Справа № 761/3025/15-к
Провадження №1-кп/761/379/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального правопорушення, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0010277 від 24 вересня 2014 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Черевки, Яготинського р-ну, Київської обл., українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого водієм ПП «КП «Укрсіч», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

представника цивільного відповідача ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

23 вересня 2014 року, приблизно о 14 годині 30 хвилини, ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «DACIA LOGAN» д. н. НОМЕР_1 , рухався у крайній лівій смузі руху по вул. Дегтярівська зі сторони вул. Оранжерейна в напрямку вул. Лагерна та наближався до нерегульованого на той час пішохідного переходу, розташованого навпроти будинку № 37 по вул. Дегтярівській у м. Києві.
При цьому, грубо порушуючи вимоги п. п. 2.3 «б», 18.1 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року, ОСОБА_3 проявив неуважність, невірно оцінив дорожню обстановку, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, вчасно не зреагував та не надав дорогу пішоходу ОСОБА_8 , який рухався з ліва направо відносно напрямку руху автомобіля по вказаному нерегульованому пішохідному переходу та допустив на нього наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля «DACIA LOGAN» д. н. НОМЕР_1 .
Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_3 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху, пішохід ОСОБА_8 в результаті наїзду автомобілем отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Згідно висновку експерта № 187/Е «У ОСОБА_8 мали місце такі тілесні ушкодження: Поєднана травма, ЗЧМТ, струс головного мозку. Забійна рана скроневої ділянки голови. ЗТЖ, забій передньої черевної стінки. Розрив симфізу, пошкодження крижово- повздовжного зчленування справа. Закритий фрагментарно-уламковий перелом обох кісток правої гомілки. Описані ушкодження утворилися від дії тупого (их) предмета (ів), по давності можуть відповідати терміну і обставинам, зазначених у постанові, і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які потягли за собою тривалий розлад здоров`я на строк понад 21-н день. З урахуванням характеру та локалізації ушкоджень у гр. ОСОБА_8 можна сказати про те, що в момент первинного контакту з транспортним засобом він був обернений правою передньобоковою поверхнею тіла».
Відповідно до висновку експерта №615/ат «В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «DACIA LOGAN» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , повинен був керуватися вимогами пункту 18.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці, водій автомобіля «DACIA LOGAN» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , з технічної точки зору, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «DACIA LOGAN» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.1 Правил дорожнього руху України.
Під час керування транспортним засобом водій автомобіля «DACIA LOGAN» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 порушив п. п. 2.3 «б», 18.1 Правил дорожнього руху України:
- п. 2.3 «б»: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу, і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;
- п. 18.1 Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Порушення ОСОБА_3 вимог п. 2.3 «б», п. 18.1 ПДР України знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю, надав суду показання про те, що дійсно 23 вересня 2014 року він вдень, між 13 та 14 годиною рухався на автомобілі «DACIA LOGAN» д.н.з. НОМЕР_1 у крайній лівій смузі руху по вул.Дегтярівській зі сторони вул.Оранжерейної в напрямку вул.Лагерної. Наближався до пішоходного переходу, який на той час був нерегульованим та на ньому стояв ремонтний автомобіль дорожньої служби, працівники якої лагодили світлофор. У момент наближення до пішоходного переходу на нього різко з-за автомобіля, який перекривав огляд, вибіг пішоход, тому він не зміг вчасно зреагувати та вжити заходів до гальмування, внаслідок чого відбувся наїзд на пішохода.Також обвинувачений зазначив, що хоча він і перебуває у трудових відносинах з ПП «КП «Укрсіч» та працює на посаді водія, однак на день та час здійснення дорожньо-транспортної пригоди він вже виконав свої робочі завдання та за усною домовленістю із директором підприємства взяв належний директору автомобіль для використання в особистих цілях, для перевезення вантажу, тобто не виконував робоче завдання. У вчиненому щиро розкаявся.

Окрім повного і беззаперечного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, його винність також підтверджується доказами, які було досліджено у судовому засіданні у відповідності до вимог ст.ст. 357, 358 КПК України:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.09.2014 року, відповідно до якого було оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди по вул. Дегтярівській, 39 у м.Києві, з долученими до неї фотознімками з місця події;

- схемою дорожньо-транспортної пригоди від 23.09.2014 року, засвідченою підписом водія ОСОБА_3 та понятих;

- картою виїзду швидкої медичної допомоги № 1103 від 23.09.2014 р., відповідно до якої з вул.Дегтярівської, 39 у м.Києві до КМКЛ №17 з діагнозом поєднана травма, було доставлено ОСОБА_8 ;

- довідкою відділення політравми КМКЛ № 17 від 17.10.2014 року, відповідно до якої ОСОБА_8 був госпіталізований з діагнозом: поєднана травма, ЗЧМТ, струс головного мозку.Забійна рана скроневої області голови. ЗТЖ, забій передньої стінки живота. Розрив симфізу з пошкодженням крижово-здухвинного з`єднання зліва. Закритий фрагментарний перелам обох кісток правої гомілки зі зміщенням уламків;

- висновком експерта № 187/Е, відповідно до якого встановлено, що згідно представленої медичної документації у гр. ОСОБА_8 мали місце такі тілесні ушкодження: Поєднана травма, ЗЧМТ, струс головного мозку. Забійна рана скроневої ділянки голови. ЗТЖ, забій передньої черевної стінки. Розрив симфізу, пошкодження крижово- повздовжного зчленування справа. Закритий фрагментарно-уламковий перелом обох кісток правої гомілки. Описані ушкодження утворилися від дії тупого (их) предмета (ів), по давності можуть відповідати терміну і обставинам, зазначених у постанові, і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які потягли за собою тривалий розлад здоров`я на строк понад 21-н день. З урахуванням характеру та локалізації ушкоджень у гр. ОСОБА_8 можна сказати про те, що в момент первинного контакту з транспортним засобом він був обернений правою передньобоковою поверхнею тіла;
- висновком експерта № 615/ат від 09.12.2014 року, відповідно до якого встанволено, що в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «DACIA LOGAN» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , повинен був керуватися вимогами пункту 18.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці, водій автомобіля «DACIA LOGAN» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , з технічної точки зору, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «DACIA LOGAN» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.1 Правил дорожнього руху України.
- протоколом огляду місця події від 30.10.2014 року, відповдіно до якого було проведено оголяд автомобіля «DACIA LOGAN» д.н.з. НОМЕР_1 та зафіксвано пощкодження, наявні на транспортному засобі, з долученими до нього схемою та фотознімками ;

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним правопорушенням середнього ступеню тяжкості, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні дружину та дітей, працює водієм, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , слід визнати його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом встановлено не було.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі. Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема, неумисного характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що позитивно характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних властивостей обвинуваченого, зокрема, його віку, стану здоров`я, способу життя, а саме те, що він працює водієм, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні дружину та дітей, та обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого злочину і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.

При цьому суд вбачає підстави для призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 286 КК України без позбавлення права керування транспортним засобом на визначений законом строк, оскільки основним видом його діяльності, який забезпечує кошти для існування, як встановлено у судовому засіданні, є використання його водійських навичок та робота на посаді водія, у зв`язку із чим, у випадку позбавлення останнього права керування, ОСОБА_3 буде позбавлений об`єктивної можливості утримувати себе та піклуватись про осіб, які перебувають на його утриманні.

Цивільний позов, пред`явлений потерпілим ОСОБА_8 до цивільного відповідача ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, звертаючись із цивільним позовом у кримінальному провадженні до цивільного відповідача ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» потерпілий вказує на те, що внаслідок протиправних дій водія ОСОБА_3 , яким на відповідній правовій підставі використовувася транспортний засіб, застрахований відповідно до умов Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», йому було заподіяно матеріальну шкоду, яка складається з вартості лікування на суму 42873 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн., які підлягають безумовному відшкодуванню.

Наведені позовні вимоги потерпілого обгрунтовані належними доказами, відповідають умовам, передбаченим ст. 979 ЦК України, Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Цивільний позов, пред`явлений потерпілим ОСОБА_8 до цивільного відповідача ОСОБА_7 , про стягнення моральної шкоди у розмірі 195 000 грн. задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно частини першої статті 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків .

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.
Крім того, відповідно до п.8 Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (статті 130, 132-134 КЗпП) якщо спеціальною нормою закону не встановлено іншого.
Разом з тим, у судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 хоча і перебував станом на 23.09.14 р. у трудових відносинах з ПП «КП «Укрсіч» та працював на посаді водія, однак на день та час дорожньо-транспортної пригоди він вже виконав свої робочі завдання та за усною домовленістю із директором підприємства взяв належний ОСОБА_7 , як приватній особі, автомобіль для використання в особистих цілях, для перевезення вантажу, тобто у розумінні чинного законодавства директор ПП «КП «Укрсіч» ОСОБА_7 не є особою, яка має нести цивільну відповідальність як роботодавець внаслідок винних дій третьої особи, у зв`язку із чим цивільний позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Наведене вище також підтвердили у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та цивільний відповідач ОСОБА_7 .

У зв*язку із зазначеним суд не вбачає підстав для задоволення даних позовних вимог оскільки цивільний відповідач ОСОБА_7 у даному випадку є лише володільцем транспортного засобу-джерела підвищеної небезпеки, який вибув з його володіння на законнх підставах за усною домовленістю з обвинуваченим, а моральну шкоду потерпілому було спричинено винними діями ОСОБА_3 , до якого позовних вимог під час розгляду кримінального провадження пред`явлено не було.

При цьому суд не вбачає підстав для звільнення від покарання ОСОБА_3 на підставі ч.4 ст.74 КК України, виходячи з наступного.

Так, звільнення від покарання внаслідок втрати суспільної небезпечності особи, яка вчинила злочин (ч. 4 ст. 74), допускається тільки за сукупності таких умов: 1) вчинення особою злочину невеликої або середньої тяжкості; 2) її бездоганної поведінки і сумлінного ставлення до праці, які дають суду підстави вважати, що особа не вчинить нового злочину і, відповідно, її суспільну небезпечність можна вважати втраченою.

Поведінка особи є бездоганною, якщо особа не лише утримується від вчинення злочинів та інших правопорушень, а й цілком дотримується загальноприйнятих норм поведінки та моралі, іншими словами, поводить себе ідеально.

Натомість, під час судового розгляду обвинувачений не вживав жодних заходів по відшкодуванню потерпілому матеріальної чи моральної шкоди, не турбувався про стан його здоров*я як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду, змінював позицію поведінки у суді.

У зв*язку із зазначеним суд приходить до висновку, що таку поведінку обвинуваченого не можна визнати ідеальною, а тому засуджений ОСОБА_3 звільненню від покарання за вироком суду не підлягає.

Речові докази у провадженні відсутні.

Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 не обирався

Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 1 (один) рік, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1.не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;

2. повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3. періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції

Цивільний позов ОСОБА_8 до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_8 42 873 (сорок дві тисячі вісімсот сімдесят три) гривні 37 копійок матеріальної шкоди та 5 000 (п*ять тисяч) моральної шкоди, а всього стягнути 47 873 (сорок сім тисяч вісімсто сімдесят три) гривні 37 копійок.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на проведення судової автотехнічної експертизи у розмірі 737 (сімсот тридцять сім) гривень 88 копійок.

Речові докази у провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1