УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/9726/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 190 ч. 4 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2015 року м. Житомир.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Апеляційний розгляд відбувся з участю прокурора ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 ..
Під час підготовчого судового засідання, суд першої інстанції прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Вказав, що в обвинувальному акті не зазначено повну правову кваліфікацію кримінального правопорушення, не зазначено час, місце укладення угоди і відповідно місце скоєння злочину і ці недоліки позбавляють суд можливості визначити підсудність кримінального провадження.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду, обвинувальний акт з додатками направити в суд першої інстанції на судовий розгляд. Вважає, що обвинувальний акт за змістом відповідає вимогам ст. 291 КПК України і суд першої інстанції не мав підстав передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, для повернення обвинувального акту. Крім того, суд вдався до оцінки фактичних обставин справи, що повинно здійснюватися не під час попереднього розгляду кримінального провадження, а виключно під час судового розгляду.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить залишити апеляцію без задоволення. Вважає рішення суду першої інстанції законним, постановленим у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України. Вказує, що в обвинувальному акті не описана об`єктивна сторона злочину, не вказано конкретного формулювання обвинувачення, не вказано місце і час скоєння злочину. Посилається на п. «а» ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про те, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. На думку адвоката суд першої інстанції не вдавався до оцінки доказів щодо доведеності чи недоведеності висунутого обвинувачення, а на підставі дослідження обвинувального акту вимогам КПК України зазначив встановлені недоліки, які впливають на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження.
Заслухавши доповідача, міркування прокурора ОСОБА_6 про необхідність скасування ухвали суду, заперечення обвинуваченого та адвоката проти задоволення апеляції, перевіривши справу в межах визначених ст. 404 КПК України, обговоривши доводи учасників судового розгляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга процесуального прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 291 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не містить відомості про:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого;
3) анкетні відомості кожного потерпілого;
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8) розмір витрат на залучення експерта;
9) дату та місце його складення та затвердження.
Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Перевіркою справи колегія суддів встановила, що в обвинувальному акті від 02.10.2014 року викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, вказано, встановлений досудовим слідством час, коли укладались угоди між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 і ОСОБА_10 ..
Згідно ст. ст. 314, 315 КПК України, у підготовчому судовому засіданні дослідження доказів, зібраних під час досудового розслідування, не здійснюється.
Тому є безпідставним посилання суду на те, що в обвинувальному акті не зазначено повну правову кваліфікацію кримінального правопорушення, оскільки в попередній ухвалі апеляційного суду від 11.12.2014 року, про повернення обвинувального акту прокурору, суд вже посилався на вказану обставину, яка ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 16.02.2015 визнана безпідставною.
Оскільки, відповідно до вимог ст. 23 КПК України, суд безпосередньо досліджує докази в суді, прокурор не позбавлений можливості уточнити обвинувальний акт відповідно до встановленого судом на стадії розгляду кримінального провадження, відповідно до ст. ст. 338, 341 КПК України.
Посилання суду на неможливість визначення підсудності кримінального правопорушення, як на одну із обставин повернення обвинувального акту прокурору є також не обгрунтованою, оскільки у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження, суд приймає рішення передбачене п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Крім того, статтею 32 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинене кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Виходячи із положень вказаної статті КПК України, колегія суддів вважає, що підсудність кримінального правопорушення вірно визначена за Корольовським районним судом міста Житомира, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалось СУ УМВС України в Житомирській області, тобто у межах територіальної юрисдикції вказано суду.
Тому, посилання суду на п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, як оду із підстав повернення обвинувального акту прокурору, не ґрунтується на вимогах закону.
Також слід зазначити, що суд при винесенні ухвали від 06.03.2015 вийшов за межі повноважень визначених ст. ст. 314, 315 КПК України, оскільки фактично надав вказівку стороні обвинувачення про необхідність вчинення конкретних дій зміну тексту обвинувального акту щодо місця укладення угод чи про відсутність можливості його встановлення.
Надання судом таких вказівок прокурору є також помилковим, оскільки при поверненні обвинувального акту прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд повинен лише зазначити виявлені порушення допущені при складанні обвинувального акту, виходячи з положень ст. 291 КПК України, за умови, що ці порушення об`єктивно перешкоджають призначенню судового розгляду і не можуть бути усунутими в порядку визначеному ст. ст. 338, 341 КПК України.
Згідно матеріалів провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за змістом відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Містить відомості, як щодо обвинуваченого так і потерпілих, підписаний прокурором, в ньому є виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, вказані суми збитків, які заподіяв обвинувачений.
Зазначене свідчить, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню судом повторно повернутий прокурору з підстав, які не стверджуються матеріалами провадження і не свідчать про наявність суттєвих порушень, що перешкоджають проведенню підготовчого судового засідання і з якими діючий закон пов`язує таку можливість.
За цих обставин, рішення суду про направлення обвинувального акту прокурору не можна вважати законним, тому воно підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів -
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , задовольнити.
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню направити суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду
Житомирської області: