Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
28 липня 2015 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати по розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальне провадження №0000005 від 20.01.2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне Рівненської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, дітей на утриманні немає, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.408 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.408 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

ОСОБА_5 визнаний винним і засуджений за те, що будучи військовослужбовцем навідником 1 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , маючи військове звання старший солдат, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з метою ухилення від військової служби, з 21 листопада 2014 року не з`явився з щорічної відпустки на службу в розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка виконувала бойові завдання в районі проведення антитерористичної операції. До органів військового управління з приводу подальшого проходження ним військової служби не звертався, на теперішній час обов`язки військової служби не виконує та знаходиться за місцем свого проживання.

Не оспорюючи фактичних обставин справи, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що призначаючи покарання, судом не враховано ряд обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, повне визнання вини, вчинення злочину вперше та відсутність обставин, які обтяжують покарання. Просить вирок Рівненського міського суду змінити, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного судом першої інстанції покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 1 (один) рік.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу прокурор вважає, вирок суду законним та обґрунтованим. Просить вирок Рівненського міського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовий розгляд даного кримінального провадження, за згодою учасників судового провадження, проводився в порядку ч.3 ст.349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, колегією суддів не перевіряються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.408 КК України, як дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби.

Відповідно до ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) Про практику призначення судами кримінального покарання, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_5 раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, негативно характеризується за місцем проходження військової служби.

Встановив обставини, що пом`якшують покарання, зокрема і ті, на які посилається обвинувачений ОСОБА_5 , визнання вини та вчинення злочину вперше. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Пунктом 5 ч.1 ст.66 КК України передбачено, що при призначені покарання обставиною, яка його пом`якшує, визнається вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин.

Збіг тяжких особистих, сімейних чи інших обставин передбачає збіг таких негативних обставин, які заподіюють особі страждання, негативно впливають на її психіку, можуть викликати у неї стан розпачу, надмірну дратівливість, гарячковість, що не сприяє належному здійсненню самоконтролю поведінки. Перелік вказаних обставин законом не визначено. Для визнання цих обставин такими, що пом`якшують покарання, необхідно встановити об`єктивний зв`язок між даними обставинами і вчиненим злочином.

Покликання обвинуваченого ОСОБА_5 на вагітність жінки з якою він перебуває у фактичних шлюбних відносинах, як на обставину, яка пом`якшує покарання, - не заслуговують на увагу, оскільки не встановлено об`єктивного зв`язку між даними обставинами та вчиненням злочину.

Призначаючи покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та призначив мінімальне покарання передбачене санкцією ч.1 ст.408 КК України, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, наведені в ній доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку.

Керуючись ст.405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 28.07.2015 року, взяти ОСОБА_5 під варту із зали суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а ОСОБА_5 в зазначений строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3