Апеляційний суд Рівненської області
______________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2012 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати по розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого-судді - Сачука В.І.

суддів Квятковського А.С., Матюхи Ю.В.

з участю прокурора - Ковальчука С.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Дубенського міськрайонного суду від 17 вересня 2012 року.

Цим вироком, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, українець, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимий, працюючий вчителем історії Малинської ЗОШ 1-2 ступеня Млинівського району Рівненської області, потерпілий від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС

- засуджений за ч.1 ст. 122 КК України на два роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 12, 49 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 залишено без розгляду.

За вироком суду, ОСОБА_1 09 грудня 2003 року, приблизно о 20 годині, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в кімнаті для сторожів адміністративного приміщення тракторної бригади ДП «ВВС ОСОБА_2»в с. Малин Млинівського району Рівненської області, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс два удари рукою по обличчю та один удар рукою в ділянку ребер з лівої сторони охороннику ДП «ВВС ОСОБА_2»ОСОБА_2, заподіявши тілесне ушкодження, що відноситься до тілесного ушкодження середньої ступені тяжкості.

В поданій на вирок суду апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий вирок, яким визнати його невинуватим та виправдати, оскільки він ОСОБА_2 тілесних ушкоджень не наносив. Зазначає, що в справі відсутні докази його вини, що жоден з наявних в матеріалах справи доказів прямо не вказав, що удар потерпілому наніс саме він.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора про залишення вироку суду без зміни, а апеляції засудженого без задоволення, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи. Під час апеляційного розгляду справи істотних порушень вимог КПК, які б могли вплинути на правильність висновків суду, доведеність винності ОСОБА_1 та призначеного покарання не встановлено. Кваліфікація

дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КК України є правильною.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України стверджується доказами, наявними в матеріалах справи, дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_2, свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, допитаного в суді в якості спеціаліста судово-медичного експерта ОСОБА_7, ОСОБА_8, висновками судово-медичної експертизи від 23.01.2004 року, висновками додаткової судово-медичної експертизи від 23.01.2004 року, висновками повторної судово-медичної експертизи від 22.03.2004 року, висновком експерта № 30 від 23.01.2004 р. та 30-Е від 23.02.2004 року, протоколом відтворення обстановки та обставин події від 3.02.2004 року.

Так, потерпілий ОСОБА_2 підтвердив, що 09.12.2003 року біля 20 години він знаходився на чергуванні, ДП ВВС ОСОБА_2»та пізно ввечері до нього зайшов ОСОБА_1, що знаходився в стані алкогольного спяніння, який двічі вдарив його в щоку, та раз у грудну клітку зліва.

Як вбачається з показань свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6та ОСОБА_5 09.12.2003 року в період 19 по 20 годину ОСОБА_1 знаходився в с. Малин.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 09.12.2003 в період з 19 по 19 год. 30 хв. в приміщенні продуктового магазину села ОСОБА_5.

Із показань свідка ОСОБА_6 вбачається В.І. що 09.12.2003 року в період з 19 години 30 хвилин по 20 годину в приміщенні охорони тракторної бригади «ДП ВВС ОСОБА_5»в селі ОСОБА_5 знаходився ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_2 10.12.2003 року ОСОБА_2 повідомив його про побиття на робочому місці 09.12.2003 року ОСОБА_1

Допитані в ході судового слідства судово - медичні експерти ОСОБА_7 та ОСОБА_10 підтвердили факт отримання ОСОБА_11 тілесного ушкодження середньої ступені тяжкості зазначивши, що останнє відповідає часу виникнення 09.12.2003 року та механізму утворення зазначеного потерпілим.

Згідно висновків проведених у справі судово -медичних експертиз встановлена наявність у потерпілого ОСОБА_2 тілесного ушкодження у вигляді перелому лівого ребра зліва, що відноситься до середньої ступені тяжкості. Дане тілесне ушкодження його виникнення не суперечить обставинам по матеріалах справи, часу настання, механізму спричинення.

Судово-медичні дані, встановлені при судово-медичних експертизах, в частині механізму нанесення тілесного ушкодження (ізольованого перелому ІХ-го ребра зліва) не суперечать показанням ОСОБА_2, даними ним під час допиту (протокол від 31.12.2003 року) і при відтворенні обстановки та обставин події (протокол від 03.02.2004 року) .

Згідно протоколу відтворення обстановку та обставин події від 03.02.2004 року ОСОБА_2 детально розповів про обставини спричинення йому 09.12.2003 року тілесного ушкодження ОСОБА_1, зазначивши час місце та механізм нанесення.

Проаналізувавши в сукупності наявні в матеріалах справи, що були ретельно досліджені під час судового слідства, колегія суддів приходить до висновку, що показання потерпілого ОСОБА_2 є достовірними.

Твердження засудженого ОСОБА_1В про те, . що він 9 грудня 2003 року з 19 по 20 годину перебував поза межами с. Малин, а тому не завдав тілесних ушкоджень потерпілому не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.65 КК України у кожному випадку, призначаючи покарання, суд зобов'язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, вказати, які дані про особу, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання щодо кожного з підсудних, він враховує.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатній мірі врахував особу підсудного, суспільну небезпеку та ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Злочин вчинений ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КК України згідно до п. 3 ч. 1 ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, а з дня вчинення ОСОБА_1 злочину минуло девять років, ОСОБА_1 підлягає звільненню від покарання.

Суд першої інстанції звільняючи ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності неправильно застосував кримінальний закон.

Оскільки відповідно до вимог п. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 365, 366,376 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Дубенського міськрайонного суду від 17 вересня 2012 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч.1 ст. 122 КК України на два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 49, п. 5 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від покарання у зв'язку із закінченням строків давності.

В решті вирок залишити без зміни.

Головуючий підпис

Судді : підписи

З оригіналом згідно. Суддя В.І.Сачук