Справа
№ 11-313/08 Головуючий
в 1 інстанції Труш В.О.
ч.ч.1,2 КК України Доповідач
в апеляційній інстанції Матвієнко Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 04 липня 2008 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого судді -
Хлапук Л.І.

суддів - Матвієнко Н.В., Силки
Г.І.,

з участю прокурора
- Баса В.В.

засудженого
- ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті
Луцьку кримінальну справу за апеляціями
захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_3 та прокурора Меневицького
району на вирок Любешівського районного суду
від 11 квітня 2008 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеним
вироком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженець та житель
с. Лісово Маневицького району Волинської області, українець, громадянин
України, з середньою освітою, одружений, має на утриманні 8 неповнолітніх
дітей, приватний підприємець, не судимий, -

- засуджений за ст. 345 ч. 1 КК
України на 2 роки обмеження волі; за ст.
345 ч.2 КК України на 4 роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом часткового
складання призначених покарань, остаточно призначено покарання 5 років
обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо вони протягом 2
років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
передбачені ст. 76 КК України обов'язки: не виїжджати за межі України без
дозволу органів кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено долю речових доказів.

Цим
вироком ОСОБА_3 визнаний винними в тому, що 22 жовтня 2007 року близько 18
години, здійснюючи самовільну
порубку дерев в кварталі 2 обходу № 1
Чарторійського лісництва ДП «Маневицьке ЛГ», помітивши майстра лісуОСОБА_2 та

ОСОБА_4, які їхали мопедом, з метою уникнення
відповідальності за лісопорушення, заглушив бензопилу, сів на кінну підводу і
став від'їжджати з місця події. Коли ОСОБА_2 з ОСОБА_4 наблизились до ОСОБА_3,
останній, достовірно знаючи, що перед ним знаходиться працівник лісової
охорони, який виконує свої службові обов'язки,
взявши сокиру, почав висловлювати погрози вбивством і застосуванням
насильства. Продовжуючи свої злочинні дії, з метою заподіяння ОСОБА_2 тілесних
ушкоджень, став наносити останньому удари в область голови. Ухилившись від
першого удару, ОСОБА_2 намагався перехопити сокиру, але це йому зробити не
вдалось, внаслідок чого ОСОБА_3 заподіяв йому лезом сокири різану рану правої
руки. Крім того, ОСОБА_3 наніс майстру лісу ОСОБА_2
удар кулаком в ліву щоку та ногою по лівій нозі в районі вище коліна,
заподіявши потерпілому легкі тілесні
ушкодження.

В апеляції адвокат в інтересах
засудженого ОСОБА_3 посилається на те, що як досудове, так і судове слідство по
справі проведено однобічно. Суперечності в показаннях потерпілого, засудженого
та свідків не усунені, документи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності викликають сумнів і про них не знав засуджений,
судово-медичний експерт в судовому засіданні поміняв свою думку в суді, чому не
дано оцінки. Вважає, що конфлікт з ОСОБА_2 у ОСОБА_3 виник на ґрунті особистих
неприязних стосунків, тому при наявності підстав його дії слід кваліфікував як
злочин проти особи. Просить вирок суду скасувати і постановити свій вирок.

В апеляції прокурора Маневицького
району ставиться питання про скасування вироку суду з підстав невідповідності
висновків суду фактичним обставинам справи при виправданні ОСОБА_3 за ст. 342
ч.2 КК України. Вважає, що втеча і переслідування ОСОБА_2 засудженого вірно
були кваліфіковані органами досудового слідства, як опір. Крім того, що
призначене засудженому покарання не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину
та особі засудженого, який аналогічний злочин вже вчиняв проти потерпілого.
Просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в суд
першої інстанції.

