Справа № 1718/1-418/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2012 року Сарненський районний суд Рівненської області

головуючий суддя - БОЛОТВІНА Л.О.

при секретарі - МАКАРЕНКО Л.І.

за участю прокурора БЕЛЕЛІ Р.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2»яне-Случанське вул.17-го Вересня, 30 Сарненського району Рівненської обл., громадянина України, непрацюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В один із днів третьої декади січня 2011 року близько 19 години ОСОБА_1 за попередньою змовою з неповнолітнім братом, ОСОБА_2, щодо якого кримінальна справа закрита судом за амністією, таємно викрали шляхом демонтажу з належного службі автомобільних доріг у Рівненській обл. мосту на автомобільній дорозі О 181606 МО7 Чудель-Тинне км. 14+ 295 16 метрів погонних перильного огородження вартістю 457.44 грн. Повторно, шляхом демонтажу в один із днів третьої декади січня 2011 р. ОСОБА_1 таємно викрав 18 погонних метрів перильного огородження мосту автодороги Чудель-Тинне вартістю 514.62 грн., належного службі автомобільних доріг у Рівненській обл. Достовірно знаючи, що його брат, ОСОБА_2 є неповнолітнім, ОСОБА_1 шляхом пропозиції, порад, схилив його до крадіжки, втягнувши його в злочинну діяльність.

Вину у вчиненні злочинів ОСОБА_1 в судовому засіданні 5.12.2011 р. спочатку визнав, дав показання, що разом з братом, ОСОБА_2 взимку 2011 р. зрізали з бетонних стовпців мосту металеві прути, викрадене здали в металобрухт ОСОБА_3, потів він ще раз викрав металеву частину мосту, однак змінив подальші показання і став заперечувати свою вину у вчиненні крадіжки та втягнення неповнолітнього у злочин, вказуючи, що працівники міліції його при допиті в Кам»яне-Случанській сільській раді били, він злякався і давав показання про вчинення ними злочинів; металеву арматуру він зрізав на доті і вона зберігалась у нього вдома, на працівників міліції нікуди не скаржився.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що вина підсудного у вчиненні обох злочинів повністю доведена.

В ході всього досудового слідства ОСОБА_1 в поясненнях, при допиті як підозрюваного та обвинуваченого, послідовно та виважено визнавав себе винним у вчиненні крадіжки металу з мосту з братом ОСОБА_2, якого втягнув у злочин, видав працівникам міліції пилку по металу, якою зрізав метал, викрадене відвозили додому його велосипедом «Аист», а потім здавали в металобрухт, відмовився добровільно від захисника, / а.с. 25, 42-55, 63-68, 72-78/.

Допитаний свідком ОСОБА_3 підтвердив, що наприкінці лютого 2011 р. двічі ОСОБА_1 з братом ОСОБА_2 продавали йому металеву арматуру довжиною по 20-25 см., за що він платив їм двічі по 110 грн., казали, що метал з доту; потім він цей метал також продав невідомій особі; свідок підтвердив показання, дані ним в досудовому слідстві про довжину металу по 1 м., оскільки з часу допиту не все пам»ятає /а.с. 38/.

Допитані свідками бувші працівники філії «Сарненський автодор» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили викрадення із огородження на мосту автодороги Чудель-Тинне металевих частин, які кріпились до бетонних стовпчиків для безпеки руху.

Допитаний свідком дільничний інспектор міліції ОСОБА_6 виявив відсутність металевих частин на огорожі мосту, повідомив про це в чергову частину міліції і, оскільки знав про схильність ОСОБА_1 до таких крадіжок, в першу чергу запитав у нього і ОСОБА_1 визнав, що разом з братом ОСОБА_2 викрали взимку 2011 р. металеву арматуру з мосту і продали в металобрухт, ніякого тиску ні на нього ні на брата не було.

Свідок ОСОБА_7 заперечив будь-який тиск зі своєї сторони на підсудного та його брата ОСОБА_2, оскільки нікого з них не допитував і не спілкувався.

В ході огляду мосту на автодорозі Чудель-Тинне виявлено відсутність частини металевої арматури в кількості 17 штук довжиною по 2 м. /а.с. 20 - 24/; вартість одного погонного метра металевої арматури на мосту становить 28.59 грн. /а.с.36/

В ході відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_1 послідовно показав про вчинення крадіжки, показуючи це на місці /а.с.79-81/, що співпадає з його показаннями як підозрюваного та обвинуваченого в досудовому слідстві.

ОСОБА_2, який звільнений від кримінальної відповідальності і щодо якого кримінальна справа закрита в попередньому розгляді 11.11.2011 р. за амністією, вину у вчиненні пособництва ОСОБА_1 вчинити крадіжку визнав повністю.

Тому, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб та за ч. 1 ст. 304 КК України як втягнення неповнолітнього в злочинну діяльність.

При призначенні покарання суд враховує, що підсудний вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин.

Він сприяв розкриттю злочину в досудовому слідстві, позитивно характеризується в сільській раді, що помякшує покарання; в судовому розгляді щирого каяття не виявив; обставин, що обтяжують покарання немає; невизнання вини вказує на спробу уникнути кримінальної відповідальності, оскільки суд зробив висновок, що у ОСОБА_1 не було підстав в досудовому слідстві наговорювати на себе.

Тому, враховуючи усі обставини, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на термін, достатній і необхідний для виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним за ч.2 ст.185 та ч.1 ст. 304 КК України.

За ч.2 ст. 185 КК України призначити покарання два роки шість місяців позбавлення волі.

За ч.1 ст. 304 КК України призначити покарання три роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання чотири роки шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо протягом двох років шести місяців іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов»язки.

Зобов»язати ОСОБА_1 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з»являтись в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.

Речовий доказ - пилку по металу знищити.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя