Справа №1-41/10 29.04.2010 29.04.2010 29.04.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-254-2010 Головуючий у 1-й інстанції: Іщенко К.В.
Категорія: ст.391 КК України Доповідач: Пустовар М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Миколаївської області

у складі:

головуючого Царюка В.В.,

суддів Гребенюк В.І., Пустовара М.Л.,

за участю прокурора Максимишина О.Л.,

29 квітня 2010 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 3 березня 2010 року, яким:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, судимий: 1). 30.04.1996 р. Червоногвардійським районним судом АР Крим за ч.3 ст.140 КК України (1960 р.) на 4 роки позбавлення волі. Звільнений 17.05.1997 р. умовно-достроково на 2 роки 7 місяців 9 днів; 2). 10.09.1997 р. тим же судом за ч.2 ст.141, ст.43 КК України (1960 р.) на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 28.11.2001 р. за відбуттям покарання; 3). 23.01.2003 р. тим же судом за ч.2 ст.187, ч.3 ст.357, ст.70 КК України на 7 років позбавлення волі; 4). 30.01.2004 р. тим же судом за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України на 7 років позбавлення волі;

- засуджений за ст.391 КК України на 1 рік позбавлення волі.

За вироком ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що відбуваючи покарання у виді позбавлення волі у колонії № 93, розташованої у Казанківському районі Миколаївської області, на шлях виправлення не став, систематично порушував режим утимання, за що у період з 23 березня 2003 року до 17 вересня 2009 року 42 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі за порушення режиму був переведений у приміщення камерного типу строком на 1 місяць, після чого знову протягом року неодноразово порушував режим утримання, за що мав дисциплінарні стягнення.

В апеляції засуджений просить визначити належний строк обчислення відбування покарання.

Посилається на те, що під вартою перебуває з 6 листопада 2009 року, проте у вироку строк відбуття покарання зазначено обчислювати з 6 листопада 2010 року.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів визнає апеляцію такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_2 у визнаному судом обвинуваченні за обставин, викладених у вироку, підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами. Встановленим фактичним обставинам справи судом 1-ї інстанції надано належну оцінку. Дії засудженого правильно кваліфіковані за ст.391 КК України.

Вирок у цій частині, а також відносно виду та строку покарання, апелянтом не оспорюється.

Що стосується початку строку відбуття призначеного засудженому покарання, суд, дійсно, у резолютивній частині вироку вказав його обчислювати з 9 листопада 2010 року (а.с.95-99), що є невідповідним матерілам справи.

Проте, постановою від 16 березня 2010 року, винесеною відповідно до ст.ст.338,409,411 КПК України, суд уточнив початок строку відбуття покарання, визначивши його обчислювання з 9 листопада 2009 року (а.с.103), тобто з моменту затримання ОСОБА_1 по чинній кримінальній справі у порядку ст.115 КПК України (а.с.21-22).

Про постановлене рішення від 16.03.2010 р. суд належним чином повідомив адміністрацію СІЗО м. Миколаєва, де утримується під вартою засуджений, а також самого ОСОБА_1 (а.с.109).

Таким чином, на момент апеляційного розгляду обставини, що є предметом апеляції, судом 1-ї інстанції виправлені, тому підстави для задоволення апеляційних вимог засудженого відсутні.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 3 березня 2010 року у відношенні засудженого ОСОБА_1 - без зміни.

Головуючий

Судді: