Номер провадження 1-кп/754/251/15
Справа№754/4750/15-к
Вирок
Іменем України
23.06.2015

Деснянський районний суд м. Києва в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002407 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1/ 20 квітня 1999 року Ватутінським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 141 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
2/ 06 листопада 2002 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі;
3/ 30 червня 2010 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 30 вересня 2014 року по відбуттю строку покарання
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4
сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_3 будучи раніше судимим за скоєння умисних злочинів, маючи не зняті та непогашені судимості, повторно відкрито викрав, належне потерпілій ОСОБА_6 майно, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, за таких обставин.
03 березня 2015 року приблизно о 23 год. 10 хв., перебуваючи неподалік буд. № 6 по вул. Драйзера в м. Києві, у обвинуваченого ОСОБА_3 виник умисел на повторне відкрите викрадення належного раніше не знайомій потерпілій ОСОБА_6 майна, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для її життя та здоров`я. Обвинувачений ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, підійшов до потерпілої ОСОБА_6 та наніс їй один удар лівою рукою в область обличчя з правого боку, від чого потерпіла впала на землю та вдарилась правою рукою, тим самим застосував до потерпілої ОСОБА_6 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, спричинивши останній легкі тілесні ушкодження у виді синців на верхній повіці правого ока, тильній поверхні правого передпліччя в нижній третині. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії обвинувачений ОСОБА_3 вирвав з руки потерпілої сумку, вартістю 400 грн., в якій знаходились ключі, вартістю 200 грн., паспорт громадянина України на її ім`я, гаманець, вартістю 260 грн., з грошима в сумі 198 грн., іконкою «Призри на смирение», іконкою «Матрона московская», банківською карткою «ПриватБанку», які матеріальної цінності для потерпілої не становлять, а всього на загальну суму 1058 грн. З викраденим з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1058 грн.
Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчиненого повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 в суді не визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні та дав показання суду, що 03 березня 2015 року приблизно о 24 год. проходив біля універсаму «Фестивальний» в напрямку дому. По дорозі був затриманий працівниками міліції, які вилучили у нього належний йому шкіряний гаманець чорного кольору, в якому було близько 150 грн., та дві іконки , які він придбав після звільнення з місць позбавлення волі за порадою знайомих. Потім його забрали до райвідділку за підозрою у скоєнні грабежу відносно раніше не знайомої потерпілої. Однак він злочин відносно неї не вчиняв, вилучені у нього речі належать саме йому, а не потерпілій. Тієї ночі був вдягнутий у спортивний костюм, білу пухову куртку, спортивну шапку та бежеве спортивне взуття. Крім того, вилучення речей відбувалось за відсутності понятих, вони з`явились вже під ранок.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_3 своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження:

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 в суді про те, що 03 березня 2015 року приблизно о 23 год. 10 хв. вона йшла в напрямку свого будинку по вул. Драйзера позаду магазину «Сільпо». В руках тримала сумку. На зустріч їй швидко йшов незнайомий чоловік, Чоловік підійшов до неї, лівою рукою вдарив її в праву частину обличчя, від чого вона впала на землю та вдарилась правою рукою. Після чого чоловік забрав у неї сумку, яка впала з її руки, та побіг в сторону. У викраденій сумці у неї знаходилось змінне взуття, чорний гаманець з грошима в сумі 198 грн. та двома іконками «Матрона московская» та з зображенням Божої матері, гребінець, блиск для губ, дзеркальце. Вона зайшла додому та викликала міліцію. Через невеликий проміжок часу, чоловіка, який скоїв відносно неї злочин, було затримано біля універсаму «Фестивальний». Вона відразу впізнала його, оскільки під час нападу добре запам`ятала обличчя нападника, крім того, впізнала його по одягу, він був вдягнутий у світлу куртку, темні брюки. Це був ОСОБА_3 , якого вона раніше не знала. У ОСОБА_3 в присутності понятих було вилучено іконки, які вона впізнала як свої, гроші в сумі що на 40-50 грн. була меншою від тієї, що була у неї у гаманці.

Показаннями свідка ОСОБА_7 в суді про те, що навесні, близько 00 год. 00 хв. на вулиці був запрошений працівниками міліції бути понятим при огляді особи, на що він погодився. На місці був ОСОБА_3 , раніше йому не знайомий, та потерпіла, також були якісь особи у цивільному одязі. ОСОБА_3 був вдягнений у світлу куртку та джинси. В його присутності у ОСОБА_3 було вилучено гаманець, у якому були грошові кошти близько 200 грн. паперовими купюрами та монетами кілька гривень. Також було вилучено 3 іконки. Вилучені речі зі слів ОСОБА_3 належали саме йому. При вилученні іконок ОСОБА_3 не міг сказати їх назви.

Показаннями свідка ОСОБА_8 в суді про те, що навесні цього року вночі працівники міліції запропонували йому бути понятим при огляді особи. На місці знаходився міліцейський автомобіль, біля якого знаходився раніше йому незнайомий ОСОБА_3 , у якого було вилучено гаманець з грошовими коштами паперовими купюрами та монетами, три іконки. ОСОБА_3 пояснив на місці, що вилучені речі належать йому. При огляді був присутній ще один понятий.

Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 про те, що 03 березня 2015 року приблизно о 23 год. 10 хв. по вул. Драйзера невідома особа відкрито заволоділа її сумочкою з особистими речами та гаманцем.

Даними протоколу огляду від 04 березня 2015 року про вилучення по пр.-ту Маяковського, 20-а біля входу до під`їзду у ОСОБА_3 в присутності понятих з лівої кишені куртки, у яку був вдягнутий, гаманця чорного кольору, у якому знаходились три іконки, грошові кошти по дві купюри номіналом 50 грн. кожна, дві купюри номіналом по 20 грн., одна купюра номіналом 5 грн., а всього 145 грн. та копійками на суму 3 грн.

