Провадження №: 1-кп/752/820/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року
м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого судді Дідика М.В.,

при секретарі Гайдамаці
Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві кримінальне
провадженням № 0004136 відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.
Нововасилівка, Врадіївського району,
Миколаївської області, українки,
громадянки України, з освітою
середньою, не заміжньої, не працюючої,
зареєстрованої та проживаючої за
адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимої,

обвинуваченої за ч.1 ст. 309 КК України,

з участю сторін та інших учасників
кримінального провадження:

прокурора Нечипоренка Ю.Л.;

обвинуваченої ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в один з днів січня 2004 року,
знаходячись в будинку по місцю
проживання свого покійного діда -
ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_2, в кімнаті
знайшла наркотичний засіб рослини
маку, чим скоїла незаконне придбання
наркотичних засобів без мети збуту.
Після цього, ОСОБА_1 помістила
наркотичний засіб в поліетиленовий
пакет та сховала до господарської
сумки та почала незаконно зберігати
при собі, без мети збуту для власного
вживання.

15.01.2004 р., приблизно о 09:30 год., ОСОБА_1,
маючи при собі наркотичний засіб -
макову солому, на автобусі приїхала в м.
Київ, чим вчинила незаконне
перевезення наркотичного засобу.

16.01.2004 р., близько 03:30 год., по проспекту
Глушкова, 31-А в м. Києві на зупинці
громадського транспорту, ОСОБА_1
затримано працівниками міліції. При
огляді, у ОСОБА_1 виявлено та вилучено
наркотичний засіб - макову солому,
масою 12,42 г., який ОСОБА_1, незаконно
придбала, зберігала і перевозила для
власного вживання, без мети збуту.

Тобто, ОСОБА_1 визнається винною за ч.1
ст. 309 КК України, а саме, у незаконному
придбанні та зберіганні наркотичного
засобу без мети збуту.

На підтвердження встановлених судом
обставин свідчать наступні докази, які
суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачена ОСОБА_1, після
роз»яснення суті обвинувачення,
визнавши себе винною, підтвердила
вищезазначені обставини. Пояснила, що
в січні 2004 року в будинку свого діда
знайшла макову солому, і зберігала для
власного вживання. 16 січня 2004 року
зберігаючи при собі макову солому,
приїхала в м. Київ, де її затримали
працівники міліції. Виявили та
вилучили макову солому.

Під час слідства її обрали підписку про
невиїзд, але вона, незважаючи на
неодноразові виклики, переховувалася,
оскільки боялася з»являтися в міліцію.
У вчиненому щиро розкаюється, просить
не позбавляти волі. На даний час не
вживає спиртні напої та наркотичні
засоби, неофіційно працює, планує
проживати за місцем реєстрації.

Суд, ураховуючи, що проти цього не
заперечували учасники судового
провадження, керуючись вимогами ст. 349
КПК України, після допиту
обвинуваченої, визнав недоцільним
дослідження доказів щодо тих обставин,
які ніким не оспорюються. Учасники
судового провадження, яким було
роз»яснено, що у такому випадку вони
будуть позбавлені права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку,
правильно розуміють зміст цих
обставин, сумнівів у добровільності їх
позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченої, інші
докази, за погодженням з учасниками, не
досліджувалися, за виключенням
документів, які стосуються особи
обвинуваченої та характеризуючих
даних на неї.

При призначенні покарання, суд
враховує тяжкість вчиненого злочину,
обставини, які пом»якшують та
обтяжують покарання, особу винної, яка
раніше не судима, має задовільний стан
здоров»я, позитивно характеризується,
має постійне місце реєстрації та
проживання.

Обставинами, що пом»якшують покарання,
суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, не
встановлено.

Оскільки обвинувачена з 2004 року по 2013
рік, умисно ухилялася від слідства та
суду та оголошувалася в розшук, про що
свідчать матеріали надані прокурором
та підтвердила ОСОБА_1, мав місце
перебіг давності, що позбавляє
можливості суд застосувати строки
давності.

Ураховуючи обставини справи в
сукупності, суд вважає за необхідне
призначити обвинуваченій покарання у
виді обмеження волі.

З урахуванням обставин справи, особи
винної, суд прийшов до висновку про
можливість виправлення ОСОБА_1 без
відбування покарання, і вважає за
необхідне, на підставі ст. 75 КК України,
звільнити її від відбування покарання
з випробуванням та покласти обов"язки,
передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, як вважає суд, є
необхідним і буде достатнім для
виправлення обвинуваченої та
попередження нових злочинів.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1, до
вступу вироку в законну силу, змінити з
утримання під вартою на особисте
зобов»язання, негайно звільнивши її
з-під варти в залі суду.

Долю речових доказів вирішити
відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 374 КПК України,
суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК
України і призначити покарання у виді
обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити
ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання з випробуванням, встановивши
іспитовий строк тривалістю один рік та,
відповідно ст.76 КК України, покласти
обов»язки періодично з»являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчу
інспекцію та повідомляти їх про зміну
місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати ОСОБА_1, згідно ст. 72 КК
України, у строк покарання попереднє
ув»язнення, починаючи з 31.10.2013 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1, до
вступу вироку в законну силу, змінити з
утримання під вартою на особисте
зобов»язання, негайно звільнивши її
з-під варти в залі суду.

Речові докази: макову солому, що на
зберіганні в камері схову речових
доказів Голосіївського РУ ГУ МВС
України в м. Києві, - знищити.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченій та
прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до
Апеляційного суду м. Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва
протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя
Дідик М.В.