справа № 462/3847/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2015 року Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стрий Львівської області, українця, громадянина України, не працюючого, раніш судимого 4.11.2014 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.185, 75 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим терміном 1 рік, без постійного місця проживання, останнє місце реєстрації АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту, що надійшов до суду, 4.05.2015 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на алеї біля Приміського залізничного вокзалу ДТГО «Львівська залізниця», що по вул. Чернівецькій у м. Львові, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, повторно, відкрито, (шляхом ривка) заволодів нотатником ОСОБА_4 у якому знаходились грошові кошти в сумі 1300 гривень, заподіявши потерпілому збитків на вказану суму.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив викладені обвинуваченням обставини скоєння ним злочину, та пояснив, що дійсно він 4.05.2015 року близько 15 год. 30 хв., побачивши нотатник у кишені потерпілого, витягнув його та побіг. У нотатнику були гроші у розмірі 1300 грн., які він потратив на продукти харчування. Свої дії пояснив скрутним матеріальним становищем, був знятий з реєстрації місця проживання своїми рідними за рішенням суду, не мав коштів на проживання, не мав постійного місця проживання. У скоєному кається, зобов`язується відшкодувати матеріальну шкоду потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що дійсно 4.05.2015 року близько 15 год. 30 хв. він знаходився біля залізничного вокзалу, обвинувачений ОСОБА_6 витягнув ривком з його кишені нотатник, в якому знаходились гроші у розмірі 1300грн. Він побіг за ним, однак не міг наздогнати. Підтримав заявлений позов на суму 1300 грн. та просив призначити обвинуваченому м`яке покарання .

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ст. 186 ч.2 КК України як умисні, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинені повторно.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого, його характеристику, також те, що він визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, сприяв розкриттю злочину, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Відповідно до ст..65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З наведеного та з урахуванням всіх обставин по справі суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_6 слід застосувати вимоги ст.71 КК України: до визначеного покарання за даним вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 4.11.2014 року.

Заявлений цивільний позов потерпілим на суму 1300грн. на підставі ст.ст.127, 128 КПК підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71КК України за сукупністю вироків до визначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 4.11.2014 року та остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування шкоди 1300грн.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 враховувати з дня тримання під вартою з 21 травня 2015 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до дня набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

Копія вірна.

Суддя: ОСОБА_1