Справа№ 640/3942/15-к
н/п 1-кп/640/258/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.03.2015 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, дітей на утриманні не має, раніше неодноразово судимого: 1) 24.06.2003 року Московським р / с м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; 2) 05.05.2010 року Фрунзенським р / с м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, ст.75 КК України - 2 роки, 3 ) 25.01.2011 року Київським р/с м. Харкова за ч. З ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, ст.75 КК України - 3 роки; який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України
11.01.2012 року, приблизно в 00-10 годині ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, прибув до домоволодіння АДРЕСА_2 , переліз через паркан та за допомогою металевої фомки, яку він знайшов на подвір`ї вказаного будинку, шляхом віджиму дверей, проник всередину будинку. Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на незаконне заволодіння чужим майном ОСОБА_4 таємно викрав майно, що належить ОСОБА_5 , вартість якого визначена висновком судово - товарознавчої експертизи № 61 від 19.04.2012, а саме: музичний центр «Sопу» МНС- СТ 22, вартістю 560 грн.; DVD-програвач «ВВК» DV 624 81, вартістю 365 грн.; телевізор ТМ «Грюндік», вартістю 700 грн.; покривало вовняне, розміром 2x1,8 м, вартістю 70 грн.; лазерні диски CD-R ТМ «Philips» без запису, у кількості 15 шт., вартістю за одиницю 2 грн.. загальною вартістю 30 грн., а всього майно на загальну суму 1725 грн. Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на вищевказану загальну суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно здійснив злочин, який йому інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочину не спорював, пояснив причини та обставини скоєного.
Так, під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він, 11.01.2012 року, приблизно в 00-10 годині прибув до домоволодіння АДРЕСА_2 , переліз через паркан та за допомогою металевої фомки, яку він знайшов на подвір`ї вказаного будинку, шляхом віджиму дверей, проник всередину будинку та викрав майно: музичний центр «Sопу»; DVD-програвач «ВВК»; телевізор ТМ «Грюндік»,; покривало вовняне,; лазерні диски CD-R ТМ «Philips» 15 шт. Після чого, з викраденим майном покинув місце вчинення злочину. В освоєному розкаюється, просить його строго не наказувати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглянути справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України доведена у повному обсязі.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_4 кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.
Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі покарання обставини, дані про його особу.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніш неодноразово судимий: 24.06.2003 року Московським р / с м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; 2) 05.05.2010 року Фрунзенським р / с м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, ст.75 КК України - 2 роки, 3 ) 25.01.2011 року Київським р/с м. Харкова за ч. З ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, ст.75 КК України - 3 роки; злочин скоїв в період іспитового строку. Також, встановлено, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, дітей не має, офіційно не працюючий.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, відсутність претензій з боку потерпілого. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи скоєння злочину в період іспитового строку, необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання тільки у вигляді позбавлення волі, в межах, необхідних для досягнення цих цілей, і при цьому застосувати вимоги ч.1 ст. 71 КК України щодо часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.01.2011 року.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Суд також вважає за необхідне керуючись ст.ст. 118, 122, 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судово-дактилоскопічної експертизи у розмірі 1898,64 грн. та 953,72 грн.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання по ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.
В силу ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту ОСОБА_4 частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.01.2011 року у вигляді 3 років позбавлення волі та остаточно призначити покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_4 залишити попередній - утримання під вартою у слідчому ізоляторі міста Харкова.
Строк покарання вираховувати з 08 лютого 2015 року, тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , зарахувавши час перебування під вартою в строк відбуття покарання.
Речові докази по справі, передані потерпілій на зберігання залишити у її користуванні.
Речові докази, які зберігаються в камері схову Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області - металева фомка знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення судово-дактилоскопічних експертиз у загальному розмірі 2852, 36 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1