В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2008 року. Семенівський районний суд Полтавської
області в складі:

головуючого - судді Халявки В.І.

при секретарі -
Козулі Н.П.

з участю прокурора
- Каменєва В.В.

потерпілої -ОСОБА_1.

адвоката -ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
смт. Семенівка кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Орлівка Березнівського району Рівненської області, українця, гр.
України, з середньою освітою, військовозобов”язаного, одруженого, маючого
на утриманні неповнолітнього
сина, проживаючого в АДРЕСА_1,
працюючого заготівельником молока у ВАТ
“Хорольський молококонсервний
комбінат дитячих продуктів”, не судимого

у злочині передбаченому
ч.2 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В:

Підсудний
ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч.2
ст. 121 КК України, за таких обставин.

14 січня
2007 року близько 14 години ОСОБА_3.
повертався разом із його
дружиною ОСОБА_4. до свого помешкання, що по АДРЕСА_1 Семенівського району та помітив
як із їхнього двору вийшов житель цього ж села
їх знайомий ОСОБА_5.

Зайшовши
до себе на подвір”я підсудний
помітив на належному йому автомобілі ВАЗ-2107 механічні
пошкодження лівих передніх дверцят, у вигляді подряпин лакофарбового покриття.

ОСОБА_3.
запідозрив ОСОБА_5. у причетності до
пошкодження його автомобіля,
наздогнав останнього та привів до
себе у двір. При цьому ОСОБА_5.
був у стані сильного алкогольного сп”яніння, не чинив підсудному ніякого
опору і самостійно прийшов до двору. У дворі ОСОБА_5. почав звинувачувати
сина підсудного ОСОБА_6 ніби то він викрав у нього, ОСОБА_5, коня.

Під час
суперечки з ОСОБА_5 ОСОБА_3. виявив, що із
салону його автомобіля зник мобільний
телефон “Нокія” та запідозрив
ОСОБА_5. у його викраденні.
Скориставшись мобільним телефоном свого сусіда
ОСОБА_7, якого покликав син підсудного,
ОСОБА_3. шляхом набору
номера свого телефона виявив,
що телефон знаходиться під одягом
у ОСОБА_5. бо було чути
рингтон при посилці виклику.

Переконавшись
, що його мобільний телефон
знаходиться у ОСОБА_5. ОСОБА_3. діючи умисно, усвідомлюючи суспільно
небезпечний характер свого діяння,
передбачаючи його суспільно-небезпечні
наслідки і бажаючи їх настання, почав
наносити йому удари руками та
ногами в область голови та тулубу,
завдавши при цьому сильний удар ногою в область живота. Від одержаних тілесних ушкоджень ОСОБА_5. впав на землю і вже не
підводився. На місце події були
викликані працівники міліції,
які оформили вилучення у ОСОБА_5. мобільного телефона із одягу та
наказали останньому
з”явитися до райвідділу міліції наступного дня.

Оскільки
ОСОБА_5. після його побиття підсудним не
міг самостійно переміщуватися, його поклали на воза та відвезли додому до його матері
ОСОБА_1. що мешкає по АДРЕСА_2. ОСОБА_6
та ОСОБА_7 занесли побитого ОСОБА_5. в хату та
поклали на підлозі, де він і помер того ж дня від
отриманих тілесних ушкоджень близько
18 год. 30 хвилин.

Відповідно до висновку
комісійної судово-медичної
експертизи трупа ОСОБА_5. від 17 квітня
2007 року причиною його смерті стала тупа травма живота, яка
супроводжувалась розривом
брижі товстого кишковика, що призвело
до розвитку шоку-крововтрати, про
що

-1-

свідчить наявність у черевній порожнині
до 3100 мл крові та дані
судово- гістологічного дослідження шматочків внутрішніх органів.

Відповідно до висновків вказаної експертизи ( т.1 а.с.
151-156) виявлені у ОСОБА_5. тілесні
ушкодження можна умовно розподілити
на дві групи.

До першої групи відносяться крововилив у м”які тканини в ділянці
10-11 ребер праворуч та розрив
брижі товстого кишковика з
крововиливами навколо розриву. Вищевказані тілесні ушкодження носять характер
прижиттевих і утворились від не менш ніж
одноразової дії тупого предмета з умовно обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути
пальці рук стиснуті в кулак,
нога людини у взутті, в тому числі
і взута у валянки. Локалізація
і морфологічні характеристики пошкоджень
цієї групи свідчать , що потерпілому завданий концентрований удар з
великою силою у ділянку правої бокової поверхні тулубу в проекції10-11 ребер, причому вектор сили був направлений справа наліво. Стосовно
живої особи вищевказана група ушкоджень
за ступенем тяжкості кваліфікуються як
тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент їх отримання, а в даному випадку такими, що
призвели до смерті.

Допитаний у якості
підсудного ОСОБА_3. вину в
скоєнні злочину не визнав та показав
наступне. 14 січня 2007 року він
повертався додому із своєю
дружиною ОСОБА_8. і приблизно за 100 метрів від двору побачив, що
ОСОБА_5 пішов від його двору і
повернув направо. Це було близько
14 години. Він зайшов із дружиною у свій двір і побачив, що його автомобіль ВАЗ 2107 знаходиться не на тому місці, де він його залишив. Було видно, що автомобіль проїхав мертів 2-3. Він виявив, що були пошкоджені ліві передні дверцята автомобіля, які не закривались. Було видно
вмятину та подряпину. Він заподозрив, що автомобіль пошкодив ОСОБА_5. і
вийшовши з свого двору,
пішов за ним. В цей час ОСОБА_5. вже пішов назад від садиби ОСОБА_9. Зустрівшись з
ОСОБА_5. біля свого огороду він запитав
чи то не він, ОСОБА_5,
пошкодив автомобіль. Той почав на
нього кричати та
звинувачувати його сина ОСОБА_6
у крадіжці коня. Після цього вони
обоє зайшли на подвір”я. На подвір”ї біля
машини та біля хати були
сліди від взуття ОСОБА_5. Коли
він вирішив викликати працівників міліції, то виявилося, що з автомобіля
зник його мобільний телефон.
В цей час додому
з рибалки прийшов його син ОСОБА_6 і він
запитав сина чи не бачив він куди подівся телефон. Після того як син сказав, що він не знає де
мобільний телефон він попросив його
піти до свого товариша ОСОБА_7 та взяти
у нього іншого телефона, щоб таким чином
знайти власний. Коли прийшов
ОСОБА_7 із своїм телефоном
він продиктував йому номер
свого. На його думку син з
товаришем та його дружина
ОСОБА_8. пішли до будинку і в цей
час він почув мелодію свого телефона
у ОСОБА_5.. В цей час
ОСОБА_5 замахнувся і хотів
ударити його кулаком у голову, але він ухилився і удар
прийшовся у ліве передпліччя.
Він схопив ОСОБА_5. правою рукою за
куртку, а лівою рукою ударив його в обличчя долонею та відштовхнув ОСОБА_5. чи то коліном, чи ногою, чи ногою, скоріше за все
коліном і той присів під автомобілем. Після цього він сказав своїй дружині , щоб вона стерегла
ОСОБА_5., щоб той не втік, а
сам пішов викликати
працівників міліції.

Підсудний показав, що
ударів у живіт потерпілому
він не наносив, а у явці з повинною, яку він
написав згодом, він оговорив себе, визнавши факт нанесення
побоїв ОСОБА_5, бо на нього тиснули
працівники міліції, погрожуючи
арештувати його, якщо він не
зізнається. Він же, ОСОБА_3., показав, що у нього
у дворі ні його син, ні дружина ,
а також його сусід ОСОБА_7тілесних ушкоджень ОСОБА_5 не наносили.

