Справа № 505/2298/15-к Провадження 1-кп/505/230/2015р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.06.2015 року Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
за участю обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Котовську Одеської області кримінальне провадження № 1-кп/505/230/15, зареєстроване в ЄРДР 05.09.2013 року за № 0000553 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народилася та проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта 9 класів, не одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, раніше не судимого,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 , 08.03.2014 року, біля 01.00, знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_7 з корисливих мотивів, таємно викрав 6 секцій металевого паркану, розміром 2,7мх1,7м, загальною вагою 500кг, вартістю 2грн. за 1кг, а на загальну суму 1000грн.. Заволодівши викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на вказану суму.
Він же, в середині березня 2014 року, більш точної дати встановити не надалось можливим, біля 23.00, з території домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить потерпілому ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, таємно викрав металеву кришку каналізаційного люку, вартістю 680грн.. Заволодівши викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 185 КК України, визнав повністю. Суду показав, що на початку березня 2014 року він звернув увагу, що у сусіда не подвір`ї, потерпілого ОСОБА_7 , стоїть металевий паркан. 08.03.2014 року, біля 01.00, прийшов на територію домоволодіння потерпілого та за допомогою візка перевіз металевий паркан до свого домоволодіння, де сховав за будинком, щоб не побачила матір. На слідуючий день порізав його та здав в пункт прийому металобрухту.

В середині березня 2014 року, близько 23.00, через паркан переліз до сусіда ОСОБА_6 , на подвір`ї якого раніше бачив металевий люк та викрав його. На слідуючий день за допомогою болгарки порізав люк та пішов здавати в пункт прийому металобрухту. Проте, працівники пункту побачивши, що він приніс порізаний люк, сказали, що викличуть спіробітників міліції. Він злякався і втік.

Про скоєне щиро шкодує, завдані збитки потерпілим відшкодував в повному обсязі.

Винність обвинуваченого ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна, підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що обвинувачений ОСОБА_5 його сусід, знає його з позитивної сторони. Від працівників міліції йому стало відомо, що з його домоволодіння викрадено металевий люк. Через деякий час стало відомо, що крадіжку вчинив обвинувачений. Завдані збитки відшкодовані в повному обсязі.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що обвинувачений в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях свою вину визнав повністю та за згодою сторін, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_5 , слід кваліфікувати по ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна; по ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
При обранні виду та міри покарання суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим, дані про його особу, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Характеризуються обвинувачений позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: вперше притягнення до кримінальної відповідальності, відшкодування завданих збитків, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, вчинення їх, будучи неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує, суспільну небезпеку скоєного ним, ставлення обвинуваченого до вчиненого, а тому вважає, що для виправлення та попередження скоєння ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому доцільно призначити остаточне покарання у виді обмеження волі, так як на момент винесення вироку ОСОБА_5 досяг повноліття.

Однак, 18.04.2014 року набрав чинної сили Закон України «Про амністію у 2014 році». Відповідно до п.«а» ст.1 вказаного закону, підлягають звільненню від покарання особи, які засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими чи особливо тяжкими, та на момент скоєння злочину були неповнолітніми.
Обвинувачений ОСОБА_5 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч.1, 2 ст.185 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, вчинив злочини, будучи неповнолітнім та просив суд застосувати до нього дію Закону України «Про амністію у 2014 році».
Вказані обставини свідчать про те, що обвинуваченого ОСОБА_5 слід звільнити від відбування покарання призначеного судом за вчинені злочини.
Цивільні позови по справі не заявлені, процесуальні витрати відсутні.
Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 368,370, 373 -374 КПК України, п.«а» ст.1 Закон України «Про амністію у 2014 році»,суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.185 КК України, та призначити покарання:

· по ч.1 ст.185 КК України - у виді 100 годин громадських робіт;

· по ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, як особу, яка на момент вчинення злочину була неповнолітньою.
Запобіжний захід ОСОБА_5 - не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1