Справа № 605/353/15-к
ВИРОК
Іменем України
Обвинувачений ОСОБА_4 порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілій. Злочин скоєно за таких обставин.
30 травня 2015 року в період близько 16 год. 40 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автобусом марки «БАЗ-А079,23 державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому перевозив пасажирів, та рухаючи по автомобільній дорозі Т-09-03 сполученням «Галич-Підгайці-Теребовля-Сатанів», в напрямку від м. Галич Івано-Франківської області до м. Підгайці Тернопільської області, при проїзді ділянки в районі 21 кілометру + 100 метрів, що в межах с. Пановичі Підгаєцького району Тернопільської області, порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 2.3 (б, д) та 12.4, Правил дорожнього руху України, зокрема проявивши неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибравши безпечної швидкості руху, позбавляючи себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та контролювати напрямок руху автомобіля, в порушення вимог п.12.4 ПДР, перевищивши допустиму швидкість руху, керуючи автомобілем з швидкістю 68-69 км/год, нехтуючи елементарними вимогами щодо забезпечення безпеки руху,на цій ділянці дороги, при наближенні до території господарства громадянина ОСОБА_7 та маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода не виконав технічних вимог пунктів 12.3 та 1.10( в частині визначення поняття «небезпека руху`і виконання його вимог) Правил дорожнього руху України,виявивши небезпеку для свого руху, появу рухомого об`єкту, який перетинає смугу його руху, негайно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мав таку можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, допустив наїзд на потерпілу ОСОБА_8 , яка переходилаз правого краю проїзджу частину дороги, поза межами пішохідного переходу, в напрямку справа-наліво по ходу руху автобуса. В результаті наїзду передньою правою частинами автомобіля, ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження,у вигляді: масивної травми тіла з чисельними переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів від яких, померла на місці ДТП та ОСОБА_9 , який після виходу пішохода ОСОБА_8 на проїзну частину дороги вибіг до неї, і в подальшому перебував біля неї.
Порушення водієм автобуса «БАЗ-А079,23 державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 вимог пунктів 1.5 ч. 1, 2.3 (б, д) ,1.10, 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України стало причиною та умовою виникнення ДТП, перебуває у прямому причинному звязку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками , що настали, спричинення потерпілій ОСОБА_8 , смерті.
По суті предявленого обвинувачення обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив і визнав факт скоєння ним, 30.05.2015 року, близько 16 години 40 хвилин, наїзду автобусом яким керував на ОСОБА_8 , яка вийшла на проїзну частину дороги з правого узбіччя та переходила за межами пішохідного переходу в напрямку справа наліво по ходу руху автобуса., на автодорозімежах с. Пановичі Підгаєцького району. Свої дії пояснив тим, що в той час він хоча помітив перехожу громадянку, але не міг застосувати екстрене гальмування, так як в салоні автобуса перебувало 30 пасажирів, які б могли отримати травми. Фактично він, як водій вживав дії щоб уникнути наїзду. Визнав, що він порушив ПДР, створив аварійну ситуацію, що призвела до таких наслідків. Зазначив, що все відбулося дуже швидко, що він не хотів настання ДТП і не встиг і, нічого не зміг зробити, щоб уникнути цього наїзду. В скоєному щиро кається, шкодує про те, що все так відбулося. Заявив, що не бажав і шкодує, що матір потерпілої загинула. Просить вибачення у потерпілої, оскільки він не бажав таких наслідків. Також просить суд не позбавляти його волі, та не позбавляти водійських прав, врахувати його матеріальний стан, що це єдиний вид його заробітку та в нього на утриманні сім,я, в якій він єдиний годувальник. Крім повного визнання вини він погодився з усіма доказами по справі, зібраними під час досудового слідства, які доводять його вину у вчиненні злочину, згідно пред`явленого обвинувачення, відмовився від їх дослідження під час судового слідства.
Окрім повного визнання обвинуваченим своєї вини та його показів про обставини скоєння цієї дорожньо-транспортної пригоди, вина в інкримінованому йому в провину злочині, передбаченому ст.286 ч.2 КК України , підтверджується показаннями потерпілої.
Так, потерпіла ОСОБА_7 дала покази, що самої ДТП 30.05.2015 року, близько 16 години 40 хвилин, вона не бачила. Але в цей час, будучи за місце проживання своєї матері в с. Пановичі почувши крик, який долинав з вулиці, вона вибігла на місце ДТП, де на проїзній частині лежала її матір , яку збив автобус. Зі слів сина знає, що коли ОСОБА_8 переходилаз правого краю проїзджу частину дороги, в напрямку справа-наліво по ходу руху автобуса виїхав автобус, який не надав перевагу в русі , не здійснив гальмування вчасно та здійснив наїзд на матір , яка на місці померла. За кермом автобуса був ОСОБА_4 , який не заперечував своєї вини у вчиненні наїзду .
Просить обвинуваченого суворо не карати не призначити ОСОБА_4 сувору міру покарання, пов`язану із позбавленням волі та не позбавляти його права керувати транспортним засобом, так як жодних претензій до нього немає. Потерпіла вказала, що усвідомлює що все сталося внаслідок необережності, тому все простила обвинуваченому, знаючи його важке становище.
Прокурор вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які не оспорюються. Цю позицію підтримали і обвинувачений та потерпіла.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченого ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглянув дане кримінальне провадження у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, учасникам судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій. погоджуючись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, та прокурор і інші учасники судового розгляду не заперечували щодо встановлених обставин, які в судовому засіданні не досліджувались у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів стосовно викладених вище обставин справи, які ніким не оспорюються на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованим його кримінальним правопорушенням.
Проаналізувавши те, що учасниками судового провадження не оспорюються обставини справи, доведеність вини обвинуваченого, кваліфікація його дій, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.286 КК України. Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.
Суд враховує, що підсудний скоїв тяжкий злочин з необережності, він не мав умислу заподіяти смерть потерпілій ОСОБА_8 ..
При призначенні покарання, необхідного й достатнього для виправлення ОСОБА_10 , відповідно до статей 50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, що злочин вчинено з необережності, але є тяжким, та особу винного, його позитивну характеристику, те що він раніше не судимий, який має постійне місце проживання, та офіційно працює, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра. Суд приймає до уваги вік обвинуваченого, його сімейний та матеріальний стан , що на утриманні має двох дітей одна з них є неповнолітньою.
Обставини, які помякшують покарання ,суд враховує щире каяття та повне визнання своєї вини, що знайшло своє підтвердження в дачі правдивих показів, як на досудовому слідстві так і в ході судового слідства, активне сприяння розкриттю злочину, надання допомоги безпосередньо після вчинення злочину. При цьому суд враховує думку потерпілої, яка просить його суворо не карати та з сторони потерпілих немає жодних претензій.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Тому враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, думку потерпілої яка вважає недоцільним призначенні покарання, та прохала не застосовувати до обвинуваченого додаткової міри покарання у виді позбавлення прав керування транспортним засобом , думку самого обвинуваченого який вказав, що наявність права на керування транспортним засобом є єдиним заробітком на утримання сімї, саме за цією професією він працевлаштований та має стабільний дохід і іншої роботи та заробітку крім цієї роботи він немає, і з врахуванням всіх цих обставин в сукупності суд вважає що покарання обвинуваченому повинно бути в межах санкції статті обвинувачення, а тому вважає, що обравши покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України, та з застосуванням додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Враховуючи форму і ступінь вини обвинуваченого, думку потерпілої, та клопотання ПП ОСОБА_11 а також характер і обставини скоєного злочину, тяжкість злочинного посягання, настання тяжких негативних наслідків за його результатами у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_8 та спричинення цим діянням ушкоджень ОСОБА_9 , суд не дивлячись клопотання обвинуваченого і потерпілої та наявність обставин, які помякшують його покарання, не вбачає підстав не застосовувати додаткової міри покарання, як позбавлення права керування транспортними засобами, а застосування такої додаткової міри покарання не є занадто суворим для досягнення мети покарання
Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Підстав для обрання запобіжного заходу немає. Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді пяти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами терміном на 1 ( один) рік
На підставі ст.75 КК України, звільнитиОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на два роки
Відповідно до п. 2,3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2304,50 грн. процесуальних витрат.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий: підпис ОСОБА_1