Заслухавши доповідача, який доповів суть
вироку суду першої інстанції, повідомив ким і в якому обсязі він оскаржений,
виклав основні доводи апеляцій, прокурора, який підтримував свою апеляцію та
заперечив проти апеляції захисника,
засудженого ОСОБА_3 та його захисника, які підтримували свою апеляцію і
заперечували проти апеляції прокурора, перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляції підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до п.п.2, 5 ч.1 ст. 367, ст.369, 372 КПК України
підставами для скасування вироку при
розгляді справи в апеляційної інстанції поряд з іншими є невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості
злочину та особі засудженого.

У відповідності з ст.ст. 65 КК
України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання з врахуванням
ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом'якшують та
обтяжують покарання. При цьому воно має бути необхідним і достатнім для
виправлення особи і попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, призначаючи
покарання засудженому, суд врахував ступень небезпечності вчинених ним
злочинів, які відносяться до категорії середньої тяжкості, всі обставини, що
пом'якшують покарання, проте, звільняючи ОСОБА_3 від відбування покарання на
підставі ст. 75 КК України, недостатньо врахував особу засудженого та інші
обставини справи.

Згідно копії вироку Маневицького районного суду від 20 січня 2005 року (а.с.134) ОСОБА_3 був засуджений за ст. 345
ч.2 КК України на три роки позбавлення волі і звільнений від відбування покарання
з випробуванням з двохрічним іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.
Даним вироком він був засуджений за аналогічний злочин, вчинений ним щодо цього ж потерпілого -ОСОБА_2 при
аналогічних обставинах, заподіявши останньому топорищем сокири тілесні
ушкодження середньої тяжкості.

Хоча на даний час згідно ст. 89 КК
України ОСОБА_3 вважається таким, що немає судимості, проте даний факт характеризує його як особу
з негативної сторони і свідчить, що належних висновків він не зробив.
Враховуючи такі дані про особу засудженого, а також те, що ОСОБА_3 не визнає
себе винним у вчиненому, не розкаявся, колегія суддів вважає, що суд
безпідставно прийшов до висновку про можливість виправлення засудженого без
відбування покарання, застосувавши ст. 75 КК України і апеляція прокурора в
частині оскарження вироку щодо призначеного ОСОБА_3 покарання є підставною.

Є підставною і апеляція захисника
засудженого ОСОБА_3 в частині
невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, яка полягає
у відсутності оцінки окремих доказів.

Так, з протоколу судового засідання
вбачається, що судом був допитаний свідок ОСОБА_5, показанням якого судом не
дано ніякої оцінки. Як на доказ вини засудженого у вчинення злочину суд
посилається на показання судово-медичного експерта в судовому засіданні, який
після проведення з його участю відтворення обстановки та обставин події
стверджував в суді, що тілесні ушкодження потерпілий ймовірніше всього отримав
саме при обставинах, на які вказує останній. Самі свідчення експерта без
експертного висновку про механізм отримання потерпілим тілесних ушкоджень не
можуть бути джерелом доказів згідно ст. 65 КК України.

Неможна погодитися з висновком суду
і в частині виправдання засудженого за ст.342 ч.2 КК України саме на підставі
ст. 213 КПК України, оскільки такий висновок суду ґрунтується на неналежній
оцінки доказів та обставин по даному епізоду обвинувачення.

Виходячи з наведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що вирок суду слід скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд, під час якого дослідити всі докази по справі, надати їм належну оцінку, і в залежності від
встановленого, вирішити питання про
винуватість або невинуватість ОСОБА_3 по всіх
вмінених йому епізодах обвинувачення і, в разі доведеності його вини,
призначити покарання у відповідності з
вимогами ст. 65 КК України.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду
Волинської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції прокурора Маневицького району та
захисника ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Вирок Любешівського районного
суду від 11 квітня 2008 року щодо ОСОБА_3
скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі.

Головуючий
: / - - - /
Хлапук Л.І.

Судді : / - - - /
Матвієнко Н.В

/ - - - /
Силка Г.І.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Волинської області
Н.В.Матвієнко