Вирок

Іменем України

27 листопада 2013 року

Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Воздвиженського О.Л.,

при секретарі Перепелиці
Я.С.,

за участю прокурора
Панкеєва А.О.,

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейне
обвинувальний акт по кримінальному
провадженню № 0000854 відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Дніпропетровська, громадянина України,
одруженого, освіта середня-спеціальна,
не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1,
раніше не судимого в силу ст. 89 КК
України,

обвинуваченого у скоєнні злочину,
передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

08.01.2012 року близько 19 години 30 хвилин,
ОСОБА_1 перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, знаходився в
квартирі АДРЕСА_2, де у нього виник
умисел спрямований на таємне
викрадення чужого майна.

Того ж дня, 08.01.2013 року близько 20 години
00 хвилин, ОСОБА_1 прибув до будинку
АДРЕСА_3 де впевнившись, що за його
діями ніхто не спостерігає, діючи
таємно, з корисливих спонукань, зайшов
на територію вказаного домоволодіння,
де шляхом пошкодження кріплення
навісного замку дверей, проник до
господарського приміщення та викрав
чуже майно, а саме: робочу частину
циркулярного станка, яка належить
ОСОБА_2, після чого з місця злочину зник,
розпорядившись викраденим на власний
розсуд.

Своїми діями, ОСОБА_1 спричинив
потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду на
суму 4000 грн.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 пояснив, що 08.01.2012 року на
протязі дня вживав спиртні напої разом
із своїм знайомим на ім'я ОСОБА_3.
Близько 19 години 30 хвилин ідучи до дому,
у нього виник намір на викрадення
чужого майна. Так, о 20 годині 00 хвилин
прибув до будинку АДРЕСА_3 де
впевнившись, що за його діями ніхто не
спостерігає, зайшов на територію
вказаного домоволодіння, де шляхом
пошкодження кріплення навісного замку
дверей, проник до господарського
приміщення та викрав робочу частину
циркулярного станка, який належить
ОСОБА_2, після чого з місця злочину зник,
розпорядившись викраденим на власний
розсуд

Свою вину визнав повністю, у вчиненому
злочині щиросердно кається і просив
суворо не карати.

Дослідження доказів на підтвердження
обставин злочину вважав недоцільним.

Переконавшись у правильному розумінні
обвинуваченим змісту обставин
кримінального правопорушення та
добровільності його позиції, а також
розґяснивши передбачені частиною 3
статті 349 КПК процесуальні наслідки
визнання таких обставин, суд приходить
до висновку про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому
діянь і його умисні дії, які виразилися
у таємному викраденні чужого майна
(крадіжка), поєднаному з проникненням у
приміщення, кваліфікується за ч. 3 ст.185
КК України.

При визначенні виду й міри
покарання, суд враховує характер і
ступінь тяжкості скоєного злочину,
обставини справи й особу ОСОБА_1, -
раніше не судимий в силу ст.89 КК
України, задовільно характеризується
за місцем проживання, на обліку у
лікарів психіатра та нарколога не
перебуває.

Обставинами, що пом'якшують покарання,
суд вважає щире каяття, усунення
заподіяної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд
вважає скоєння злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Виходячи із загальних засад
призначення покарання, передбачених
ст.ст. 50, 65 КК України, з урахуванням
обставин справи і особи ОСОБА_1, суд
вважає за необхідне призначити
покарання у вигляді позбавлення волі,
із застосуванням ст.75 КК України,
міркуючи, що таке покарання буде
відповідати вчиненому обвинуваченим
злочину й достатнім для його
виправлення.

Цивільний позов заявлений потерпілою
ОСОБА_2 про відшкодування моральної та
матеріальної шкоди відповідно до
вимого ст.1166, 1167 ЦК України
задовольнити частково у зв'язку з
усунення заподіяної шкоди.

Долю речових доказів суд вирішує
відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374, 376 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та
призначити йому покарання у вигляді
чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від призначеного покарання за
умови, що на протязі двох років
іспитового строку він не вчинить
нового злочину і виконає покладені на
нього обов'язки.

На підставі пунктів 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК
України зобов'язати ОСОБА_1 не
виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
періодично з'являтися для реєстрації
до кримінально-виконавчої інспекції за
місцем свого проживання і повідомляти
цю інспекцію про зміну місця
проживання і роботи.

Запобіжний захід у вигляді тримання
під вартою засудженому ОСОБА_1 змінити
на підписку про невиїзд, до набрання
вироку законної сили.

Звільнити ОСОБА_1 з-під варти з зали
суду.

Зарахувати ОСОБА_1 в строк відбування
покарання строк тримання під вартою з 14
жовтня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
потерпілої ОСОБА_2 2000 (дві тисячі)
гривень моральної шкоди.

Робочу частину циркулярного станка,
який переданий під розписку потерпілій
ОСОБА_2 і знаходяться у неї, після
набрання вироком законної сили
залишити в їх особистому
розпорядженні.

На вирок сторонами може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд
протягом 30 діб з моменту його
проголошення.

Суддя О.Л.
Воздвиженський