Справа № 565/42/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2015 року м. Кузнецовськ
Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
неповнолітніх обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6
захисника ОСОБА_4 - ОСОБА_7
законного представника ОСОБА_5 - ОСОБА_8
захисника ОСОБА_5 - ОСОБА_9
потерпілого - ОСОБА_10
представника служби у справах дітей - ОСОБА_11
представника кримінальної міліції у справах дітей - ОСОБА_12
неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовська Рівненської області, українця, громадянина України, учня 11 «а» класу ЗОШ №2 м.Кузнецовська, допризовника, неодруженого, раніше судимого 25 листопада 2014 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.1 ст.122 КК України, на підставі ст.69 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.189 КК України,
неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кузнецовська Рівненської області, українця, громадянина України, учня 11 «б» класу ЗОШ №5 м.Кузнецовська, допризовника, неодруженого, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_2 , за ч.2 ст.189 КК України,
31.10.2014 року біля 19 год. на площадці скейт-парку, яка знаходиться на березі річки «Стир», навпроти будинку АДРЕСА_3 , неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, погрожуючи застосувати насильство щодо потерпілого ОСОБА_10 , висловили для останнього вимогу передати для них грошові кошти в сумі 400 грн. Перебуваючи в стані психологічного пригнічення, ОСОБА_10 сприйняв їх погрози як дійсні та реальні, тому побоюючись погроз ОСОБА_4 та ОСОБА_5 примінити щодо нього насильство, висловив свою згоду на добровільну передачу грошей і 07.11.2014 року біля 20 год. поблизу будинку №11 по м-ну Будівельників м.Кузнецовська, ОСОБА_10 зустрівся із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і добровільно передав ОСОБА_4 гроші в сумі 400 грн., які той відразу поділив, віддавши 200 грн. ОСОБА_5 і собі залишив 200 грн. Заволодівши грошовими коштами ОСОБА_10 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 заподіяли останньому майновий збиток на загальну суму 400 грн.
04.11.2014 року біля 20 год. поблизу будівлі відділення «Ощадбанку», яке розташоване по м-ну Будівельників, 45, м.Кузнецовська, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, погрожуючи застосувати насильство щодо потерпілого ОСОБА_10 , висловив для останнього вимогу передати йому грошові кошти в сумі 400 грн. до 07.11.2014 року. Перебуваючи в стані психологічного пригнічення, ОСОБА_10 сприйняв його погрози як дійсні та реальні, тому побоюючись погроз ОСОБА_5 примінити щодо нього насильство, висловив свою згоду на добровільну передачу грошей. Так, 07.11.2014 року біля 20 год. поблизу будинку №11 по м-ну Будівельників м.Кузнецовська, ОСОБА_10 зустрівся із ОСОБА_5 і добровільно передав йому гроші в сумі 200 грн. Заволодівши майном ОСОБА_10 , ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майновий збиток на суму 200 грн.
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що дійсно у вечірній час 31 жовтня 2014 року він під час розмови з ОСОБА_5 розповів, що їх спільний знайомий ОСОБА_10 говорив, що поб`є його. ОСОБА_10 значно нижчий та слабший і вони обоє розуміли, що той не зможе набити його, але ОСОБА_5 сказав, що раніше мав конфлікти із ОСОБА_10 і для того, щоб їх владнати, вимагав та отримував від ОСОБА_10 гроші, а тому запропонував піти до ОСОБА_10 , залякати його і змусити заплатити їм за свої висловлювання, на що він погодився. Біля 19 год., того ж дня, він із ОСОБА_5 пішли шукати ОСОБА_10 . Побачивши його в скейт-парку, який знаходиться навпроти будинку АДРЕСА_3 , покликали його для розмови. Разом із ними були їх знайомі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Він з ОСОБА_5 тим хлопцям про свої наміри щодо ОСОБА_10 не повідомляли. Під час розмови з ОСОБА_10 , він з ОСОБА_5 повідомили потерпілому, що той своїми висловлюваннями образив його. ОСОБА_5 сказав ОСОБА_10 , що це питання можна вирішити або фізично, або матеріально, і запитав у ОСОБА_10 , як він хоче його вирішити. ОСОБА_10 сказав, що заплатить гроші в сумі 400 грн. і вони пішли. 07 листопада 2014 року йому зателефонував ОСОБА_5 , запропонував погуляти і разом забрати гроші у ОСОБА_10 . Ввечері вони зустрілися і пішли гуляти. Гуляючи по місту, вони зустріли своїх знайомих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Хлопцям вони пояснили, що чекають знайомого, в якого мають забрати борг, але не пояснювали, за що ОСОБА_10 заборгував. ОСОБА_5 протягом вечора кілька разів телефонував ОСОБА_10 і врешті вони домовились зустрітися біля магазину «Лагуна», який знаходиться поблизу буд.№11 м-ну Будівельників м.Кузнецовська. Зустрівшись з ОСОБА_10 , потерпілий передав йому 400 грн.. 200 грн. він відразу передав ОСОБА_5 і пішов з хлопцями, а ОСОБА_5 залишився розмовляти з ОСОБА_10 . Про що вони розмовляли він не чув. Після цього вони із ОСОБА_18 зайшли в магазин «Оріон», який розташований біля буд. АДРЕСА_4 і там він купив «Coca-Coly», розмінявши при цьому одну із отриманих купюр. Через деякий час до нього зателефонувала мати і сказала, що його шукають працівники міліції та наказала йти до будівлі Кузнецовського МВ УМВС України в Рівненській області і взяти з собою гроші, які отримав.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що дізналася про те, що її син вчинив злочин від працівників міліції. Вона вказала, що така поведінка сина, можливо, пов`язана з тим, що батько помер і вона одна його виховує. Вказала, що шкода потерпілому відшкодована у повному обсязі і просить сина суворо не карати.
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що ОСОБА_4 знає давно. 31 жовтня 2014 року ввечері він зустрівся з ОСОБА_4 і під час розмови той повідомив, що їх спільний знайомий ОСОБА_10 комусь говорив, що поб`є його. ОСОБА_10 значно нижчий та слабший і вони обоє знали, що той не зможе побити ОСОБА_4 . Він сказав, що раніше вже вимагав у ОСОБА_10 гроші і запропонував ОСОБА_4 разом піти до ОСОБА_10 , залякати його і змусити заплатити їм за свої висловлювання. ОСОБА_4 погодився і того ж дня біля 19.00 год., він разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пішли шукати ОСОБА_10 . Побачивши його в скейт-парку, який знаходиться навпроти будинку АДРЕСА_3 , покликали його для розмови. Підійшовши до ОСОБА_10 , він запитав, чи дійсно той погрожував побити ОСОБА_4 .. Потерпілий відповів, що таке дійсно було. Тоді він запитав у ОСОБА_10 , як він збирається вирішувати це питання фізично чи матеріально. ОСОБА_10 сказав, що заплатить гроші в сумі 400 грн. Вони домовились, що зустрінуться з ОСОБА_10 у вівторок чи середу біля «Ощадбанку» і той віддасть обіцяну суму. У вівторок, 04 листопада 2014 року, він зателефонував до ОСОБА_10 і призначив тому зустріч о 19 год. біля «Ощадбанку», сказавши, щоб той приніс обіцяні гроші. На цю зустріч він прийшов сам, а ОСОБА_10 зі своїм товаришем. ОСОБА_10 сказав, що ще не має необхідної суми і знайде її до п`ятниці, тобто до 18 год. 30 хв. 07 листопада 2014 року. Під час цієї зустрічі ОСОБА_4 не був присутній, тому він вирішив отримати від ОСОБА_10 ще більшу суму, не повідомляючи про це ОСОБА_4 , щоб не ділитися із ним. Він сказав ОСОБА_10 , що 07 листопада 2014 року той повинен заплатити йому із ОСОБА_4 400 грн., і ще 400 грн. повинен заплатити йому особисто, а для того, щоб ОСОБА_4 не зрозумів його задуму, він наказав ОСОБА_10 сказати, що той купує за цю суму мобільний телефон. 07 листопада 2014 року, у вечірній час, він зустрівся з ОСОБА_4 і вони чекали ОСОБА_10 , який повинен був принести гроші. З ними були ще ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 . З ОСОБА_10 домовились зустрітися біля магазину «Лагуна», який знаходиться поблизу будинку №11 по м-ну Будівельників, м.Кузнецовська. Біля 20 год. 07 листопада 2014 року до кафе підійшов ОСОБА_10 . ОСОБА_4 підійшов до того першим, привітався. ОСОБА_10 відразу дав ОСОБА_4 400 грн. купюрами по 50 грн. ОСОБА_4 перерахував їх і 200 грн. передав йому, а 200 грн. взяв собі. Після цього ОСОБА_4 відійшов разом із ОСОБА_17 в бік від них. Тоді ОСОБА_10 дав йому ще гроші в сумі 200 грн. і пояснив, що більше в нього немає і що 200 грн. він віддасть пізніше. Після розмови ОСОБА_10 відійшов в сторону, а його затримали працівники міліції, які в ході огляду його речей виявили гроші в загальній сумі 420 грн.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що дізналася про те, що її син вчинив злочин від працівників міліції. Вказала, що батько ОСОБА_5 хворіє та є інвалідом. Вона сама займається вихованням сина і не може пояснити чому її син вчинив злочин. Просить сина суворо не карати.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що 31 жовтня 2014 року близько 18 год. до нього підійшли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . ОСОБА_5 запитав чи було таке, що він погрожував побити ОСОБА_4 , на що він відповів що такий випадок був. Тоді хлопці запитали як будемо вирішувати це питання фізично, чи матеріально. Він злякався та відповів, що матеріально і сам назвав суму в 400 грн. 04 листопада 2014 року він повинен був зустрітися та віддати ОСОБА_4 і ОСОБА_5 гроші. 04 листопада 2014 року біля 20 год. до нього зателефонував ОСОБА_5 та призначив зустріч біля «Ощадбанку». На зустріч він підійшов із товаришем ОСОБА_19 . Зустрівшись з ОСОБА_5 , він сказав, що грошей немає, однак через декілька днів зможе віддати. ОСОБА_5 погодився, але вказав, що необхідно буде віддати вже 800 грн.:400 грн. для нього і ОСОБА_4 , а 400 грн. особисто для ОСОБА_5 , але про це ніхто не повинен знати. 07 листопада 2014 року біля 20.00 год. він зустрівся з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 біля магазину «Лагуна». З ними були ще невідомі йому хлопці, які стояли в стороні. До нього підійшов ОСОБА_4 і він віддав йому 400 грн. ОСОБА_4 частину грошей віддав ОСОБА_5 і пішов до хлопців. Після цього до нього підійшов ОСОБА_5 і він віддав йому ще 200 грн. ОСОБА_5 запитав де решта грошей, на що він відповів, що віддасть решту через декілька днів. Після цього вони розійшлись.
Потерпілий вказав, що шкода йому відшкодована у повному обсязі і претензій ні матеріального, ні морального характеру він до обвинувачених не має і просить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суворо не карати.
Винуватість ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, крім визнання винуватості обвинуваченими, підтверджується показаннями потерпілого, матеріалами справи.
В судовому засіданні доведено, що 31.10.2014 року біля 19 год. на площадці скейт-парку, яка знаходиться на березі річки «Стир», навпроти будинку АДРЕСА_3 , неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, погрожуючи застосувати насильство щодо потерпілого ОСОБА_10 , висловили для останнього вимогу передати для них грошові кошти в сумі 400 грн. Перебуваючи в стані психологічного пригнічення, ОСОБА_10 сприйняв їх погрози як дійсні та реальні, тому побоюючись погроз ОСОБА_4 та ОСОБА_5 примінити щодо нього насильство, висловив свою згоду на добровільну передачу грошей і 07.11.2014 року біля 20 год. поблизу будинку №11 по м-ну Будівельників м.Кузнецовська, ОСОБА_10 зустрівся із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і добровільно передав ОСОБА_4 гроші в сумі 400 грн., які той відразу поділив, віддавши 200 грн. ОСОБА_5 і собі залишив 200 грн. Заволодівши грошовими коштами ОСОБА_10 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 заподіяли останньому майновий збиток на загальну суму 400 грн.04.11.2014 року біля 20 год. поблизу будівлі відділення «Ощадбанку», яке розташоване по м-ну Будівельників, 45, м.Кузнецовська, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, погрожуючи застосувати насильство щодо потерпілого ОСОБА_10 , висловив для останнього вимогу передати йому грошові кошти в сумі 400 грн. до 07.11.2014 року. Перебуваючи в стані психологічного пригнічення, ОСОБА_10 сприйняв його погрози як дійсні та реальні, тому побоюючись погроз ОСОБА_5 примінити щодо нього насильство, висловив свою згоду на добровільну передачу грошей. Так, 07.11.2014 року біля 20 год. поблизу будинку №11 по м-ну Будівельників м.Кузнецовська, ОСОБА_10 зустрівся із ОСОБА_5 і добровільно передав йому гроші в сумі 200 грн. Заволодівши майном ОСОБА_10 , ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майновий збиток на суму 200 грн.
Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 04.11.2014 року підтверджено, що ОСОБА_10 звернувся до Кузнецовського МВ УМВС України в Рівненській області із заявою про вимагання групою осіб грошових коштів.
Протоколами про результати аудіо та відео контролю за особою від 18.12.2014 року підтверджується, що між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_10 відбулася розмова, зі змісту якої вбачається, що обвинувачений вимагає у потерпілого грошові кошти.
Із протоколу огляду від 07.11.2014 року вбачається, що в приміщенні кабінету №314 Кузнецовського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_10 надано гроші в сумі 600 грн., які він має передати на вимогу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а саме: 12 купюр номінальною вартістю 50 грн. кожна серії КС 5257176, КЧ 9219974, РБ 1009433, КР 1206922, ПА 9474843, РЕ 0671275, ПЕ 3348134, ПБ 8888638, КН 8611968, РЄ 2210150, ЕЩ 5244047, КХ 4743252.
Протоколом огляду від 07.11.2014 року встановлено, що в приміщенні кабінету №314 Кузнецовського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_4 добровільно видав грошову купюру номінальною вартістю 200 грн. серії ЄХ 2670204. При цьому ОСОБА_4 пояснив, що 07.11.2014 року від ОСОБА_10 отримав гроші в сумі 400 грн. купюрами по 50 грн. 200 грн. він віддав ОСОБА_5 , 100 грн. ОСОБА_18 , а 100 грн. взяв собі. Після цього частину грошей потратив, решту розміняв на дрібні купюри. ОСОБА_18 свої гроші обміняв на купюру в 100 грн. Коли вони дізналися, що їх шукають працівники міліції, то віддали всі грошові купюри, які в них були, матері ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , а вона дала їм купюру номінальною вартістю 200 грн., щоб вони могли повернути ту суму, яку взяли у ОСОБА_10 .
Протоколом огляду від 07.11.2014 року підтверджується, що місцем огляду є газон з тильного боку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що навпроти будинку АДРЕСА_5 , де оглядається одяг і речі ОСОБА_5 . На час огляду ОСОБА_5 одягнений в чорні туфлі, шкарпетки світлого кольору, джинсові штани, шкіряну куртку чорного кольору, білу футболку. В ході огляду, в лівій нагрудній кишені куртки виявлено гроші в сумі 420 грн.: вісім купюр номінальною вартістю 50 грн. серії ПБ 8888638, РЄ 2210150, ЕЩ 5244047, КХ 4743252, РБ 1009433, КЧ 9219974, РЕ 0671275, КС 5257176, одна купюра 20 грн. МР 0008970. Як пояснив ОСОБА_5 , 20 грн. належали йому, а решту він отримав щойно від ОСОБА_10 .
Таким чином винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України повністю доведена в судовому засіданні і його дії вірно кваліфіковані органами досудового розслідування, як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим за попередньою змовою групою осіб.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України повністю доведена в судовому засіданні і його дії вірно кваліфіковані органами досудового розслідування, як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.
При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітніми.
Обставин, що обтяжують покарання неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не встановлено.
Разом із тим, суд враховує те, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 позитивно характеризуються по місцю проживання, є потерпілими внаслідок аварії на ЧАЕС (посвідчення серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 виховується у неповній сім`ї - без батька (свідоцтво про смерть на ім`я батька ОСОБА_20 серії НОМЕР_3 ), в період канікул задіяний у суспільно-корисній праці (довідка ФОП ОСОБА_21 ), а ОСОБА_5 раніше не вчиняв злочинів і вперше притягується до кримінальної відповідальності, виховується матір`ю, так як батько хворіє та є інвалідом ІІ групи з 01.09.2014 року (довідка до акту огляду медико соціальною експертною комісією серії АВ №0390070 від 01.09.2014 року), навчається на комп`ютерних курсах з 19.11.2012 року по даний час, де зарекомендував себе з позитивної сторони.
25 листопада 2014 року ОСОБА_4 засуджений Кузнецовський міським судом Рівненської області за ч.1 ст.122 КК України до штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
До ОСОБА_4 за попереднім вироком застосовано основне покарання у виді штрафу, а відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України, основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, а тому вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області щодо ОСОБА_4 від 25 листопада 2014 року підлягає самостійному виконанню.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 і ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства і рахує за необхідне призначити ОСОБА_4 і ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі статей 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на один рік.
Згідно статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.
Згідно частини 3 статті 72 КК України вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2014 року щодо ОСОБА_4 виконувати самостійно.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі статей 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на один рік.
Згідно статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.
Речові докази по справі: грошові кошти в сумі 600 (шістсот) грн. - повернути ОСОБА_22 , грошові кошти в сумі 20 (двадцять) грн. - повернути ОСОБА_5 .
На вирок суду може бути подана апеляція. Апеляція подається до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.
Копію даного вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити, що інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.