НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня

2008 року справа № 1- 156-08 м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С.Ю.,

при секретарі - Навроцькій М.Р.,

за участю :

прокурора - Шуваринської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нововолинську кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця і жителя
АДРЕСА_1
, Волинської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, , раніше судимого Нововолинським міським судом 14.11.2006 р. за ст. 185 ч.1 КК України до 1 року виправних робіт із відрахуванням 10% із заробітку в дохід держави щомісячно, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України ,

встановив :

Підсудний
ОСОБА_1
,будучи засудженим вироком Нововолинського міського суду від 14.11.2006 р. за ст. 185 ч.1 КК України до 1 року виправних робіт із відрахуванням 10% із заробітку в дохід держави щомісячно, ухилився від обов”язку виконання виправних робіт. Його дії виразились у невиконанні без поважних причин покладених на нього обов”язків, згідно ч.6 ст. 41 КВК України, з'являтись для реєстрації в КВІ м.Нововолинська – 6 березня, 3 квітня , 5 червня, 7 серпня, 4 грудня 2007 року, та 2 січня, 4 березня і 1 квітня 2008 року.
ОСОБА_1
, порушивши порядок відбування призначеного вироком суду покарання, у березні 2007 року виїхав без повідомлення органу КВІ за межі м.Нововолинська в м.Київ, а також вчинив у березні 2007 року 3 прогули , в квітні 2007 р. - 3 прогули, в травні 2007 року – 12 прогулів , 19 прогулів у червні 2007 року ; та 5 прогулів у січні 2008 року, 2 прогули у лютому 2008 року , 6 прогулів у березні 2008 року , за що звільнявся з роботи за п.4 ст.40 КЗпП України, не відбувши призначених вироком суду виправних робіт.

10 липня 2007 року
ОСОБА_1
, будучи направленим до центру зайнятості населення для працевлаштування, з метою ухилення від відбування покарання, не звернувся в центр зайнятості для постановки на облік.

Підсудний
ОСОБА_1
, допитаний в судовому засіданні, вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і показав, що не відбув повністю виправні роботи, допускав багато прогулів, виїжджав у м.Київ без дозволу органів КВІ та не приходив на відмітки у визначені дні до КВІ , а також не ставав на облік в центрі зайнятості для працевлаштування за направленнями кримінально-виконавчої інспекції. Підсудний показав, що дійсно в листопаді 2006 року був засудженим Нововолинським міським судом до 1 року виправних робіт з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави . Відбув частково- близько 10 місяців, а решта залишилось невідбутими. Підсудний ствердив, що йому було відомо про відповідальність за ухилення від відбування даного виду покарання, він був попереджений неодноразово інспектором КВІ про наслідки порушення порядку та умов відбування покарання за попереднім вироком. На даний час щиро розкаюється, просить суворо не карати .

Враховуючи те, що підсудний
ОСОБА_1
не оспорює фактичні обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз’яснивши їм положення ч.3 ст.299 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість
ОСОБА_1
у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю, а його умисні дії суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбування виправних робіт особою, засудженою до цього покарання.

Обставиною, що пом’якшує покарання
ОСОБА_1
, суд визнає його щире каяття у вчиненому злочині.

Обтяжуючих покарання обставин суд в діях підсудного не визнає.

При призначенні покарання підсудному
ОСОБА_1
суд враховує, що вчинений ним злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості , а також дані про особу підсудного, який характеризується за місцем проживання посередньо (а.с.145), та за місцем попередньої роботи – позитивно (а.с.16), не перебуває на обліку в лікаря-нарколога (а.с. 147), а також враховує пом”якшуючу покарання обставину, тому суд вважає за необхідне призначити
ОСОБА_1
покарання у вигляді арешту із застосуванням ст. 71 КК України, приєднавши невідбуте покарання за попереднім вироком Нововолинського міського суду від 14.11.2006 року у виді 33 робочих днів виправних робіт в перерахунку відповідно до ст.72 КК України.

Питання щодо речових доказів (а.с.144) слід вирішити згідно ст. 81 КПК України.

За постановою Нововолинського міського суду від 17 жовтня 2008 року
ОСОБА_1
було змінено міру запобіжного заходу на взяття під варту, і згідно протоколу затримання він знаходиться під вартою з 24 жовтня 2008 року по даний час.

Керуючись ст.ст.321,323, 324 КПК України, суд

засудив :

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк один місяць.

На підставі ст.ст. 71,72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Нововолинського міського суду від 14 листопада 2006 року і
остаточно
призначити покарання у виді
арешту строком на один місяць і п”ять днів.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту затримання – з 24 жовтня 2008 року.

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_1
до вступу вироку в законну силу залишити без змін – у виді взяття під варту.

Речові докази - документи особової справи КВІ м.Нововолинська № 04 на засудженого
ОСОБА_1
- залишити при кримінальній справі.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим – протягом такого ж строку з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий підпис

З оригіналом згідно

Суддя С.Ю.Федонюк