Кодимський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________________
Справа №503/130/15-к
Провадження №1-кп/503/49/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2015 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 14 січня 2015 року за №0000045, з угодою про визнання винуватості, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, кулеметника 2 взводу 2 роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, із середньою освітою, одруженого, не депутата, раніше не судимого

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 407 ч.3 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 17 травня 2014 року, на виконання Указу виконуючого обов`язки Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію», був мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 . Того ж дня, наказом командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 було внесено до списків особового складу частини на посаду кулеметника 2 взводу 2 роти та зараховано на всі види забезпечення. Будучи військовослужбовцем, обвинувачений, відповідно до вимог ст.ст.9,11,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та своїх функціональних обов`язків, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог Конституції України, законів України, військової присяги, статутів, наказів та розпоряджень, бути зразком виконання службових обов`язків, не допускати ганебних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших.

28 листопада 2014 року обвинуваченому ОСОБА_3 була надана короткострокова відпустка строком на 14 діб за межі розташування частини з терміном повернення до військової частини НОМЕР_1 до 11 грудня 2014 року.

Діючи в порушення вищезазначених статутних вимог та обов`язків, 11 грудня 2014 року обвинувачений солдат ОСОБА_3 , знаходячись за своїм постійним місцем проживання в АДРЕСА_1 , з метою ухилитись від військової служби, не з`явився вчасно на службу з відпустки до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалася в АДРЕСА_3 , без поважних причин та ухилявся від проходження військової служби понад один місяць без поважних причин - до 14 січня 2015 року, проводячи час у вказаний період за своїм постійним місцем мешкання в АДРЕСА_1 .

Зазначені дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 407 ч.3 КК України, як нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

09 лютого 2015 року між старшим прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468,469,472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для цього кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ст. 407 ч.3 КК України, як нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у сформульованому йому обвинуваченні визнав повністю та беззастережно. Також сторонами угоди узгоджене кримінальне покарання, яке має бути призначене ОСОБА_3 за вчинений ним злочин, а саме покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки із застосуванням ст.75 КК України із звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки, та отримано згоду обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження цієї угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 та частини четвертої ст 469 КПК України, угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Злочин, який передбачений ст. 407 ч.3 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до частини другої статті 12 КК України віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно, громадський порядок не порушує, скарг на нього не надходило, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.

Перевіривши зміст угоди по визнання винуватості, вислухавши прокурора та обвинуваченого, суд визнає укладення угоди сторонами добровільним, тобто таким, що не є нанаслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачння, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачні ст. 476 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується з призначенням йому узгодженого покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 407 ч.3 КК України, а саме - нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, за яким йому належить призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання, яке відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314,373,374,475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 лютого 2015 року у кримінальному провадженні №0000045 між старшим прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 407 ч.3 КК України, призначвиши йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він на протязі двох років іспитового строк не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1