Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/43/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 307 (229-1) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Кіровограді апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 січня 2015 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який не працює, не одружений, має професійно-технічну освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України такий, що не має судимості,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч. 2 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто з 19.20 год. 20.01.2015 року до 19.20 год. 20.03.2015 рок.

Визначено заставу у розмірі 50 мінімальних заробітних плат в сумі 60900 грн.

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий спеціальної міліції ВР ЗКР СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_9 за погодженням прокурора звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відносно якого в його провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000421 від 05.12.2014 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 05.12.2014 року близько 14 год. 09 хв. знаходячись на території колишньої військової частини, що розташована неподалік від АДРЕСА_2 , незаконно збув легендованій особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_10 , за гроші в сумі 200 грн., одноразовий ін`єкційний шприц ємністю 2 мл., заповнений до позначки 1,5 мл., в якому міститься рідина коричневого кольору, яка згідно висновку експерта № 1564 від 23.12.2014 року є небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0, 002 грамма.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

За результатами розгляду даного клопотання слідчий суддя 22 січня 2015 року виніс ухвалу, якою застосував щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 20.03.2015 року. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані слідчим докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, тому, на переконання слідчого судді, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти вище вказаним ризикам.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу від 22.01.2015 року скасувати з постановленням нової, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

В обґрунтування вимог зазначила, що висновки слідчого судді є передчасними та необґрунтованими, оскільки ні прокурор ні слідчий не довели, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Також вказує, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_8 не має на меті переховуватися від органів досудового розслідування або суду, впливати на свідків чи продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, на утриманні має матір похилого віку, має постійне місце проживання, незадовільний стан здоров`я. Тяжкість злочину, на яку посилається слідчий суддя, хоча і є необхідною умовою для законності тримання під вартою, але наявність лише цієї умови є недостатнім обґрунтуванням необхідності тримання особи під вартою.

Заслухавши доповідача, захисника та підозрюваного, які апеляційну скаргу повністю підтримали та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею при розгляді даного клопотання встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, що є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу у триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, тому колегія суддів вважає необхідним у задоволенні апеляції відмовити.

Крім того, відмовляючи апелянту у задоволенні апеляційної скарги колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину пов`язаного зі збутом особливо небезпечного наркотичного засобу, не працює та не має офіційних джерел доходу, не одружений, хоча відповідно до ст. 89 КК України, не має судимостей, проте раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, що відповідно характеризує його особу, тому вищевказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_8 , у разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи будь-якого іншого не пов`язаного з триманням під вартою, спробує переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, викладене вище свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України і встановлені слідчим суддею обставини вказують, на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного для запобігання вказаним вище ризикам, на які вказали у клопотанні та в судовому засіданні слідчий і прокурор.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що слідчим і прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відповідають дійсності та спростовуються наведеними вище обставинами, яким слідчий суддя дав належну оцінку.

Також, не спростовують висновків слідчого судді щодо обраної міри запобіжного заходу, доводи захисту, що підозрюваний має постійне місце проживання і на утриманні матір похилого віку, оскільки з урахуванням інших встановлених обставин, це є недостатнім для висновків, що підозрюваний не порушуватиме процесуальних обов`язків, а отже і недостатнім і для зміни міри запобіжного заходу. Щодо тяжкого стану здоров`я доводи не підтверджені відповідними належними доказами, які б свідчили про неможливість підозрюваного перебувати в умовах слідчого ізолятора.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя цілком обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а тому її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляцію захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 січня 2015 року, якою щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4