АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Провадження №11-кп/791/309/15 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого

ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

при секретарі ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в у м. Херсоні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001600, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 17 січня 2015 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в сел.Приозерне м.Херсон, освіта середня, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, мешкає в АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України судимості немає, обвинуваченого за ч.2 ст.15 - ч.1 ст.115 КК України,-
в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Строк тримання під вартою постановлено відраховувати з 04.09.2014 року.

Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що він 31.08.2014 року, близько 20.30 години, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи умисел направлений на противоправне заподіяння смерті, шляхом нанесення декількох ударів ножем ОСОБА_9 в ході виниклої боротьби на ґрунті неприязних відносин з мотивів ревнощів, умисно наніс останньому три удари ножем в область грудної клітки, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, однак свій умисел на вбивство ОСОБА_11 не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як потерпілий з місця події втік та йому вчасно було надано медичну допомогу.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 вважає оскаржуваний вирок незаконним та необґрунтованим, оскільки призначене покарання є занадто суворим і не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Зазначає, що суд першої інстанції в достатній мірі не врахував всі обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, сукупність пом`якшуючих вину обставин. Просить змінити оскаржуваний вирокв частині призначенні покарання, призначивши ОСОБА_6 покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Іншими учасниками судового розгляду вирок суду не оскаржується.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав свої апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, прокурора, який заперечував проти апеляційних вимог захисника, в дебатах сторони залишились на своїх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Висновок суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому, а також кваліфікація його дій за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах і учасниками судового провадження не оспорюється.
Згідно зі ст.ст.50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися судом до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, дослідивши зібрані по кримінальному провадженню докази, давши їм належну правову оцінку, врахувавши обставини та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, що в силу ст. 89 КК України не має судимості, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, вину у скоєнні злочину визнав повністю, відсутність обтяжуючих покарання обставин та наявність пом`якшуючої покарання обставини щирого каяття, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у межах санкцій інкримінованого злочину, призначивши мінімальне покарання у вигляді позбавлення волі строком на сім років.

При цьому суд не порушив вимоги до призначення покарання за незакінчений злочин , передбачені ч.3 ст. 68 КК України, відповідно яким за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті КК України.

Тому доводи захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 щодо неврахування судом в достатній мірі всіх обставини кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, сукупності пом`якшуючих вину обставин, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ці та інші зазначені у вироку обставини враховані судом при призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

Як вбачається з матеріалів справи, суд врахував, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, що спростовує апеляційні доводи адвоката про неврахування цих обставин судом. Інших вагомих обставин, не врахованих судом при призначенні покарання обвинуваченому, захисником в апеляційній скарзі не зазначено.

За таких обставин, суд першої інстанції дотримався вимог кримінального процесуального закону та призначив міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст.ст.65-67 КК України.

Підстав для зміни вироку за невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, та пом`якшення покарання, як того просить адвокат в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин апеляційні доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 17 січня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: (три підписи)

Згідно з оригіналом. Суддя ОСОБА_2