисно з метою задоволення своїх статевих пристрастей підійшов до малолітнього ОСОБА_8 розстібнув ширінку штанів та оголив свій статевий орган, на що малолітній ОСОБА_8 почав кричати та кликати на допомогу, а ОСОБА_7 в цей час, щоб цього не почули інші підлітки, які були на вулиці однією рукою тримав руки ОСОБА_15 , а іншою закривав йому рот, насильно утримуючи останнього та не даючи змоги встати та покликати на допомогу.
Почувши крики ОСОБА_8 , неповнолітні, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які знаходилися на вулиці покликали на допомогу молодого чоловіка, який в той час проїжджав повз них на автомобілі.
Почувши, що хтось піднімається по сходам, ОСОБА_7 сховав свій статевий орган та одягнув штани.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 407, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 156 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та обставини скоєння зазначених злочинів, викладені у обвинувальному акті не оспорював.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 , вину визнав повністю, обставини скоєних злочинів не оспорює, суд у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, з урахуванням відсутності проти цього заперечень учасників судового провадження, приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно викладених обставин, які ніким не оспорюються.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_7 винен у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 407, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 156 КК України, - самовільному залишенні військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану; відкритому викраденні чужого майна (грабежу), вчиненому повторно; вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер, ступінь важкості та суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень обвинуваченим, дані про його особу.
Судом досліджено, що обвинувачений ОСОБА_7 раніш судимий, не одружений, дітей не має, визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, щиро розкаявся, негативно характеризується за місцем служби, вчинив тяжкі злочини .
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , є визнання вини у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень , щире каяття.
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , є - вчинення злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України щодо малолітнього, рецидив злочинів.
З урахуванням ступеню важкості, суспільної небезпеки скоєного, даних щодо особи обвинуваченого, суд вважає за відповідне призначити покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі.
Захід забезпечення кримінального провадження, а саме : запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , продовжений судом до 03.08.2015 року, продовжити до набрання вироком законної сили.

Цивільні позови відсутні.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373 ч.2, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст. 407 КК України, ч.2 ст. 186 КК України та ч.2 ст. 156 КК України і призначити йому покарання за ч.4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, за ч.2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років , за ч.2 ст. 156 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 ( шість) років.
В силу ст. 70 ч.1 КК України, призначити ОСОБА_7 остаточно покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 6 ( шість ) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 54 КК України, позбавити ОСОБА_7 , засудженого цим вироком за вказані тяжкі злочини, військового звання «рядовий» присвоєного наказом № 110 від 20.06.1997 року.
Захід забезпечення кримінального провадження, а саме : запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , продовжений судом до 03.08.2015 року, продовжити до набрання вироком законної сили.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк тримання його під вартою, що обчислюється з моменту його фактичного затримання відповідно до протоколу затримання, а саме з 03.05.2015 року.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь Держбюджету України 369 грн.00 коп. за проведення товарознавчої експертизи.
Речові докази: мобільні телефони Lenovo АЗ90 та Nokia X1-01, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів військової прокуратури Харківського гарнізону, - повернути за приналежністю.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя