АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 року м.
Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - Демченка СМ.,

судців-Стана І. В.,
ДідикаВ.М.,

за участю прокурора -
Ісака В.М.,

адвоката -
ОСОБА_1., скаржникаОСОБА_2. та слідчого

ОСОБА_4.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали за
апеляціями, які подали прокурор, що приймав участь у розгляді справи судом
першої інстанції та слідчий з особливо важливих справ відділу по розслідуванню
особливо важливих справ та злочинів, вчинених організованими групами СУ УМВС
України в Закарпатській області ОСОБА_4 на постанову Ужгородського
міськрайонного суду від 13
лютого 2007 року, -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2007
року до Ужгородського міськрайонного суду в порядку ст. 236 - 1 КПК України
звернувсяОСОБА_2. зі скаргою на постанову заступника начальника відділу
прокуратури Закарпатської області про відмову в порушенні кримінальної справи
за зверненням адвоката ОСОБА_3.
в його інтересах про незаконні дії слідчого з особливо важливих справ відділу
по розслідуванню особливо важливих справ та злочинів, вчинених організованими
групами СУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4. під час розслідування
кримінальної справи №
2302405.

У скарзіОСОБА_2.
вказує про те, що постанова заступника начальника відділу прокуратури
Закарпатської області від 27
листопада 2006 року про
відмову в порушенні кримінальної справи за зверненням адвоката ОСОБА_3. в його інтересах
про незаконні дії слідчого з особливо важливих справ відділу по розслідуванню
особливо важливих справ та злочинів, вчинених організованими групами СУ УМВС
України в Закарпатській області ОСОБА_4. є незаконною, - вважає, що в
діях останнього є ознаки складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України.
Посилається на те, що після видачі його компетентними органами Угорської
Республіки на запит компетентних органів України й прийняття 16 березня 2006 року апеляційним
судом Закарпатської області рішення про обрання щодо нього запобіжного заходу у
вигляді застави слідчий ОСОБА_4,
достовірно знаючи про це рішення, ігноруючи його, не забезпечив можливості
внесення застави, відмовивши в наданні депозитного рахунку, а також незаконно
тримав його під вартою до 17-ї
години 17 березня 2006 року. Після
внесення застави, слідчий не звільнив його з-під варти, а

Справа: № 278/ 07
; категорія: 11 номер рядка
статистичного звіту -головуючий
у суді першої інстанції: Ціцак о.в. Доповідач: Стан І.а.

2

повторно
в порядку ст. 115 КПК України затримав по підозрі у вчиненні злочину - розбійного
нападу на будинок потерпілого ОСОБА_5.
Оскільки були відсутні передбачені ст. 115 КПК України підстави, тому також вважає, що слідчий
незаконно затримав його по підозрі у вчиненні злочину. Також посилається на те,
що слідчий затримав його в порушення вимог ст. 14 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» (тут і далі
Конвенції), оскільки
в запиті до компетентних органів Угорської Республіки не містилась інформація
про розбійний напад на будинок потерпілого ОСОБА_5.. Окрім цього, посилається
на постанову Ужгородського міськрайонного суду від 19 квітня 2006 року, якою
вищевказане його затримання визнано незаконним. З висновком про його незаконне
затримання також погодились представники прокуратури Закарпатської області, які
після трьох днів незаконного затримання звільнили його з-під варти. Також
посилався на те, що постанова начальника відділу прокуратури Закарпатської
області від 10 жовтня 2006 року про відмову
в порушенні кримінальної справи за його зверненнями про незаконні дії слідчого
ОСОБА_4. постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 17 листопада 2006 року скасована й
прокуратуру зобов'язано провести додаткову перевірку доводів скарг. Окрім
цього, вказував про те, що заступник начальника відділу прокуратури
Закарпатської області, не виконавши вказівки суду, не давши належну оцінку
вищевказаній постанові суду від 19
квітня 2006 року та
листу заступника прокурора Закарпатської області, - неповно дослідив
фактичні обставини справи й повторно необгрунтовано відмовив в порушенні
кримінальної справи щодо ОСОБА_4..
Також вказував про те, що наведені в постанові висновки прокурора про те,
що дія Конвенції розповсюджується тільки на громадян іноземних держав й не
стосується громадян України не грунтуються на її змісті, - вважав, що
слідчий ОСОБА_4, незаконно
затримавши його, діяв з прямим умислом.

Просив постанову
заступника начальника відділу прокуратури Закарпатської області про відмову в
порушенні кримінальної справи за зверненням адвоката ОСОБА_3. в його інтересах
про незаконні дії слідчого з особливо важливих справ відділу по розслідуванню
особливо важливих справ та злочинів, вчинених організованими групами СУ УМВС
України в Закарпатській області ОСОБА_4. скасувати, а матеріали направити для
проведення додаткової перевірки.

У постанові Ужгородського
міськрайонного суду вказується про те, що заступником начальника відділу
прокуратури Закарпатської області при прийнятті рішення про відмову в порушенні
кримінальної справи за зверненням адвоката ОСОБА_3. про незаконні дії слідчого
з особливо важливих справ відділу по розслідуванню особливо важливих справ та
злочинів, вчинених організованими групами СУ УМВС України в Закарпатській
області ОСОБА_4. допущена неповнота при дослідженні фактичних обставин справи, - не виконані
вказівки цього ж суду, що містяться в постанові від 17 листопада 2006 року. Зокрема, в
постанові суду вказується про те, що заступник начальника відділу прокуратури
Закарпатської області Ісак В.М., маючи достатні дані, які вказують на наявність
у діях слідчого ОСОБА_4. ознак передбаченого ст. 371 КК України злочину, незаконно, всупереч вимогам ст. 99 КПК України,
прийняв рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, безпідставно
вказавши, що в діях ОСОБА_4. по затриманню ОСОБА_2. відсутні ознаки складу
злочину. Окрім цього, в постанові вказується про те, що після обрання 16 березня 2006 року апеляційним
судом Закарпатської області щодо ОСОБА_2. запобіжного заходу у вигляді застави,
наступного дня, слідчий ОСОБА_4, не звільнивши його з-під варти, повторно в
порядку ст. 115 КПК
України незаконно затримав його по підозрі у вчиненні злочину -розбійний напад
на потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
що знаходились у будинку гр. ОСОБА_5., оскільки були відсутні передбачені
цією статтею підстави для затримання. Окрім цього, в постанові суду вказується
про те, що оскільки в запиті до компетентних органів Угорської Республіки не
містилась інформація про розбійний напад на будинок потерпілого ОСОБА_5., тому,
суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 14 Конвенції ОСОБА_2. затриманий незаконно. В постанові
також міститься посилання на рішення цього ж суду від 19 квітня 2006 року, яким затримання ОСОБА_2. визнано незаконним, а
також вказується про те, що

з

матеріали на підставі яких заступник начальника відділу
прокуратури Закарпатської області Ісак В.М. відмовив у порушенні кримінальної
справи містять достатні дані, які вказують на наявність у діях слідчого
ОСОБА_4. ознак суб'єктивної сторони складу передбаченого ст. 371 КК України
злочину. Про наявність у діях ОСОБА_4. ознак суб'єктивної сторони складу
злочину свідчить те, що слідчий має вищу юридичну освіту, значний досвід роботи
на посаді слідчого, був обізнаний зі змістом ст. ст. 106, 115 КПК України й
Конвенцією. Про наявність у діях ОСОБА_4. прямого умислу на вчинення злочину
свідчить і те, що 17 березня 2006 року він
звертався до Ужгородського міськрайонного суду з поданням про продовження до
чотирьох місяців строку тримання ОСОБА_2. під вартою. З урахуванням наведеного,
суд прийшов до висновку, що в діях слідчого ОСОБА_4. наявні ознаки злочину
передбаченого ст. 371 КК
України, скасував постанову заступника начальника відділу прокуратури
Закарпатської області про відмову в порушенні кримінальної справи від 27 листопада 2006 року, а
матеріали направив в прокуратуру Закарпатської області для проведення
додаткової перевірки.

В апеляції
прокурор, який приймав участь у розгляді скарги судом першої інстанції вказує
про те, що висновки суду викладені у постанові не відповідають фактичним
обставинам справи, не ґрунтуються на матеріалах перевірки й не узгоджуються з
вимогами закону. Також вказується про те, що в діях слідчого ОСОБА_4. відсутні
ознаки складу передбаченого ст. 371
КК України злочину

Ставиться
питання про скасування постанови і направлення матеріалів на новий розгляд в
іншому складі.

Слідчий ОСОБА_4
в апеляції вказує про те, що висновки суду викладені у постанові не
відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на матеріалах
перевірки, не узгоджуються з вимогами закону, порушують його законні права та
перешкоджають подальшому здійсненню ним своїх функціональних обов'язків.
Вважає, щоОСОБА_2. по підозрі у вчиненні злочину - розбійний напад на будинок потерпілого гр. ОСОБА_5. був
затриманий у відповідності до вимог ст. ст. 106, 115 КПК України, за попереднім погодженням з прокуратурою
Закарпатської області. Тому вважає, що в його діях відсутній прямий умисел на
завідомо незаконне затримання. З урахуванням цього, законною вважає постанову
заступника начальника відділу прокуратури Закарпатської області про відмову в
порушенні кримінальної справи за зверненням адвоката ОСОБА_3. про незаконні
його дії як слідчого. Просить скасувати постанови Ужгородського міськрайонного
суду від 13 лютого 2007 року й залишити
в силі постанову заступника начальника відділу прокуратури Закарпатської
області.

Заслухавши
доповідь судді про суть постанови, повідомлення про те, ким і в якому обсязі
вона оскаржена, виклавши основні доводи апеляцій, заслухавши міркування
прокурора та слідчого ОСОБА_4.,
які просили задовольнити подані ними апеляції, поясненняОСОБА_2. та його
захисника ОСОБА_1., які вважали постанову суду законною та обґрунтованою,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що постанова суду підлягає
до скасування з таких підстав.

У відповідності
до вимог ст. 236-2 КПК
України суддя отримавши скаргу на постанову прокурора, слідчого, органа
дізнання про відмову у порушенні кримінальної справи, витребує матеріали, на
підставі яких було відмовлено в порушенні кримінальної справи, знайомиться з
ними і повідомляє прокурора та особу, яка подала скаргу про час її розгляду. В
разі необхідності суддя заслуховує пояснення особи, яка подала скаргу.

Розглянувши скаргу, суддя залежно
від того, чи були при відмові у порушенні кримінальної справи виконані вимоги
ст. 99 цього
кодексу, приймає одне з таких рішень:

4

а), скасовує
постанову про відмову в порушенні кримінальної справи і повертає матеріали для
проведення додаткової перевірки; б), залишає скаргу без задоволення.

Окрім цього, у
відповідності до вимог п. 2
Постанови № 1 Пленуму
Верховного Суду України від 11
лютого 2005 року
«Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на
постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної
справи» суд повинен перевірити наявність приводів і підстав для винесення
зазначених постанов і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання,
які вирішуються судом при розгляді кримінальної справи по суті.

Колегія суддів
вважає, що вказані вимоги закону Ужгородським міськрайонним судом при розгляді
скарги, яку подавОСОБА_2. були порушені, що висновки суду викладені у постанові
не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на матеріалах
перевірки й не узгоджуються з вимогами закону.

Так, з
матеріалів перевірки за скаргою й відмовного матеріалу № 102 за скаргою
адвоката ОСОБА_3. про незаконні дії слідчого ОСОБА_4. вбачається, що в них
відсутні документи, на які посилається суд першої інстанції в постанові : ухвала
апеляційного суду Закарпатської області від 16 березня 2006
року, якою щодоОСОБА_2. обрано запобіжний захід у вигляді застави,
постанова Ужгородського міськрайонного суду від 19 квітня 2006
року, якою затримання ОСОБА_2. визнано незаконним та постанова прокуратури
Закарпатської області, якоюОСОБА_2. звільнений з-під варти, і в яких, на
переконання судді, містяться дані про наявність у діях слідчого ОСОБА_4. ознак
передбаченого ст. 371 КК
України злочину. З протоколу судового засідання не вбачається, що вищевказані
документи досліджувались у судовому засіданні. Інших яких-небудь даних про те,
що судом досліджувались ці документи в справі не має.

Між тим, зі
змісту постанови суду вбачається, що в обґрунтування свого висновку про
наявність у діях слідчого ОСОБА_4. ознак передбаченого ст. 371 КК України
злочину суд послався й на ці документи. Вказане свідчить про те, що висновки
суду викладені в постанові не відповідають фактичним обставинам справи.

Окрім цього, в
порушення вимог Постанови №
1 Пленуму Верховного Суду України від 11
лютого 2005 року
«Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на
постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної
справи» ( тут і
далі Пленуму ), судом
при розгляді скарги і винесенні постанови вирішені питання, які повинні
вирішуватись і вирішуються у відповідності до вимог ст. 334 КПК України
судом при розгляді кримінальної справи по суті : наявність у діях ОСОБА_4. прямого умислу на вчинення
злочину ( форма
вини). Не ґрунтуються на вимогах закону й не узгоджуються з вимогами
вищевказаної постанови Пленуму й висновки суду про те, що заступник начальника
відділу прокуратури Закарпатської області мав достатні дані, які вказують на
наявність у діях слідчого ОСОБА_4. ознак передбаченого ст. 371 КК України
злочину, оскільки у відповідності до вимог ст. 98 КПК України оцінка наявності приводів і підстав для
порушення кримінальної справи відноситься до компетенції прокурора, слідчого та
органа дізнання. Вказане свідчить про те, що висновки суду в цій частині
викладені в постанові не узгоджуються з вимогами закону.

Доводи апелянта слідчого ОСОБА_4.
про скасування постанови суду й залишення без задоволення скарги, яку подав
ОСОБА_2 колегія суддів відхиляє як передчасні і такі, що повинні бути
перевірені в сукупності зі всіма здобутими в справі даними при перевірці
доводів скарги необґрунтованість висновків прокурора про наявність приводів і
підстав для порушення кримінальної справи.

5

Виходячи з
вищевикладеного, суд першої інстанції необгрунтовано задовольнив скаргуОСОБА_2.
й передчасно скасував постанову заступника начальника відділу прокуратури
Закарпатської області від 27
листопада 2006 року про
відмову в порушенні кримінальної справи за зверненням адвоката ОСОБА_3. про
незаконні дії слідчого ОСОБА_4..

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що апеляція, яку подав прокурор, що приймав
участь у розгляді скарги судом першої інстанції підлягає задоволенню, а
апеляція слідчого ОСОБА_4. до часткового задоволення, - постанова
Ужгородського міськрайонного суду -
до скасування, а матеріали направленню на новий розгляд в іншому складі.

Під час розгляду
скарги необхідно ретельно перевірити її доводи і, в залежності від здобутого,
прийняти рішення по суті.

Керуючись ст. ст. 365,366 КПК У країни, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляцію
прокурора, який приймав участь у розгляді скарги судом першої інстанції
задовольнити, а апеляцію, яку подав слідчий з особливо важливих справ відділу
по розслідуванню особливо важливих справ та злочинів, вчинених організованими
групами СУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 - частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду від 13 лютого 2007 року, якою
скасована постанова заступника начальника відділу прокуратури Закарпатської
області про відмову в порушенні кримінальної справи за зверненням адвоката
ОСОБА_3. про незаконні дії слідчого з особливо важливих справ відділу по
розслідуванню особливо важливих справ та злочинів, вчинених організованими
групами СУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4. - скасувати, а
матеріали направити на новий розгляд до цього ж суду в іншому складі.

Головуючий - суддя :

Судді