ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2013 року м.
Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Придачук
О.А.

при секретарі -
Приходько Л.В.

з участю прокурора - Голуб
В.К.

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в залі суду в м. Ужгороді
кримінальне провадження № 0001651
від 14 жовтня 2013 року, про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, уродженця с.
Розтока Воловецького району
Закарпатської області, мешканця
АДРЕСА_1, з загальною середньою освітою,
одруженого, пенсіонера, раніше не
судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15
ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2013 року підозрюваному
ОСОБА_1 повідомлено про підозру у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
15 ч. 1 ст. 185 КК України - у закінченому
замаху на таємне викрадення чужого
майна (крадіжку).

22 листопада 2013 року до суду надійшов
обвинувальний акт відносно ОСОБА_1
разом з угодою про примирення між
підозрюваним та потерпілою від 20
листопада 2013 року.

З врахуванням даної угоди про
примирення, суд, відповідно до положень
ч. 2 ст. 474 КПК України, переходить до
провадження на підставі угоди.

В судовому засіданні сторона:
обвинувачений ОСОБА_1 підтвердив
укладення угоди про примирення та
просив затвердити її судом з
врахуванням істотних умов, по яким
сторони досягли взаємної згоди.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не
з'явилася, хоча про час та місце
розгляду справи була повідомлена
вчасно та належним чином. В матеріалах
справи міститься заява ОСОБА_2 від 12
грудня 2013 року, із змісту якої
вбачається, що остання дійсно
примирилася з ОСОБА_1, наслідки
укладеної із ОСОБА_1 угоди від 20
листопада 2013 року їй зрозуміло, ОСОБА_2
просить розглянути справу за її
відсутності.

Прокурор не заперечив затвердженню
угоди про примирення.

В межах кримінального провадження
встановлено подію злочину і
обвинувачений ОСОБА_1 визнає свою вину
у його скоєнні, а саме в тому, що 14
жовтня 2013 року, близько 13 год. 00 хв. він,
знаходячись в саду, який належить
ОСОБА_2, та знаходиться в АДРЕСА_2,
умисно, таємно, з корисливих мотивів
викрав яблука сорту «Айдаред»,
загальною вагою 3750 кг, проте, виходячи з
саду, був помічений та зупинений
громадянином ОСОБА_3, а тому ОСОБА_1, хоч
і виконав всі дії, які вважав
необхідними для доведення даної
крадіжки до кінця, але не отримав
реальної можливості розпоряджатися чи
користуватися викраденими ним
яблуками. Згідно довідки фермерського
господарства «Коник» № 0511/2013 від 05
листопада 2013 року кілограм яблук сорту
«Айдаред» першого сорту, калібру 7+ при
продажі вроздріб на жовтень 2013 року
становить 4,50 грн.

Дії ОСОБА_1 підлягають кваліфікації за
ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.185 КК України, оскільки
обвинувачений вчинив закінчений замах
на таємне викрадення чужого майна
(крадіжку).

З угоди про примирення від 20 листопада
2013 року вбачається, що ОСОБА_1 та
потерпіла ОСОБА_2 уклали угоду про
примирення.

Із змісту угоди вбачається, що ОСОБА_1
визнав свою винність та обставини
скоєного ним кримінального
правопорушення, що останній підтвердив
під час судового засідання.

Підозрюваний ОСОБА_1 взяв на себе
обов'язки беззастережно визнати
обвинувачення в обсязі підозри у
судовому провадженні.

Сторони погодили міру покарання, яке
має бути призначене обвинуваченому - у
вигляді штрафу у розмірі 850,00 (вісімсот
п'ятдесят) грн.

Своїми підписами сторони також
підтвердили розуміння наслідків
укладення та затвердження угоди про
примирення.

Судом встановлено, що вияв волі сторін
на укладення угоди є добровільним.

Обвинувачений ОСОБА_1 цілком
усвідомлює своє право на справедливий
судовий розгляд та на право захисту,
яким він може скористатись, вірно
розуміє характер обвинувачення,
погоджується на визначену угодою міру
покарання та розуміє наслідки
укладення і затвердження угоди судом,
які передбачені ст. 473 КПК України.

Наслідки укладення та затвердження
угоди є також цілком зрозумілими і для
потерпілої ОСОБА_2

Перевіривши зміст угоди на
відповідність її вимогам КПК України
та Кримінального закону, суд приходить
до позитивно висновку, оскільки зміст
угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК
України, злочин, у скоєнні якого ОСОБА_1
пред'явлено обвинувачення, не
відноситься до тяжких або особливо
тяжких, кваліфікація дій
обвинуваченого є вірною, істотні
обставини, які враховуються при
призначенні покарання, є
обґрунтованими, а узгоджена міра
покарання відповідає санкції статті
Кримінального закону, за яким ОСОБА_1
пред'явлено обвинувачення.

З врахуванням наведеного і за
відсутності підстав для відмови у
затвердженні угоди, суд вважає, що
угода може бути затверджена.

Керуючись ст. ст. 373 - 374, 468 - 475 КПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення,
укладену 20 листопада 2013 року між
підозрюваним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
потерпілою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, в межах
кримінального провадження,
зареєстрованого в ЄРДР за № 0001651
від 14 жовтня 2013 року.

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.
185 КК України та призначити йому
узгоджену на підставі угоди про
примирення міру покарання у вигляді
штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян - 850,00
(вісімсот п'ятдесят) грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 не
застосовувався.

Судові витрати та речові докази по
справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений
обвинуваченим, прокурором та
потерпілим виключно з підстав,
передбачених ст. 394 КПК України, до
апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд протягом тридцяти
днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя
Придачук О.А.