Суд, вислухавши показання підсудного, потерпілої, свідків, дослідивши докази вважає доведеною вину
ОСОБА_3. в завданнів ОСОБА_5.
умисно тяжких тілесних ушкоджень, що
спричинили його смерть.

Так потерпіла ОСОБА_1 показала, що
14 січня 2007 року їй
повідомили односельці, що у дворі ОСОБА_3
б”ють її сина. Коли вона на возі
під”їхала до двору ОСОБА_3, а
потім зайшла у двір, то побачила , що
її син
сидить на землі біля автомобільного причіпа і обпирається на доску
спиною, а його за комір одягу
держить ОСОБА_6. У сина були розбиті
губи, обличчя було в крові. Він сидів
на землі у грязюці, а згодом його
поклали на одіяло. У дворі була також дружина підсудного ОСОБА_4. Коли приїхали працівники міліції, то вона на
їх прохання дістала у сина із
внутрішньої кишені куртки
мобільний телефон. Потерпіла показала,
що її син у дворі у ОСОБА_3 не міг самостійно
рухатись і його вчотирьох поклали на
воза, щоб відвезти до неї
додому,ОСОБА_6 та ОСОБА_7привезли її сина додому, притягли до

-2-

порога та за руки
і за ноги занесли
до хати, поклавши на підлозі. Увечері того ж дня син помер.

Свідок ОСОБА_8 показала, що вона
з чоловіком, приїхавши
додому 14 січян 2007 року,
побачили погнуті дверки у
автомобіля та відчинені ворота. У дворі
були сліди взуття біля
автомобіля та біля їх будинку. Вони з
чоловіком догнали ОСОБА_5. і той почав лаятися, говорив, що їх син викрав у нього коня.Підсудний, тобто чоловік, вимагав у ОСОБА_5.
відшкодувати збитки від пошкодження автомобіля. Потім вони виявили пропажу мобільного телефона. Коли
почали шукати мобільний телефон вона, їх син ОСОБА_6
та його товариш ОСОБА_7. пішли в
будинок, ОСОБА_3. та ОСОБА_5.
залишилися стояти у дворі. Коли вона
вийшла з будинку то побачила, що ОСОБА_5. присів, вона допомогла йому підвестися і
перевела його на сухе.
Крові на потерпілому вона
не бачила.

Свідок
ОСОБА_7 показав, що опівдні він у дворі у ОСОБА_3 бачив у стані алкогольного сп”яніння ОСОБА_5., якого
запідозрили у викраденні телефона у
ОСОБА_3. з автомобіля. У дворі окрім
ОСОБА_5. були підсудний, його дружина , його син та він, ОСОБА_7. Він , ОСОБА_6 та його мати ходили до будинку, а підсудний і ОСОБА_5. залишилися на подвір”ї. Потім
він бачив ОСОБА_5. сидячим біля причепа автомобіля. Чи бив підсудний потерпілого він не бачив. Згодом
приїхали працівники міліції. ОСОБА_5. при цьому лежав
на землі на ковдрі. Через
те, що ОСОБА_5. був вимазаний у грязь його до міліції не забрали. Згодом ОСОБА_5. поклали на воза і він разом з ОСОБА_6 відвіз його до
матері. Дома вони вдвох занесли
ОСОБА_5. в будинок і поклали на
підлогу.

Свідок ОСОБА_10 показала, що про смерть
свого чоловіка ОСОБА_5. вона
дізналася від сільського голови.
Вона поїхала до матері чоловіка в с. Поділ Біляки і побачила, що її чоловік лежить мертвим на підлозі в будинку. Обличчя у нього було все
побите.

Свідок ОСОБА_11, показав, що він 14 січня
2007 року спілкувався з
потарпілим ОСОБА_5.і розлучився з ним опівдні. При цьому у ОСОБА_5. на обличчі бачив лише одну
застарілу рану на лобі. В той день вони
випивали в матері та у тещі ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_6 показав, що близько
14 години 14 січня 2007 року він із товаришем ОСОБА_7 повернувся з
рибалки і побачив у себе у дворі свого батька , матір та
ОСОБА_5.. Той щось кричав за коняку, нецензурно лаявся, погрожував. Виявилося,
що ОСОБА_5. пошкодив їх автомобіль
та вкрав мобільного телефона. Потім вони шукали
мобільний телефон з
допомогою такого ж телефона
ОСОБА_7. Коли він зайшов до будинку, а
згодом вийшов на подвір”я, то побачив,
що ОСОБА_5. сидить біля
автомобільного причепа.

Свідок показав, що
ОСОБА_5 не міг сам сісти на воза і тому
вони допомогли йому та разом із
ОСОБА_7 він відвіз ОСОБА_5. до його матері. Вони вдвох занесли
ОСОБА_5. до хати, бо він сам не міг рухатися.

Свідок ОСОБА_12 показав, що він як слідчий
14 січня 2007 року в складі слідчо-оперативної групи
виїздив в с. Поділ Біляки. По приїзду
він побачив, що у дворі
ОСОБА_3 на якійсь підстилці
лежав чоловік в стані алкогольного
сп”яніння, весь вимазаний у грязюку.
Згодом він дізнався, що це був ОСОБА_5. . У ОСОБА_5. з
одягу вилучили мобільний телефон, який
впізнав ОСОБА_3.. він же сказав, що
один раз вдарив ОСОБА_5., але не уточняв
куди саме.

Свідок ОСОБА_13 показав. що
він у січні 2007 року працював у Семенівському РВ оперуповноваженим і ще до виїзду
слідчо-оперативної групи на місце пригоди вже було відомо, що
ОСОБА_3. побив ОСОБА_5. Згодом
він райвідділі відбирав у ОСОБА_3. явку
з повинною і той власноручно написав, що побив ОСОБА_5..

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 показали, що вони 14 січня 2007 року були запрошені у двір до
ОСОБА_6. в якості понятих і при
них із одягу ОСОБА_5. його мати дістала мобільний телефон. При
цьому ОСОБА_5. лежав у дворі на ряднині, а потім його відвезли додому. При
цьому йому допомагали сісти на воза , бо він був дуже п”яний.

Вона ОСОБА_3. підтверджується
також:

-протоколом огляду місця події від
15 січня 2007 року (а.с. 14-17 Т.1 )

-протоколом огляду місця пригоди
від 14 січня 2007 року ( а.с. 35-37 Т.1.)

-актом судово-медичного
джослідження трупа ОСОБА_5. від 16
січня 2007 року ( а.с. 116-118 Т.1 ,)

-3-

-висновком судово-медичної
експертизи від 10 лютого 2007 року ( а.с. 122-123 Т.1)

-висновком комісійної
судово-медичної експертизи від 17 квітня 2007 року ( а.с. 138-149 Т.1)

Згідно з
цим висновком виявлені у ОСОБА_5. тілесні ушкодження, можна умовно розділити на дві групи.

Перша група- крововилив у м”які тканини в ділянці 10-11 ребер
праворуч; розрив брижі товстого
кишковика з крововиливом навколо
розриву. Вищевказані пошкодження носять
характер прижиттевих, утворились від не менш ніж
від одноразової дії тупого предмету з умовно обмеженою контактуючою
поверхнею, якими могли бути пальці рук
стиснуті в кулак, нога людини у взутті ,
в тому числі і взута
у валянки. Локалізація і морфологічні
характеристики пошкоджень цієї групи свідчать, що потерпілому
був завданий концентрований удар з великою силою
в ділянку правої бокової поверхні
тулубу в проекції 10-11 ребер причому вектор
сили був направлений справа
наліво.

До
другої групи віднесено
забійну рану в ділянці нижньої губи праворуч і крововилив
в ділянці верхньої губи справа;
синці на передній зовнішній поверхні лівого стегна, які стосовно живої людини кваліфікуються ,
як легкі
тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров”я.

- забійна рана в проекції лобного бугра зліва; садна в центрі лобної
ділянки , в ділянці підборіддя і перенісся; синець на передній поверхні правого колінного суглобу, на
задній поверхні правої гомілки ,
могли утворитися від дії тупих предметів , або при падінні та ударі об них і
кваліфікуються як легкі
тілесні ушкодження, що спричинили коротрочасний розлад здоров”я;

- садна у верхніх
внутрішніх квадрантах обох
сідниць і на задній
поверхні обох ліктьових суглобів могли утворитися при
переміщенні тіла шляхом волочіння;

- синець на пердньо- зовнішній поверхні
правого плеча міг утворитися при утриманні тіла потерпілого за
цю анатомічні ділянку, можливо в момент переміщення тіла шляхом волочіння.

Згідно з висновком смерть ОСОБА_5. настала в результаті тупої
травми живота , яка супроводжувалась
розривом брижі товстого кишковика, що
призвело до розвитку шоко-кроовтрати, які є безпосередньою причиною смерті .

Цей висновок підтверджено ще одною судово-медичною
експертизою трупа після його ескгумації ( а.с. 151-158 Т.1 )

Вина ОСОБА_3. підтверджується також
протоколом явки з повинною від 16 січня 2007 року, у якому ОСОБА_3. власноручно написав, що 14
січня 2007 року близько 15 години 20 хвилин він у своєму дворі наніс удар в
обличчя ОСОБА_5, після цього наніс удар в область живота за те, що останній
викрав мобільних телефон та намагався заволодіти транспортним засобом ( а.с.
46 Т.1 )

В своєму
поясненні від 16 січня 2007 року підсудний вказує, що після того як в кишені ОСОБА_5. пролунав дзвінок телефона
він підійшов до нього і ударив кулаком лівої руки в обличчя , а коли ОСОБА_5 почав подати
він ударив його ногою в район живота , після чого ОСОБА_5 присів біля
автомобіля ( а.с. 47 Т.1 )

В
подальшому, будучи допитаним на досудовому слідстві у якості підозрюваного (
а.с. 83-85 Т.1) та в якості обвинуваченого ( а.с. 99-101 Т.1) ОСОБА_3.
підтвердив, що він спочатку наніс удар ОСОБА_5 в обличчя, а потім ударив ногою
в живіт.

Таким
чином на досудовому слідстві ОСОБА_3.
необноразово визнавав факт нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень , в тому числі
завдання удару ногою в живіт.

В
судовому засіданні не визнаючи своєї
вини в завданні ОСОБА_5 тілесних
ушкоджень, підсудний заявив, що він
огоорив себе під тиском працівників
міліції, які грозилися його арештувати. При цьому не
називав , хто конкретно спонукав його оговорити себе.

ОСОБА_3.
спочатку показував, що на нього чинила тиск слідчий ОСОБА_16, потім змінив свої покази і став
стверджувати, що слідчий не заставляла оговорювати себе, а лише грозилася
змінити запобіжний захід після того як він
одного разу не з”явився на її виклик.

Твердження
підсудного про здійснення на нього тиску
працівниками Семенівського РВ та слідчим
ОСОБА_16. спростовуються показаннями свідків , матеріалами прокурорської
перевірки.

Так,
свідок ОСОБА_16, показала, що вона
прийняла до свого провадження вже порушену примінальну справу. Вже була
підсудним написана явка з повинною в
якій він визнавав факт побиття ОСОБА_5. та нанесення йому удару ногою в живіт. Згодом при допитах в

-4-

якості підозрюваного та обвинуваченого він визнавав, що
наносив удари ОСОБА_5 , в тому числі ногою в живіт. В ході розслідування справи
вона на підсудного не чинила ніякого тиску, як не чинили тиску на підсудного і
інші працівники міліції.

Свідки
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19. ОСОБА_20 та ОСОБА_13- всі працівники
Семенівського РВ показали, що будь-якого тиску на ОСОБА_3. не чинилося.

Допитани
в якості свідка начальник Семенівського РВ
ОСОБА_21 показав, що після
виявлення трупа ОСОБА_5. він особисто спілкувався з ОСОБА_3, останній почував себе
винувато, говорив , що декілька разів
ударив людину. Будь-якого тиску
на ОСОБА_3. він не чинив, а останній
не скаржився йому
на дії працівників Семенівського РВ чи слідчого.

Твердження
підсудного про тиск на нього з боку
працівників міліції спростовується
також постановою помічника прокурора Семенівського району від
13 червня 2008 року про
відмову в порушенні кримінальної справи по заяві ОСОБА_3. про
застосування до нього недозволених методів слідства та дізнання з
боку працівників міліції.

Підсудним
ОСОБА_3 в ході досудового слідства
висувалися версії, що тілесні ушкодження ОСОБА_5 міг завдати його
кінь, а також , що ОСОБА_5.
міг отримати тілесні ушкодження при спробі угону автомобіля.

Обидві
версії перевірялися в ході
досудового слідства та не
знайшли свого підтвердження.

Так відповідно до висновку № 70 комісійної
судово-медичної експертизи ( а.с. 138-149 Т.1 )
тяжкі тілесні ушкодження. виявлені у ОСОБА_5., не могли бути
завдані ударом копита коня, оскільи відсутні ушкодження на шкірі в ділянці
прикладення сили та
відсутній перелом ребер. При цьому
враховано ступінь
вираженості крововиливу в м”які тканини.

Ця
версія спростовується також показаннями свідків, самого підсудного
про те, що до пригоди
у дворі ОСОБА_3. ОСОБА_5.
самостійно пересувався заходив до двору підсудного та виходив
з нього, потім знов разом з
ОСОБА_3. прийшов до
його двору.

Судом неспростовано встановлено, що після
завдання підсудним тілесних ушкоджень потерпілому, останній вже
не міг самостійно пересуватися - то сидів
підпертий біля причіпу, то
лежав на одіялі прямо на подвір”ї.

Встановлено,
що свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7відвезли
ОСОБА_5. додому до його матері, заносили
його до будинку за руки та ноги, бо
останній вже не міг рухатися, а один з них розпріг коня ОСОБА_5.

Відповідно до
висновку додаткової комісійної
судово-медичної експертизи № 37 ( Т.2 а.с. 42-48) локалізація обмеженого крововиливу
в м”яких тканинах правої бокової
поверхні тулубу ( проекція 10-11 ребер справа, від передньо-пахової до середньопахової ліній), дія сили
в напрямку справа- наліво (
за рахунок якої вини розрив
брижі товстого кишковика ),
дозволяють виключити можливість утворення цих ушкоджень
внаслідок травматизації водія автотранспортного засобу
при обставинах , на які посилається
в своїх показаннях ОСОБА_3.

Таким
чином обидві версії про одержання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень від коня
та при спробі здійснення угону автомобіля є
надуманими підсудним з метою уникнути
відповідальності за скоєне.

Оцінивши
всі докази в сукупності суд вважає
доведеною вину підсудного в
заподіянні ОСОБА_5 тяжких
тілесних ушкоджень, а невизнання ОСОБА_3. своєї вини суд
розцінює як вибраний ним
спосіб захисту від пред”явленого звинувачення.

Відповідно
до висновку амбулаторної судово-психіатричної
експертизи ( Т,1 а.с. 170-173) ОСОБА_3.
раніше будь-яким хронічним
психічним захворюванням не страждав
та не страждає у
теперішній час. У момент скоєння інкримінованого йому діяння також будь-яким хронічним
психічним захворюванням не страждав, як
і не знаходився у стані тимчасового
хворобливого розладу психічної
діяльності. Інкриміноване йому
діяння скоїв у стані, коли міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати
ними.

