Номер провадження: 11-кп/785/832/15
Номер справи місцевого суду: 521/1371/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.07.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка обвинувачується у вчинені злочинів, передбачених ст. 190 ч.3, 358 ч.4 КК України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в кримінальному провадженні № 11-кп/758/832/15, апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_8 , на вирок Малиновського районного суду м. Одеси, від 14 квітня 2015 року, стосовно ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
Оскарженим вироком, ухваленим на підставі угоди про визнання винуватості, ОСОБА_7 засуджена:
· за ст. 190 ч. З КК України до позбавлення волі строком на 5 років;

· за ст. 358 ч. 4 КК України до обмеження волі строком на 1 рік.

Згідно зі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_7 засуджена за те, що спільно з невстановленою слідством особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, переслідуючи злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, надала до Приморського районного суду м. Одеси позовну заяву, у яку були внесені неправдиві відомості, що потягло за собою правові наслідки - прийняття рішення на її користь.

Після цього, 24.09.2013 року, успадкувавши за законом спадщину від ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 отримала у власність квартиру АДРЕСА_2 , що належить територіальній громаді м. Одеси, тим самим спричинивши шкоду Одеській міській раді на суму 273 001,00 грн..

В апеляційній скарзі заступник прокурора Одеської області стверджує, що вирок суду першої інстанції ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема апелянт зазначає, що угода про визнання винуватості не може бути укладена в кримінальному провадженні, в якому є потерпілий.

Також, прокурор в апеляційній скарзі вказує, що судом, в порушення вимог кримінального процесуального закону, не перевірено відповідність умов угоди вимогам КПК України та інтересам суспільства.

На підставі вищезазначеного, заступник прокурора Одеської області в апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду першої інстанції, кримінальну справу направити для проведення досудового розслідування в загальному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_7 подала заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких стверджує, що вирок суду першої інстанції обґрунтований та відповідає вимогам закону.

Крім того, ОСОБА_7 в запереченнях вказує, що угода, на невідповідність закону якої послався прокурор, може бути укладена, оскільки обвинуваченою вчинений тяжкий злочин, а шкода завдана лише державним інтересам і потерпілі у провадженні відсутні.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу, а також зауважив, що вирок стосовно ОСОБА_7 , на його думку підлягає скасуванню також через відсутність в обвинуваченої захисника.

Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, підтримала надані нею заперечення.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши доводи апеляційні скарги та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Твердження апелянта про недопустимість укладення угоди, на думку апеляційного суду, є необґрунтованим.

Відповідно до вимог ст.468 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Не допускається укладення угоди у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий.

Потерпілим у кримінальному провадженні, згідно з положеннями ст.55 ч.1 КПК України, може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до вимог ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Як передбачено ч.3 ст.55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з ч.7 ст.55 КПК України, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

З матеріалів справи вбачається, що потерпілий в цьому кримінальному провадженні відсутній.

Згідно з оскарженим вироком, злочином, у вчиненні якого винуватою визнана ОСОБА_7 , майнова шкода завдана Одеській міській раді, тобто згідно з вимогами ст.469 ч.4 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості в даному кримінальному провадженні є можливим.

Відповідно до положень ст. 394 ч.4, п.2) КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений прокурором виключно з підстав:

призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди;

затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Оскільки в апеляційній скарзі не йдеться про призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, а затвердження судом угоди не суперечить положенням ст. 469 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що з інших підстав, в тому числі і передбачених ст.470 КПК України, зазначений вирок прокурором оскаржений бути не може.
Що стосується заяви прокурора в засіданні стосовно того, що відсутність в ОСОБА_7 захисника є самостійною підставою для скасування вироку, апеляційний суд не може прийняти до уваги таку заяву, виходячи з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апеляційна скарга прокурора не містить посилання на відсутність в ОСОБА_7 захисника, як на підставу для скасування вироку.

Відповідно до положень ст.403 ч. 3 КПК України, доповнити апеляційну скаргу має право лише особа, яка її подала, тобто заступник прокурора Одеської області ОСОБА_8 , а не прокурор, який бере участь в апеляційному провадженні.

Крім того, відсутність апеляційної скарги ОСОБА_7 , її заперечення проти задоволення апеляційної скарги прокурора та проти скасування оскарженого вироку, наполягання на залишенні вироку без змін, свідчить про те, що скасування вироку через відсутність в обвинуваченої захисника, погіршує її становище, а такі зміни апеляційної скарги, згідно з вимогами ст. 403 ч.4 КПК України, допустимі лише в межах строку на апеляційне оскарження, який вже закінчився.

Також слід зазначити, що, відповідно до положень ст. 394 ч.4, п.2) КПК України, вирок суду першої інстанції, на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості, не може бути оскаржений прокурором з таких підстав, як відсутність в обвинуваченої захисника.

Викладені обставини свідчать про необгрунтованість апеляційної скарги прокурора, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в її задоволенні, а оскаржений вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 394, 403, 404, 405, 407, 419, 469 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги заступника прокурора Одеської області ОСОБА_8 .

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси, від 14 квітня 2015 року, стосовно ОСОБА_7 , засудженої за вчинення злочинів, передбачених ст.190 ч.3, 358 ч.4 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Одеської області Джулай