Справа № 390/1160/15-к
Провадження № 1-кп/390/133/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.07.2015 року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Грай-Воронець Милерівського району Ростовської області, росіянин, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не працює, неодружений, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
приблизно о 02 год. 02 травня 2015 року ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, прослідував на територію домоволодіння ОСОБА_4 , котре розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , де таємно від оточуючих викрав з території домоволодіння металеві речі: металевий мангал та два листи жесті, заволодівши цим речами, ОСОБА_5 відніс вказане на територію власного домоволодіння. Після цього, ОСОБА_5 повернувся на територію домоволодіння ОСОБА_4 , де віднайшов три металеві труби та металевий кутник, які переніс на територію свого домоволодіння. Після цього, знову повернувся до домоволодіння ОСОБА_4 та викрав металевий лом та три металеві кілки, котрі належать ОСОБА_4 . Заволодівши переліченим вище майном, загальною вагою 45 кг, ОСОБА_5 з місця кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, як своїм власним, тим самим довів кримінальне правопорушення до кінця, спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 148,50 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав, повністю підтвердив фактичні обставини справи, які викладені в обвинувальному акті. Повідомив, що інших предметів із домоволодіння потерпілого ОСОБА_4 не викрадав і в будь-які приміщення не проникав, а тому цивільний позов визнає тільки в частині інкримінованого йому обвинувачення.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що в АДРЕСА_2 , розташований будинок його покійного батька, за яким він доглядає та обробляє город. Приблизно о12 год. 02 травня 2015 року він виявив, що дверні замки на господарських будівлях вказаного будинку зірвані, а речі зникли: плита газова, колеса від велосипеда, металеві вироби та ін.. Він викликав міліцію та написав заяву про викрадення. З бесіди із обвинуваченим ОСОБА_5 він з`ясував, що саме він із іншими співучасниками викрадали в нього ці речі. А тому просить задовольнити цивільний позов, а саме: матеріальну шкоду на суму 5000 грн. та моральну шкоду на суму 5000 грн..
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження всіх доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Досліджено докази, які вказують на матеріальну шкоду, яка завдана потерпілому, та відомості, що характеризують обвинуваченого:
-довідка про вартість одного кілограму брухту чорних металів станом на 02.05.2015, яка складала 3,30 грн. (а.п. 29);
-повідомлення про неможливість проведення експертизи № 396 від 29.05.2015 у зв`язку із відсутністю методичних рекомендацій (а.п.45-46);
-протокол огляду предмету від 28.05.2015, в ході якого оглянуто мангал покритий іржею, металевий кутник, два листи жерсті, кільце з арматури (а.п.53);
За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, доведена. Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_5 вчинив умисний, закінчений, середньої тяжкості злочин.
Обставин, що пом`якшують покарання згідно із ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.
ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 63), на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває (а.п.60-61), раніше не судимий (а.п.64-65).
Враховуючи те, що ОСОБА_5 вперше вчинив злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризуються посередньо, суд дійшов висновку, що для його перевиховання та виправлення необхідно призначити покарання у виді громадських робіт.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
У справі потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов, в якому він просить стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 5 000 грн. матеріальної та 5 000 грн. моральної шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_5 позов визнав частково.
Суд задовольняє позов ОСОБА_5 частково з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.23 ЦК України та відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому, визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Цивільний позивач ОСОБА_4 на підтвердження матеріальних витрат понесених ним до суду не надав доказів про вартість викраденого, а досудовим розслідуванням доведена шкода тільки на суму 148,50 грн.. В той же час потерпілий ОСОБА_4 є пенсіонером, а протиправними діями ОСОБА_5 йому завдано моральних страждань, а тому суд вважає за доцільне задовольнити моральну шкоду в сумі 100 грн..
Речові докази по справі слід залишити потерпілому ОСОБА_4 за належністю.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Запобіжний захід ОСОБА_5 на строк апеляційного оскарження судового рішення залишити особисте зобов`язання.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 148 (сто сорок вісім) грн. 50 к. та моральну шкоду в розмірі 100 (ста) грн. 00 к..
Речові докази металевий мангал, металевий лом, три труби, кутник та кілки залишити власнику ОСОБА_4 за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя /підпис/
Згідно з оригіналом
Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1