АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/721/15 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 263 КК України
Іменем України
29 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції на вирок Московського районного суду м. Харкова від 27 січня 2015 року, у відповідності з яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на своєму утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого з 01 вересня 2009 року на посаді помічника юриста в ТОВ «Спецвогнеізоляція», раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки.
Згідно ч. 1 п. п. 2, 3 ст. 76 КК України покладені на ОСОБА_7 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили змінено з тримання під вартою в Харківському СІЗО на особисте зобов`язання з покладенням на нього до набрання вироком законної сили обов`язків не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
ОСОБА_7 визнано винним у тому, що 26.10.2014 р., приблизно о 12 годині 58 хвилин, співробітниками міліції під час огляду місця події у приміщені ЗОШ № 103, за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 110, де на той час була розташована виборча дільниця, та проходили вибори, у нього був вилучений рюкзак з двома светрами та шапкою, з автоматом, заводський номер НОМЕР_1 , 1989 року виготовлення, виробництва СРСР, та двома зв`язаними магазинами, з 60 набоями у них. Згідно висновку експерта № 519/520 від 26.10.2014 р. автомат «АКС-74» калібру 5,45 мм, є стандартною бойовою нарізною вогнепальною зброєю (заводського виготовлення), придатний для стрільби, в тому числі і наданими патронами. Надані на дослідження 60 предметів є боєприпасами - бойовими автоматними патронами 5,45x39 калібру 5,45 мм., призначеними для стрільби із бойової нарізної зброї відповідного калібру (автомати, кулемети). Надані патрони придатні для стрільби (в тому числі з наданого автомата). Крім цього, під сходами в приміщенні вищевказаної школи було вилучено корпус ручної гранати РГД-5, який не мав слідів втручання в конструкцію, а значить містила заряд бризантної вибухової речовини - тротил, масою 100-115 грам, а також запал УЗРГМ до ручних гранат, який не мав слідів втручання в конструкцію, а значить, містив заряд комбінованої вибухової речовини - ТНРС+азид свинцю, масою 0,1+0,2 грами та ТЕН, масою 1 грам, який знаходився окремо від корпусу ручної гранати РГД-5. При суміщенні корпусу ручної осколкової гранати РГД-5 запалом до ручних гранат УЗРГМ вони утворювали б вибуховий пристрій промислового виготовлення - ручну осколкову гранату РГД-5, який відносився б до категорії боєприпасів. Корпус ручної гранати РГД-5 при суміщенні з запалом УЗРГМ придатні для здійснення вибуху.
Зазначену вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові речовини обвинувачений ОСОБА_7 26.10.2014 р. знайшов в кущах напроти будинку АДРЕСА_2 , після 09 години, точний час як в ході досудового слідства, та і у суді встановити не виявилось можливим. Після чого, обвинувачений ОСОБА_7 привласнив та носив при собі, та зберігав без передбаченого на то законом дозволу, з якими прийшов на виборчу дільницю, яка розташована у приміщені ЗОШ № 103, за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 110, де вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові речовини були вилучені.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, яке виразилось в застосуванні кримінального закону, який, на його думку, не підлягає застосуванню, а саме в призначенні обвинуваченому покарання та звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості та просить ухвалити новий вирок, призначивши обвинуваченому покарання за вчинення даного кримінального правопорушення у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як зазначено у вироку, при призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує як тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, так і дані про його особу раніше не судимий, кримінальне правопорушення вчинив вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно працює на посаді помічника юриста ТОВ «Спецвогнеізоляція», має на утриманні малолітню дитину, 2001 року народження. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав, зокрема, його участь в боях в ході проведення Антитерористичної операції в якості добровольця у складі в/ч НОМЕР_2 , де зарекомендував себе з позитивного боку.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Також суд врахував, що тяжких наслідків від дій обвинуваченого не настало і поведінка ОСОБА_7 небезпеки для суспільства не представляє.
При цьому, висновок суду першої інстанції про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням не суперечить положенням ст. 75 КК України, за змістом якої суд вправі прийняти таке рішення, коли з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого від відбування призначеного йому покарання з випробуванням.
Таким чином, колегія суддів не вбачає неправильного застосування кримінального закону, а саме ст. 75 КК України та невідповідності призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, які б мали наслідком скасування оскаржуваного вироку через його м`якість з постановлення власного, як про це просить прокурор у своїй апеляційній скарзі. А доводи його апеляційної скарги правильності висновку суду першої інстанції не спростовують.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряв вирок суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.
Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Московського районного суду м. Харкова від 27 січня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий-

Судді: