№ 11а-49-2007
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня
2007 року м. Київ

Військовий
апеляційний суд Центрального регіону у
складі:

Головуючого -
генерал-майора юстиції КУЗЬМІНА А.С.

Суддів:
полковника юстиції ДИМАРЕЦЬКОГО В.М,
полковника юстиції БРЕДЕЛЬОВА О.М.

при секретарі
СОКОЛОВІЙ А. М.

з участю
старшого прокурора відділу підтримання державного обвинувачення та нагляду за
виконанням судових рішень у кримінальних справах військової прокуратури
Західного регіону України підполковника юстиції ПЛУЖНИКА О.В., прокурора
відділу військової прокуратури Західного регіону України капітана юстиції
ВЕРЦІМАГИ М. О., розглянувши в судовому
засіданні апеляційне подання прокурора відділу військової прокуратури Західного
регіону України підполковника юстиції БАГРІЯ Б.Є. на постанову військового
місцевого суду Ужгородського гарнізону від 16 квітня 2007 року, якою кримінальна справа по обвинуваченню
капітана ОСОБА_1 та майора ОСОБА_2 у скоєні злочинів, передбачених ст. ст. 366 ч. 2
та 410 ч. 2 КК України направлена на додаткове досудове розслідування, -

ВСТАНОВИВ:

Органами
досудового слідства ОСОБА_1 і ОСОБА_2 обвинувачуються в тому, що під час проходження служби, тобто будучи військовими службовими особами, відповідно до вимог стхт. 3, 4 Закону України
„Про правовий режим майна у Збройних Силах України" від 21 вересня 1999
року, зобов"язані були
використовувати закріплене за військовою частиною майно лише за його цільовим
та функціональним призначенням, у
спеціальному порядку, визначено KM
України, вести облік, інвентарізацію, зберігання,
списання, використання та
передачу військового майна, а також
вести облік закріпленого майна у кількісних,
якісних та вартісних показниках і враховувати його по речовій службі.

Відповідно
до вимог ст. ст.
82-84, 98 Статуту внутрішньої
служби ЗС України, п.п.8 та 45 наказу
Міністра оборони 1979 №260 „Керівництва по обліку озброєння, техніки,
майна та інших матеріальних засобів в Збройних Силах", ОСОБА_1 зобов"язаний був забезпечувати
особовий склад військової частини речовим майном, вести облік цього майна та складати звітність
у встановленому порядку.

Однак у
2002 - 2005 роках, зловживаючи службовим
становищем з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно ОСОБА_1 вчинив привласнення іншого
військового майна на суму 399438, 74 грн.,
чим заподіяв істотну шкоду державі.

Крім
того, у 2003 - 2005 роках ОСОБА_1, будучи військовою службовою особою начальником речової служби військової частини
А 3432 у порушення вищевказаних вимог Законів та ніших нормативно-правових
актів, зловживаючи службовим становищем
з корисливих мотивів та з метоою особистого збагачення, повторно,
за попереднім зговором з ОСОБА_2,
групою осіб, вчинив привласнення
іншого військового майна на загальну суму 322836, 59 грн., а всього у 2002 - 2005 роках ОСОБА_1 особисто
із зловживанням службовим становищем,
повторно та за попередньою змовою групою осіб привласнив іншого
військового майна на суму 722275, 33 грн.,
що заподіяло істотну шкоду державі,
тобто у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 410 КК України. Він же, у грудні 2003 року та у грудні 2004 року
будучи військовою службовою особою з метою унеможливити перевірку своїх
злочинних дій по заволодінню та привласненню військового майна, складав,
підписував та подавав командуванню військової частини А 3432 завідомо
неправдиві документи - другі примірники звіту про забезпечення речовим майном
за 2003 рік і заявки на 2004 рік форми 1/реч розділ 1 військової частини А 3432
та звіту про забезпечення речовим майном за 2004 рік і заявки на 2005 рік форми
1/реч розділ 1 військової частини А 3432,
вказавши у них завідомо неправдиві для нього відомості, про те,
що військове майно ним не отримувалось,
внаслідок чого приховав від командування військової частини А 3432 отримання
речового майна на загальну суму 541336, 61 грн., що спричинило тяжкі наслідки. Крім того, у вересні 2005 року ОСОБА_1, будучи військовою службовою особою-начальником речової
служби військової частини А 3432, з
метою приховати створену ним нестачу речового майна у військовій частині А 3432
та з метою приховати факти незаконного використання виданих йому довіреностей
склав та подав командуванню військової частини А 3432 документи з неправдивими
у них відомостями. Так, він склав та
підписав акт прийому №17/302, датований
7 червня 2005 року, відповідно до якого
військова частина А 3432 нібито передала до відокремленого відділу зберігання
військової частини А 0988 100 костюмів літніх комуфльованих; склав та підписав
накладну №20, датовано 10 березня 2005
року про нібито видачу з ВВЗ А 0988 у м.
Мукачево військовій частині А 3432 наволочок тюфячних у кількості 2574
шт. та акт прийому №31/304, датований 16
червня 2005 року про нібито прийом цього ж майна ВВЗ А 0988 у м. Мукачево; склав та підписав накладну №2, датовану 30 січня 2005 року та акт прийому
№17, датований 8 червня 2005 року про
нібито отримання та передачу від військової частини А 3432 ВВЗ А 0988 (м. Мукачево) упаковочної тари різних
найменувань; склав та підписав накладну №27/300, датовану 4.05.2005 року про нібито видачу з
відокремленого відділу зберіганння військової частини А 0988 у м. Мукачево військовій частині А 3432 різного
речового майна, тобто вніс в офіційні
документи неправдиві відомості, та
вчинив інше службове підроблення, а
також подав вищевказані документи командуванню військової частини А 3432; у
листопаді 2005 року підписав наряди №2/1012 та 2/1013 від 22.11.2005 року, тобто власноручно підписав завідомо
неправдиві документи - вищевказані наряди,
на підставі чого з обліку військової частини А 1556 речовою службою
Західного ОК було списано майно на суму 205 000 грн., тобто вчинив інше службове підроблення та
видав документ із внесенними у ньому завідомо неправдивими відомостями, що спричинило тяжкі наслідки, тобто,
будучи військовою службовою особою,
начальником речової служби частини,
у грудні 2003 року та грудні 2004 року,
у вересні та листопаді 2005 року,
з метою унеможливити перевірку та встановлення фактів привласнення ним
військового речового майна вніс до вищевказаних офіційних документів завідомо
неправдиві відомості, вчинив інше
підроблення документів, а також склав і
видав завідомо неправдиві документи, що
спричинило тяжкі наслідки, які виражені
в заподіянні державі матеріальних збитків у сумі 746336, 61 грн., тобто у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 366 ч.2 КК України.

ОСОБА_2
обвинувачується в тому, що будучи
військовою службовою особою - начальником відділу зберігання речового майна
військової частини А 0988 у порушення вимог
ст. 19 Конституції України, ст.
ст. 3, 4 Закону України „Про
правовий режим майна у ЗС України",
інших нормативних актів та своїх обов"язків, зловживаючи службовим становищем, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно,
за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_1, вчинив привласнення іншого військового майна
на суму 91404, 5 грн., що заподіяло
істотну шкоду державі, тобто у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.
410 КК України. Він же обвинувачується у тому, що будучи вищевказаною службовою особою у
квітні, травні, липні та вересні 2005 року, з метою документального підтвердження своїх
повноважень та повноважень капітана ОСОБА_1. на протиправне отримання
військового речового майна, а також
унеможливити перевірку та встановлення фактів привласнення ним такого
майна, вніс до офіційних документів
(довіреностей, акту прийому, накладних) завідомо неправдиві
відомості, вчинив інше підроблення
документів, а також склав і видав
завідомо неправдиві документи, що
спричинили тяжкі наслідки, які виражені
в заподіянні державі матеріальних збитків у сумі 95594, 8 грн., тобто у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 366 ч.2 КК України.

Кримінальна
справа стосовно ОСОБА_1. та ОСОБА_2 розглядалась по суті військовим місцевим
судом Ужгородського гарнізону. Постановою вказаного суду від 16 квітня 2007
року кримінальна справа за обвинуваченням військовослужбовців військової
частини А 3432 капітана ОСОБА_1. та майора ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених
ст. ст. 366 ч.2 та 410 ч.2 КК України об'єднана в
одне провадження з кримінальною справою стосовно військовослужбовця військової
частини А 1771 прапорщика ОСОБА_3, який
обвинувачується у скоєнні злочину,
передбаченого ст. 410 ч.2 КК України та повернута військовому
прокурору Західного регіону України для проведення додаткового розслідування.

Повертаючи
кримінальну справу стосовно ОСОБА_1. та ОСОБА_2 на додаткове
розслідування, суд першої інстанції в
своїй постанові зазначив, що кримінальна
справа відносно ОСОБА_1., ОСОБА_2, та кримінальна справа відносно ОСОБА_3 не
можуть бути розглянуті в суді по суті кожна окремо, а також те,
що виявлені в ході судового слідства неповнота і неправильність
досудового слідства не можуть бути усунуті в судовому засіданні.

В
апеляційному поданні та доповненнях до нього прокурор відділу військової
прокуратури Західного регіону України підполковник юстиції БАГРІЙ Б.Є.
вважає, що

постанова
військового місцевого суду Ужгородського гарнізону від 16 квітня 2007 року про
направлення кримінальної справи стосовно ОСОБА_1. та ОСОБА_2 на додаткове
розслідування є незаконною і підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, в порушення вимог ст.
281 ч.2 КПК України суд без врахування думки прокурора та інших
учасників судового розгляду щодо виникнення питання про повернення кримінальної
справи прокурору на додаткове розслідування,
одноособово прийняв таке рішення.

В
порушення вимог ст. 20 КПК України прокурорські працівники не
були належним чином повідомлені про дату судового засідання по даній кримінальній
справі та 16 квітня 2007 року участі у ньому не приймали, що позбавило апелянта можливості підготувати
та внести більш обгрунтовану апеляцію.

Всупереч
вимог ст. 278 КПК України, суд скасувавши постанови слідчого про відмову
в порушенні кримінальних справ відносно полковників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
підставі ст. 6 п.2 КПК України, вийшов за межі пред"явленого
обвинувачення.

В
порушення вимог чл.1, 2 ст. 26 КПК України, суд одноособово зазделегідь прийняв рішення
про те, що кримінальна справа по
обвинуваченню прапорщика ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 410 ч.2 КПК України повинна
бути об"єднана із кримінальною справою відносно ОСОБА_1. та ОСОБА_2, при цьому підстав щодо прийнятого рішення не
навів. Крім того, прийнявши таке рішення, суд порушив права ОСОБА_3, оскільки ні він, ні його захисник не приймали участі у даному
судовому засіданні і їх думка з цього приводу не обговорювалась.

Приймаючи
рішення про об"єднання вищезазначених кримінальних справ в одне
провадження, суд в резолютивній частині
постанови взагалі не прийняв рішення про направлення даної кримінальної справи
на додаткове розслідування. У тексті постанови ніде, крім назви,
не згадується жодного слова про направлення кримінальної справи на
додаткове розслідування. В завершенні апеляційного подання його автор просить
постанову суду 1-ї інстанції скасувати,
а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в суд першої'
інстанції.

Заслухавши
доповідача, виступи прокурорів в
підтримку поданого апеляційного подання,
перевіривши матеріали справи та обміркувавши доводи апеляції, апеляційний суд регіону вважає, що подання не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Розглядаючи
дану кримінальну справу в судовому засіданні,
суд 1-ї інстанції прийшов, на
думку суду регіону, до правильного
висновку, що рішення органів досудового
слідства від 28 березня 2006 року про об'єднання кримінальної справи стосовно
ОСОБА_3 в одне провадження з кримінальною справою відносно ОСОБА_1. та ОСОБА_2
було вірним, а подальше їх роз'єднання в
окремі провадження проведено необгрунтовано,
з порушенням ст. 26 КПК України, оскільки це негативно відображається на
всебічності, повноті та об'єктивності
дослідження і встановленні істини по справі,
робить неможливим повне з"ясування судом обставин при яких
відбувалося розкрадання державного майна,
а також вставлення винних в цьому осіб. Роздільний розгляд вказаних
кримінальних справ з наведених вище підстав не передбачається можливим.

Із
матеріалів кримінальної справи, а також
послідовних показів підсудного ОСОБА_1. в судовому засіданні слідує, що останній на протязі тривалого часу
розкраданням військового майна займався з відома та дозволу на це своїх
вищестоящих начальників, які на підставі
виданих ними відповідних документів,
надавали йому можливість отримувати різне військове речове майно на
відповідних речових складах, а потім це
майно через різних посередників реалізовувати,
а отримані за реалізацію майна гроші розподіляти з особами причетними до
крадіжок. А тому висновок суду 1-ї інстанції щодо участі у розкраданні
державного майна і інших осіб, крім
ОСОБА_1., ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зроблений обґрунтовано, а вказівка суду щодо розслідування
причетності до розкрадання інших осіб, є
правильною.

Посилання
в апеляційному поданні на те, що суд в
резолютивній частині постанови взагалі не прийняв рішення про направлення даної
кримінальної справи на додаткове розслідування,
є безпідставним, оскільки
дослідженням постанови військового місцевого суду Ужгородського гарнізону від
16 квітня 2007 року встановлено, що в
резолютивній частині вказаної постанови судом прийнято відповідне рішення з
цього питання.

Що ж
стосується інших доводів, які наведені
апелянтом в апеляційному поданні, то
вони, на думку суду регіону, та на підставі наведених вище обставин не
впливають на правильність рішення прийнятого судом 1-ї інстанції щодо
повернення кримінальної справи стосовно ОСОБА_1. та ОСОБА_2 для проведення
додаткового розслідування.

За таких
обставин достатніх підстав для скасування постанови, якою кримінальна справа стосовно ОСОБА_1. та
ОСОБА_2 направлена для проведення додаткового розслідування, немає.

На
підставі викладеного та керуючись ст.
ст. 362, 366,
377 КПК України, військовий
апеляційний суд регіону, -

УХВАЛИВ:

Постанову
військового місцевого суду Ужгородського гарнізону від 16 квітня 2007
року, якою кримінальна справа по
обвинуваченню капітана ОСОБА_1 та майора ОСОБА_2 у скоєні злочинів, передбачених
ст. ст. 366 ч. 2 та 410 ч. 2 КК України повернута на додаткове
досудове розслідування, залишити без
зміни, а апеляційне подання прокурора
відділу військової прокуратури Західного регіону України підполковника юстиції
БАГРІЙ Б.Є. - без задоволення.