Справа № 525/207/15-к
Провадження № 1-кп/525/21/2015

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.02.2015 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області кримінальне провадження №0000043 про обвинувачення

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Омельниче Козельщинського району Полтавської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта загальна середня, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що він 05 лютого 2015 року близько 22 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кафе «Україна», що розташоване в с. Радивонівка Великобагачанського району Полтавської області, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу викрав із правої нагрудної кишені куртки портмоне з банківською карткою «Ощадбанк» з грошима на рахунку, яка належить потерпілому ОСОБА_5 . Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник. В подальшому, 06.02.2015 року ОСОБА_4 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, спрямованого на заволодіння грошовими коштами в сумі 1300 гривень, за допомогою банкомату намагався зняти з пластикової картки «Ощадбанк» належної потерпілому ОСОБА_5 вищевказану суму, але з причин, що не залежали від нього, не довів свій злочинний умисел до кінця, оскільки рахунок банківської картки було заблоковано власником.

Протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), який не був доведений до кінця з причин, які не залежали від його волі.

11.02.2015 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди про примирення, обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, те, що матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_5 відшкодована у повному обсязі та дійшли згоди щодо покарання, яке повинен нести ОСОБА_4 у вигляді громадських робіт строком 120 годин.

Згідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у закінченому замаху на вчинення злочину середньої тяжкості (ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України), сторони добровільно та свідомо уклали угоду про примирення, зміст та форма угоди відповідає положенням ст.471 КПК України та закону.

Крім цього суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки затвердження даної угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.

З обвинувального акту вбачається, що процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази по справі: портмоне із шкірозамінника чорного кольору, посвідчення водія НОМЕР_1 та медична довідка серія 10 ААВ №992076 на ім`я ОСОБА_5 , технічний паспорт автомобіля серія НОМЕР_2 , поліс № АІ/1141509, банківська картка «ПриватБанк» НОМЕР_3 , банківська картка «ПриватБанк» НОМЕР_4 , банківська картка «Ощадбанк» НОМЕР_5 та конверт з пін-кодом до банківської картки «Ощадбанк» НОМЕР_5 , що передані на зберігання власнику-потерпілому ОСОБА_5 , належить залишити у власності ОСОБА_5 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 314,373,374,475 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

Затвердити угоду від 11 лютого 2015 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.

Речові докази по справі: портмоне із шкірозамінника чорного кольору, посвідчення водія НОМЕР_1 та медична довідка серія 10 ААВ №992076 на ім`я ОСОБА_5 , технічний паспорт автомобіля се6рія НОМЕР_2 , поліс №АІ/1141509, банківська картка «ПриватБанк» НОМЕР_3 , банківська картка «ПриватБанк» НОМЕР_4 , банківська картка «Ощадбанк» НОМЕР_5 та конверт з пін-кодом до банківської картки «Ощадбанк» НОМЕР_5 , що передані на зберігання власнику-потерпілому ОСОБА_5 , належить залишити у власності ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Великобагачанський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку суду вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1