Справа № 360/281/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2015 року Бородянський районний суд
Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
представника потерпілих - адвоката ОСОБА_5 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,
Грубі порушення обвинуваченим ОСОБА_4 вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та п.12.6 "ґ" Правил дорожнього руху України, відповідно до якого поза населеними пунктами на всіх дорогах дозволяється рух транспортних засобів із швидкістю не більше 90 км/год, перебувають в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням негативних наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .
Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель двох осіб і тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному і підтвердив викладене. Суду, зокрема, пояснив, що увечері 27 вересня 2014 року він рухався по автодорозі "Київ-Ковель", в напрямку м.Києва, на автомобілі "ВАЗ", в якому знаходились як пасажири його знайомий ОСОБА_8 та друзі останнього брати ОСОБА_10 і ОСОБА_11 . Швидкість руху була, приблизно 110 кілометрів за годину. Поблизу с.Микуличі, несподівано, його автомобіль "занесло" і він став перевертатись. В результаті ДТП ОСОБА_8 і ОСОБА_12 загинули, а потерпілий ОСОБА_13 був травмований.
Крім того винуватість ОСОБА_4 підтверджується такими доказами.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 314 від 17 жовтня 2014 року, при дослідженні трупа ОСОБА_8 виявлено: закриту травму грудної клітини з забоєм внутрішніх органів, розривами легенів та розвитком внутрішньоплевральної кровотечі, що супроводжувалось явищами шоку, які виникли від дії тупого (их) предмету (ів) та від струсу тіла, що могло бути під час дорожньо-транспортної пригоди у особи, яка перебувала в салоні автомобіля. Виявлена на трупі ОСОБА_8 травма відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень у живих осіб, за критерієм небезпеки для життя на час заподіяння. Смерть ОСОБА_8 настала від отриманої травми. (а.с.104-107)
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 313 від 17 жовтня 2014 року, при дослідженні трупа ОСОБА_7 виявлено множинну травму тіла у вигляді: травми голови - рана ліворуч, крововиливи під оболонки головного мозку, забій головного мозку; травми грудної клітини - з переломами ребер, лопатки та хребта, забоєм внутрішніх органів, розривами легенів та розвитком внутрішньоплевральної кровотечі; травми живота - розрив правого наднирника з розвитком внутрішньочеревної кровотечі. Травма виникла від дії тупого предмету та струсу тіла, що могло бути під час дорожньо-транспортної пригоди у особи, яка перебувала в салоні автомобіля. Виявлена на трупі ОСОБА_7 травма відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень у живих осіб, за критерієм небезпеки для життя на час заподіяння. Смерть ОСОБА_7 настала від отриманих ушкоджень. (а.с.110-112)
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 188/Е від 26 грудня 2014 року, у ОСОБА_9 мали місце такі тілесні ушкодження: політравма, закрита травма грудної клітини, перелом 1-10 ребер справа, 2-10 ребер зліва зі зміщенням уламків, двобічний забій легенів, перелом правої ключиці в середній 1/3 зі зміщенням уламків, перелом руків`я грудини зі зміщенням уламків, гемоторакс зліва, дихальна недостатність, травматичний шок, плевропульмональний шок, посттравматичний плеврит зліва, уламковий перелом правої плечової кістки зі зміщенням уламків, уламковий підголівчатий перелом 3-ї п`ясткової кістки лівої кисті зі зміщенням уламків, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя. (а.с.115-118)
Згідно з довідкою Служби автомобільних доріг у Київській області № 06с/2954 від 22 жовтня 2014 року, максимально допустима швидкість на ділянці км 41+500 автомобільної дороги М-07 "Київ-Ковель" 90 кілометрів за годину. (а.с.129)
Як убачається з копії постанови судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 липня 2014 року, на ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки. (а.с.148)
Оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Водночас, суд виключає із обвинувачення порушення ОСОБА_4 п.2.1 "а" Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, оскільки це порушення не знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та спричиненням смерті ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має непогашену судимість, характеризується посередньо, постійної роботи не має, будучи позбавленим права керування транспортними засобами в порядку адміністративного стягнення, продовжував керувати транспортними засобами, має малолітню дитину.
Як пом`якшуючі покарання обставини суд враховує щире каяття обвинуваченого і добровільне відшкодування потерпілим майнової шкоди.
На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.286 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Потерпіла ОСОБА_14 пред`явила до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільний позов у зв`язку із загибеллю її чоловіка ОСОБА_8 і просила стягнути з обвинуваченого на відшкодування завданої їй моральної шкоди 50 тис. грн., а також 500 грн. за сплату судового збору.
Потерпіла ОСОБА_15 пред`явила до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільний позов у зв`язку із загибеллю її сина ОСОБА_7 і просила стягнути з обвинуваченого на відшкодування завданої їй моральної шкоди 50 тис. грн., а також 500 грн. за сплату судового збору.
Потерпілий ОСОБА_9 пред`явив до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільний позов у зв`язку із заподіянням йому тяжких тілесних ушкоджень і просив стягнути з обвинуваченого на відшкодування моральної шкоди 20 тис. грн., а також 200 грн. за сплату судового збору.
В судовому засіданні представник потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_15 і ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_5 цивільні позови потерпілих підтримала повністю, зазначивши, що майнова шкода потерпілим відшкодована ОСОБА_4 добровільно.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні цивільні позови потерпілих визнав.
Оцінюючи викладене, суд вважає, що визнання обвинуваченим цивільних позовів потерпілих в даному випадку не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому цивільні позови потерпілих необхідно задовольнити і відповідно до ст.23, 1167, 1168, 1187 ЦК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_16 на відшкодування завданої їй моральної шкоди 50 тис. грн. та 500 грн. за сплату судового збору, на користь потерпілої ОСОБА_15 - на відшкодування завданої їй моральної шкоди 50 тис. грн. та 500 грн. за сплату судового збору, на користь потерпілого ОСОБА_9 - на відшкодування завданої йому моральної шкоди 20 тис. грн., а також 200 грн. за сплату судового збору.
Відповідно до ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави на відшкодування процесуальних витрат вартість проведення інженерно-технічних експертиз в сумі 884 грн. 52 копійки.
Керуючись статтями 370, 371, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 задовольнити.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 задовольнити.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави на відшкодування процесуальних витрат вартість проведення інженерно-технічних експертиз в сумі 884 (вісімсот вісімдесят чотири) грн. 52 копійки.
До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО і взяти ОСОБА_4 під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 11 березня 2015 року.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_17