НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2092/15-к
Провадження № 1-кп/0182/391/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.04.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження №0000115 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України,

за участю сторони кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 03 березня 2015 року приблизно о 12:00 годині знаходячись на 14 колії станції «Нікополь» в місті Нікополі Дніпропетровської області, з корисливих мотивів, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, таємно, навмисно, скориставшись відсутністю поруч сторонніх осіб, за допомогою заздалегідь приготовленого ним розвідного ключа розміром 20x24 мм, шляхом відкручування, викрав з вагону № 66114620 головну частину повітророзподільника, чим спричинив збитки державному підприємству «Придніпровська залізниця» в особі відокремленого структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» на суму 2975 гривень.

Однак, ОСОБА_3 виконавши всі дії направлені на заволодіння майном, не зміг розпорядитись ним, з причини, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками міліції на місті вчинення крадіжки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, підтвердив факт скоєння ним кримінального правопорушення 03 березня 2015 року на ст. Нікополь в м. Нікополі, та щиро покаявся. При цьому обвинувачений суду показав, що на місці крадіжки головної частини повітророзподільника з вагону, він був затриманий працівниками міліції.

Суд визнав недоцільним дослідження доказів по кримінальному провадженню, оскільки вони ніким не оспорюються, а тому кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ст. 349 ч.3 КПК України.

Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, його визнання вини і вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді штрафу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати не підлягають стягненню з обвинуваченого за наступних обставин.

Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. Згідно положень ст. 122 КПК України експерти мають право на винагороду, якщо виконана ними робота не входить в їх обов`язки по службі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає 850 гривням. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався. Речові докази по кримінальному провадженню головну частини повітророзподільника залишити в користуванні власника, ключ що зберігається в камері схову речових доказів ЛВ на ст. Нікополь - знищити. На вирок може бути подана апеляція протягом 30 діб з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: