Справа № 521/8259/13-к
Номер провадження:1-кп/521/333/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 .

захисника ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

у присутності підозрюваного . ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
На обговорення сторін кримінального провадження ставилося питання щодо можливості призначення судового розгляду обвинувального акту у відношенні ОСОБА_6 .

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд та продовжити термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого.

Захисник та обвинувачений не заперечували проти призначення судового розгляду, проте просили змінити запобіжний заход.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, так як він не відповідає вимогам КПК України з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційних скарг сторони обвинувачення та обвинуваченого прийнято рішення про скасування вироку та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, при цьому зроблено висновки та викладені мотиви скасування судового рішення, які відповідно до ч.3 ст. 415 КПК України є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, практиці ЄСПЛ та ст. 6 Конвенції с захисту прав людини, а саме в обвинувальному акті в порушення вказаних норм вкладені лише обставини придбання ОСОБА_7 під контролем працівників МВС наркотичного засобу, при обставинах, які встановлені слідчим та викладені в повідомлені про підозру, без зазначення повної та детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення.

Крім того, суд в ході підготовчого судового засідання встановив, що в обвинувальному акті викладені обставини скоєння ОСОБА_7 злочину, передбаченого ст. 309 КК України.

Разом з тим, в обвинувальному акті вказана кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 307 КК України незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання особливо-небезпечних речовин з метою збуту. При цьому без посилання на збут особливо-небезпечних речовин з одного боку, а з іншого без викладення обставин незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання особливо-небезпечних речовин з метою збуту.

Розглядаючи питання щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого суд виходить з того, що відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України суд має право розглядати питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження під час підготовчого судового засідання ст. 314 КПК України, а саме на цій стадії зараз знаходиться судове провадження.

Частина 3 ст. 315 КПК України передбачає, що за відсутності відповідних клопотань заходи забезпечення кримінального провадження вважаються продовженими. Проте, вказане посилання не відповідає вимогам ч.1 ст. 7 КПК України та ч.2 ст. 8 КПК України, згідно з якими принцип верховенства права у кримінальному проваджені застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ. Відповідно до практики ЄСПЛ та вимог Конвенції с захисту прав людини такий запобіжний заход, як тримання під вартою не може бути продовжено без вмотивованого рішення судових органів. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного сторона обвинувачення, з метою виконання вказаних вимог, звертається з відповідним клопотанням про продовження запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою. На підставі викладеного, суд для розв`язання вказаного питання звертається до загальних засад кримінального провадження та посилається на п.15 ч. 1 ст. 7 КПК України - змагальність сторін, яка відповідно до ч.2 ст. 22 КПК України, в тому числі, складається з рівного права на подання до суду клопотань, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд зазначає, що, що в даному випадку, з урахуванням неможливості вважати продовженим термін тримання під вартою та наявності можливості, передбаченої КПК України для подання до суду стороною обвинувачення клопотань про продовження терміну дії запобіжного заходжу у вигляді тримання під вартою вказане клопотання повинно бути розглянуто.
Прокурором доведено, що на даний час існують ризики переховування обвинуваченого від суду, які підтверджуються тим, що ОСОБА_6 не має реєстрації в Україні, є громадянином іншої держави.

Посилання сторони захисту на те, що строк перебування ОСОБА_6 не продовжений в порядку ст. 331 КПК України та строк перебування ОСОБА_6 під вартою сплинув не ґрунтується на вимогах КПК України. Розгляд питань щодо запобіжного заходу у разі постановлення ухвали суду апеляційної інстанції повинно вирішуватися не в рамках ст. 331 КПК України, а відповідно до п.п.3 п.3 ч.1 ст. 419 КПК України. Вказана норма передбачає прийняття рішення щодо запобіжного заходу, що зробив апеляційний суд Одеської області.

Посилання обвинуваченого на стан здоров`я, який перешкоджає подальшому перебуванню під вартою не доведено доказами.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України не має.

Враховуючи положення ст. 177 та 178 КПК України з урахуванням ч. 3 ст. 183 КПК України та обставин справи, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. При цьому з урахуванням ч.4 ст. 182 КПК України вважає, що застава в даному випадку повинна складати 80 розмірів мінімальною заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,178, 182,183, 290, 291, 314, 35, 369-372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Повернути прокурору обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі дев`яносто сім тисяч чотириста сорок гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний, обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2)не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту винесення ухвали. Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 16 червня 2015 року

Ухвала може бути оскаржена через Малиновський районний суд м. Одеси до Апеляційного суду Одеської області на протязі сьомі діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1