Підсудний
ОСОБА_3. умисно наніс тяжкі тілесні
ушкодження потерпілому ОСОБА_5, які спричинили
смерть останнього, тому його дії правильно кваліфіковані за ст. 121 ч.2 КК України за
ознакою настання смерті
потерпілого.

При призначенні
покарання підсудному суд в
якості обставин, що пом”якшують його
покарання визнає, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності , має на

-5-

утриманні
неповнолітнього сина.

Суд також враховує, що ОСОБА_3. до
скоєння злочину
характеризувався позитивно, як за
місцем проживання так і за місцем
роботи.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Органом досудового слідства вказано
на таку обтяжуючу обставину як завдання злочином тяжких наслідків. Суд вважає, що
вказана обставина помилково вказана як
обтяжуюча, оскільки тяжкі
наслідки у вигляді настання
смерті потерпілого є кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого
ч.2 ст. 121 КК України.

З урахуванням обставини справи, особи винного, суд
вважає за можливе призначити ОСОБА_3.
мінімальне покарання, передбачене
ч.2 ст. 121 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_3
за ст. 121 ч.2 КК України до 7(семи) років позбавлення волі.

Запобіжний
захід щодо ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд на тримання під
вартою.

ОСОБА_3. взяти під варту в залі суду.

Початок строку
покарання для ОСОБА_3. рахувати з 29 липня
2008 року.

На
вирок суду протягом 15 діб може бути
подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області засудженим з часу отримання копії вироку , рештою учасників - з
моменту його проголошення.

Головуючий - підпис

ВІРНО

Заступник голови Семенівського районного суду

Полтавської області В.І.Халявка

1-33/2008
р.

В И Р О К

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

29 липня 2008 року. Семенівський районний суд Полтавської
області в складі:

головуючого - судді Халявки В.І.

при секретарі -
Козулі Н.П.

з участю прокурора
- Каменєва В.В.

потерпілої -ОСОБА_1.

адвоката -ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
смт. Семенівка кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Орлівка
Березнівського району Рівненської
області, українця, гр. України, з
середньою освітою,
військовозобов"язаного, одруженого,
маючого на утриманні неповнолітнього сина, проживаючого в АДРЕСА_1, працюючого заготівельником молока
у ВАТ "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих
продуктів", не судимого

у злочині передбаченому
ч.2 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В:

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_3
за ст. 121 ч.2 КК України до 7(семи) років позбавлення волі.

Запобіжний
захід щодо ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд на тримання під
вартою.

ОСОБА_3. взяти під
варту в залі суду.

Початок строку
покарання для ОСОБА_3. рахувати з 29 липня
2008 року.

На
вирок суду протягом 15 діб
може бути подана апеляція до
Апеляційного суду Полтавської
області засудженим з часу отримання копії вироку , рештою учасників - з
моменту його проголошення.

Головуючий - підпис

ВІРНО

Начальнику Глобинського РВ УМВС України

в Полтавській області

_______________________________________

м.Глобино, вул.Леніна, 189

Полтавської області

Направляю
дві копії вироку Семенівського районного суду Полтавської області від 29 липня
2008 року для приєднання до
матеріалів особової справи та вручення
засудженому - ОСОБА_3..

Додаток:
дві копії вироку; розписка;

Суддя Семенівського районного суду

Полтавської області В.І.Халявка

Начальнику Глобинського РВ УМВС України

в Полтавській області

_______________________________________

м.Глобино, вул.Леніна, 189

Полтавської області

Направляю
дві копії вироку Семенівського районного суду Полтавської області від 29 липня
2008 року для приєднання до
матеріалів особової справи та вручення
засудженому - ОСОБА_3..

Додаток:
дві копії вироку; розписка;

Суддя Семенівського районного суду

Полтавської області В.І.Халявка