Даними протоколу огляду речового доказу від 04 березня 2015 року за участю понятих, а саме вилученого у ОСОБА_3 гаманця з грошовими коштами, які були впізнані потерпілою ОСОБА_6 , як належні їй ( по номіналу купюр) та трьома іконками, серед яких потерпілою ОСОБА_6 було впізнано дві належні їй іконки «Призри на смирение», «Матрона Московская».

Постановою старшого слідчого СВ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 від 04 березня 2015 року вилучені у ОСОБА_3 гаманець з грошовими коштами та трьома іконками визнані речовими доказами, іконки «Призри на смирение», «Матрона Московская» передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 .

Постановою старшого слідчого СВ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 від 25 березня 2015 року, вилучені у ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 148 грн. визнані речовими доказами та передані на зберігання до фінансового сектору Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Даними висновку судово-медичної експертизи № 648 від 05 березня 2015 року, про виявлення у ОСОБА_6 синців на верхній повіці правого ока, тильній поверхні правого передпліччя в нижній третині, що спричинені тупим предметом (предметами), могли утворитись 03.03.2015, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23 березня 2015 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , яка на місці дала чіткі показання про обставини скоєного відносно неї грабежу.

Наданий стороною обвинувачення протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04 березня 2015 року суд не вважає неналежним доказом винуватості ОСОБА_3 у скоєнні грабежу відносно потерпілої ОСОБА_6 , оскільки не містить даних того, що потерпіла по фотокартці впізнала ОСОБА_3 саме як особу, яка вчинила відносно неї злочин.

Що стосується доводів сторони захисту щодо визнання всіх письмових доказів недопустимими, суд вважає їх неспроможними, оскільки досліджені судом письмові докази отримані в порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законом, відповідно до ст.ст.93, 98-99, 237 КПК України.

Аналіз наведених доказів спростовує твердження сторони захисту про непричетність обвинуваченого ОСОБА_3 до скоєння відносно потерпілої ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Потерпіла чітко вказала на обвинуваченого ОСОБА_3 як на особу, що скоїла відносно неї злочин та відкрито заволоділа її сумкою з речами, застосувавши при цьому насильство. Підстав сумніватись в правдивості показань потерпілої у суду не має. Показання потерпілої є логічними та послідовними, узгоджуються з іншими доказами дослідженими в суді: даними протоколу огляду та вилучення у ОСОБА_3 викрадених у потерпілої речей, показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 .

Дослідивши надані в судовому засіданні докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у скоєнні відкритого викрадення чужого майна поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчиненого повторно.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у скоєнні злочину, суд вважає засобом захисту з метою уникнути відповідальності та пом`якшити свою участь за скоєний злочин, та дає критичну оцінку показанням обвинуваченого, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів, досліджених судом.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 67 КК України визнає рецидив злочину, оскільки він раніше судимий за скоєння умисного злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який раніше неодноразово судимий, не працює, після звільнення з місць позбавлення волі належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин, відсутність спроб до відшкодування завданої потерпілій злочином шкоди, та обирає йому покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати в ізоляції від суспільства з урахуванням особи і тяжкості вчиненого ним злочину, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди на суму 1148 грн. та моральної шкоди на суму 10000 грн.

Обвинуваченим ОСОБА_3 позов потерпілої не визнано.

У даному випадку судом, кримінальне провадження, згідно ст. 337 КПК України, розглянуто у межах висунутого/пред`явленого обвинувачення та визнано доведеним, що ОСОБА_3 з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої повторно відкрито викрав, належне потерпілій ОСОБА_6 майно: сумку, вартістю 400 грн., в якій знаходились ключі, вартістю 200 грн., паспорт громадянина України на її ім`я, гаманець, вартістю 260 грн., з грошима в сумі 198 грн., іконкою «Призри на смирение», іконкою «Матрона московская», банківською карткою «ПриватБанку».

За таких обставин цивільний позов потерпілої про відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме на суму 910 грн.

При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини заподіювача, в якій грошовій сумі потерпіла вказує на пов`язані з нею втрати та з чого при цьому виходить.

В судовому засіданні судом було встановлено, що потерпілій ОСОБА_6 було завдано моральну шкоду, яка полягає у сильних душевних стражданнях, які їй довелося пережити, стресі, нервовому напруженні.

Враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також обставини справи, враховуючи те, що потерпіла зазнала душевних страждань , перебувала у нервовому напруженні, пережила стрес від заподіяних щодо себе неправомірних дій, а також приймаючи до уваги майновий стан самого обвинуваченого, суд вважає в цій частині цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 10000 грн. таким, що підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі 5000 грн.

Відповідно до ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, речові докази у кримінальному провадженні:

1/ дві іконки, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 148 грн., що передані згідно квитанції № 000455 до фінансової частини Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві, підлягають поверненню та залишенню за належністю потерпілій ОСОБА_6 ;

2/ гаманець та іконка, що передані до камери схову Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві, згідно квитанції № 005190, підлягають поверненню ОСОБА_3 .

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою слід залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 залишити без змін тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання з 04 березня 2015 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 910 грн. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди.
Речові докази в кримінальному провадженні:

1/ дві іконки, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 148 грн., що передані згідно квитанції № 000455 до фінансової частини Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві, передати та залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 ;
2/ гаманець та іконку, що передані до камери схову Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві, згідно квитанції № 005190, повернути ОСОБА_3 .
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя