11-кп/775/192/2015(м)
264/7241/14-к

А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д Д О Н Е Ц Ь К О Ї О Б Л А С Т І
________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду

Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні 6 травня 2015 року в місті Маріуполі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 27 березня 2015 року

В С Т А Н О В И Л А :

12 березня 2015 року до Іллічівського районного суду міста Маріуполя надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 щодо зарахування у строк відбування кримінального покарання терміну перебування ним у дисциплінарному ізоляторі під час находження у Маріупольському виправному центрі №138, де він відбував покарання у виді обмеження волі.

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 23 березня 2015 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 відмовлено.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положень статті 72 КК України, яка регулює правила складання кримінальних покарань та зарахування терміну попереднього ув`язнення у його строк відбування, не передбачено зарахування строку перебування у дисциплінарному ізоляторі цивільних осіб до строку відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_6 , не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції з ухваленням нової, якою зарахувати йому у строк відбування покарання, термін перебування у дисциплінарному ізоляторі.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, засуджений ОСОБА_6 вказує, що він відбував покарання у Маріупольському виправному центрі №138 у виді двох років обмеження волі, де вчинив кримінальне правопорушення, кримінальна відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 390 КК України.

Під час проведення досудового розслідування за фактом вказаного кримінального правопорушення він з 21 липня 2014 року по 21 листопада 2014 року перебував у дисциплінарному ізоляторі Маріупольського виправного центру №138, а з 21 листопада 2014 року по 26 січня 2015 року у промисловій зоні під наглядом адміністрації цієї ж установи.

При таких обставинах вважає, що суд першої інстанції безпідставно не зарахував у строк відбування ним кримінального покарання, призначеного вироком Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 11 лютого 2015 року, яким він засуджений за частиною

Єдиний унікальний № 264/7241/14-к Суддя суду першої інстанції ОСОБА_7

Провадження № 11кп/775/192мм/15 Доповідач ОСОБА_1

Категорія 81 КК України

1 статті 390 КК України термін перебування ним під слідством в дисциплінарному ізоляторі Маріупольського виправного центру № 138.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про безпідставність вимог апеляційної скарги і законність ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження і, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, розглянувши клопотання по суті та, з`ясувавши його обставини, дійшов цілком обґрунтованого і законного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 .

Постановляючи за результатами судового розгляду клопотання ухвалу, суд першої інстанції з посиланням на надані дані виправного центру про накладання дисциплінарного стягнення у виді поміщення у дисциплінарний ізолятор, мотивував прийняте рішення з викладанням своїх суджень та міркувань щодо підстав, вказаних у клопотанні, з посиланням на норми закону.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно послався на положення частини 2 статті 58 Кримінально-виконавчого Кодексу України, за якими у строк покарання за правилами, передбаченими статтею 72 КК України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру. Інших зарахувань у діючому законодавстві не передбачено, у тому числі і перебування у дисциплінарному ізоляторі.

Більш того, за змістом положень статей 72,73 КК України складання, зарахування та обчислення застосовуються при складанні, зарахуванні та обчисленні кримінальних покарань. Перебування ж у дисциплінарному ізоляторі, відповідно до положень статті 68 Кримінально-виконавчого кодексу України є дисциплінарним стягненням.

Оскільки поміщення у дисциплінарний ізолятор є дисциплінарним стягненням за дисциплінарне правопорушення, а не кримінальним покаранням за кримінальне правопорушення, воно не може бути зараховане у строк відбування покарання, призначеного вироком суду першої інстанції за кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 390 КК України, оскільки таке зарахування не передбачено ні кримінальним, ні будь-яким іншим законом.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в ході судового розгляду клопотання правильно застосований закон, а тому ухвала є законною і обґрунтованою. Порушення ним норм кримінального процесуального закону в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Таким чином, доводи, викладені засудженим ОСОБА_6 в апеляційній скарзі є незаконними, необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

З урахуванням вказаного, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог засудженого та скасування судового рішення, вважаючи його таким, що відповідає нормам кримінального процесуального закону.

Керуючись статтями 404,405,407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 27 березня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 щодо зарахування у строк відбування ним кримінального покарання часу перебування у дисциплінарному ізоляторі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим у той самий строк з дня отримання її копії.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3