АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/456/2015 Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 172 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу та заяву про зміну апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 грудня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС управління з розслідування ОВС Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на тимчасово вилучене під час обшуку майно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме грошові кошти, належні підозрюваному: 778 600 тисяч гривень; 312 700 тисяч гривень; 500 доларів США; 225 Євро, згідно переліку та опису, зазначеному у протоколі огляду грошових коштів від 27-28.11.2014 року та грошові кошти, вилучені під час особистого обшуку підозрюваного 5400 грн., які перебувають на зберіганні у ГСУ Генеральної прокуратури України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також те, що особою, яка подала клопотання, доведено необхідність такого арешту. Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що для забезпечення кримінального провадження необхідно необхідно накласти арешт на вказані грошові кошти.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду від 08 грудня 2014 року просить скасувати та направити на новий розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

Зазначає, що в порушення вимог кримінального процесуального закону, слідчий неодноразово відмовляв захиснику підозрюваного у задоволенні клопотань про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001230, а тому захисник ознайомився з матеріалами справи лише 05.02.2015 року, з яких дізнався про факт накладення арешту на тимчасово вилучене майно підозрюваного. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а також нормам КПК України. Апелянт також вказує, що в порушення вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання слідчого здійснювався без участі підозрюваного і захисника, що позбавило сторону захисту заявляти клопотання про дослідження матеріалів та допит свідків, які мали суттєве значення для вирішення питання про арешт майна.

У своїй заяві про зміну апеляційної скарги, поданій захисником в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 02 березня 2015 року, апелянт зазначає, що право на проведення обшуку було надано виключно слідчому в ОВС ГСУ ГПУ ОСОБА_10 , про що зазначено в ухвалі суду. При цьому, згідно протоколу, обшук проводився слідчим ОСОБА_11 , що є порушенням норм процесуального права. Крім того, зазначає, що до слідчого судді з клопотанням про арешт вилученого майна звернувся слідчий ОСОБА_9 , відомості про якого відсутні у витягу з реєстру досудових розслідувань, наданого в якості додатку до клопотання, а тому повноваження останнього не давали йому права звертатися із клопотанням. Вказує, що в порушення п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України, слідчого ОСОБА_9 у постанові про внесення змін до складу групи слідчих від 22.11.2014 року призначив не керівник ГСУ ГПУ, а перший заступник начальника, який не являється керівником органу досудового розслідування. Вказує, що слідчим у клопотанні не зазначено, якими саме характеристиками тимчасово вилученого майна наділені вилучені в ході обшуку грошові кошти, а лише вказано, що ці кошти здобуті злочинним шляхом, а саме клопотання було подане з порушенням строку для його подачі, а підтверджень поважності причин пропуску строку слідчим надано не було.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню за наступних обставин.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені т.. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідування злочинів.

При апеляційному розгляді встановлено, що у т.ому кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід як накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку майно підозрюваного ОСОБА_8 , а саме грошові кошти, належні підозрюваному: 778 600 тисяч гривень; 312 700 тисяч гривень; 500 доларів США; 225 Євро, згідно переліку та опису, зазначеному у протоколі огляду грошових коштів від 27-28.11.2014 року та грошові кошти, вилучені під час особистого обшуку підозрюваного 5400 грн., які перебувають на зберіганні у ГСУ Генеральної прокуратури України та правильно визначені правові підстави для цього.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в управлінням з розслідування ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001230 від 04.12.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 368, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування, 20.11.2014 року під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2014 року за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , розташованому по АДРЕСА_1 слідчим ГПУ, посеред іншого, було виявлено та вилучено наступні грошові кошти, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставини, які встановлюються у кримінальному провадженні, а саме можуть бути предметом неправомірної вигоди: 778 600 тисяч гривень; 312 700 тисяч гривень; 500 доларів США; 225 Євро, згідно переліку та опису, зазначеному у протоколі огляду грошових коштів від 27-28.11.2014 року та грошові кошти, вилучені під час особистого обшуку підозрюваного 5400 грн.

21.11.2014 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зазначена заборона здійснена у кримінальному провадженні, яке порушено по факту вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 368, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, вчинених невстановленими слідством особами.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме здійсненню швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобіганню будь-яким негативним наслідкам. Враховуючи те, що підозрюваному, на майно якого накладено арешт, інкримінується злочин, передбачений ч. 4 ст. 368 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, такий вид заходу забезпечення кримінального провадження є необхідним на даній стадії кримінального провадження.

Зазначені в апеляційній скарзі захисника доводи щодо порушення стороною обвинувачення норм процесуального права не підтверджуються наявними в матеріалах клопотання даними, оскільки постановою першого заступника начальника ГСУ ГПУ, старшого радника юстиції від 22.11.2014 року лише внесено зміни до складу слідчої групи, що не є порушенням п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України, а тому не може бути підставою для скасування ухвали суду. Підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження колегія суддів визнає поважними, а тому вважає за можливе задовольнити клопотання сторони захисту про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

Керуючись т..ст. 170, 171, 172, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 грудня 2014 року, задоволено клопотання слідчого в ОВС управління з розслідування ОВС Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на тимчасово вилучене під час обшуку майно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме грошові кошти, належні підозрюваному, які перебувають на зберіганні у ГСУ Генеральної прокуратури України залишити без змін, а апеляційну скаргу та заяву про зміну апеляційної скарги захисника - адвоката ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

_____________ ______________ _____________