Справа №11а-424/2007 р. Головуючий у І
інстанції - Лойзик М.В.
- ст.ст.307 ч.2, 307 ч.3, Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2007
року колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі головуючого:
Яременка О.Д. судців: Гаврилова В.М., Голубицького С.С.

з участю
прокурора: Свореня М.М.

адвоката:
ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляцією
адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженої ОСОБА_1 на вирок Старосамбірського
районного суду Львівської області від 26 лютого 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженку і жительку села
Раково Старосамбірського району Львівської області, громадянку України, із
неповною середньою освітою, вдову, пенсіонерку, не судиму, засуджено:

· за ч.2
ст.310 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном З (три)
роки;

· за ч.3
ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 5 (п'ять)
років.

На
підставі ст.70 КК України ОСОБА_1 остаточно визначено до відбуття шляхом
часткового складання призначених покарань 6 (шість) років позбавлення волі.

За ч.2 і ч.3
ст.307 КК України ОСОБА_1 виправдано.

Запобіжний
захід засудженій до вступу вироку в законну силу залишено підписку про невиїзд
з місця проживання.

Початок
відбуття покарання встановлено рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Вирішено питання
з речовими доказами та судовими витратами.

По
справі винесено окрему ухвалу, якою про порушення, допущені в ході досудового
слідства, проінформовано прокурора Старосамбірського району та начальника
Старосамбірського РВ УМВСУ для належного реагування.

За
вироком суду ОСОБА_1 на власній присадибній ділянці у селі Раково
Старосамбірського району Львівської області весною 2006 року незаконно висіяла
та виростила 3375 рослин снотворного маку.

Крім
того, ОСОБА_1 у власному житловому будинку у селі Раково Старосамбірського
району до 04.10.2006 року незаконно зберігала без мети збуту наркотичні засоби
- суху макову солому в особливо великих розмірах - 8109,2 грами.

В
апеляції адвокат ОСОБА_2
в інтересах засудженої ОСОБА_1 зазначає, що призначене його підзахисній
покарання є занадто суворим, постановляючи вирок, суд не врахував, що підсудна
є вдовою, на її утриманні перебуває син ОСОБА_3 - інвалід 2 групи, а це
свідчить про неповне врахування даних про особу засудженої, які повинні бути
визнані обставинами, що пом'якшують її покарання. Крім того, на думку апелянта,
по справі не здобуто доказів, які б свідчили про реальну

вагу вилучених у
ОСОБА_1 макових головок та достовірно не встановлено, чи макова соломка
перебувала у висушеному стані, особливо великі розміри якої визначаються по
іншій шкалі, ніж для даного наркотичного засобу у невисушеному стані, а тому
дії засудженої слід перекваліфікувати з ч.3 на ч.2 ст.309 КК України. З огляду
на викладене, адвокат просить вирок місцевого суду в частині визнання ОСОБА_1
винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, скасувати за
відсутністю в її діях складу злочину та визнати її винною за ч.2 ст.309 КК
України і призначити покарання за цією частиною статті у вигляді 2 років
позбавлення волі, на підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим остаточне покарання обрати у вигляді 3 років
позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбування покарання, встановивши їй іспитовий строк 1 рік та зобов'язавши не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів
кримінально-виконавчої системи і повідомляти цим органам про зміну місця
проживання.

Заслухавши
доповідача, доводи засудженої ОСОБА_1 та в її інтересах адвоката ОСОБА_2 на
підтримання поданої апеляції, міркування прокурора про законний та обґрунтований
вирок, вивчивши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що
апеляція підлягає частковому задоволенню.

Матеріалами
справи, зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами вина ОСОБА_1 у
вчиненні інкримінованих їй злочинів при вказаних у вироку обставинах доведена
повністю.

Вина
засудженої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, не
оспорюється, а апелянт не погоджується лише з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.3
ст.309 КК України з підстав, викладених в апеляції.

З матеріалів
справи вбачається, що вага та стан вилучених у ОСОБА_1 наркотичних засобів
встановлена зібраними доказами. Так, з висновку експерта №1506 від 26.10.2006
р. слідує, що вага наданої на дослідження макової соломи без насіння становить
8109,2 г (а.с.55). В судовому
засіданні експерт свій висновок підтримав і не спростував його в частині
визначення маси макової соломи, а різницю між загальною масою вилучених у
ОСОБА_1 макових коробочок та визначеною в ході проведення експертизи масою
макової соломи пояснив тим, що при зважуванні насіння маку відділялось і
визначалась вага самої макової соломи (а.с.122).

Доводи
апелянта про те, що вилучена макова солома перебувала у невисушеному стані не
знаходять свого підтвердження. Так, з висновків спеціаліста №1754 від
06.10.2006 р. та експерта №1506 від 26.10.2006 р. вбачається, що надана для
проведення дослідження макова солома перебувала у висушеному стані (а.с.29, 30,
54, 55). Крім цього, будучи допитаною в судовому засіданні ОСОБА_1 дала покази
про те, що вона у вересні позбирала головки вирощеного маку і принесла їх
додому, а потім впродовж двох днів сушила на клейонці і після цього позбирала у
мішки (а.с.104).

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_1 з ч.3 на
ч.2 ст.309 КК України не вбачає.

Покарання
призначене ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.65 КК України в межах санкцій
статей, що передбачають відповідальність за вчинене, з урахуванням ступеня
тяжкості злочинів та особи винної.

Разом з
тим, суд не в повній мірі врахував такі обставини, як похилий вік засудженої,
відсутність судимості, її щире каяття, позитивну характеристику і взагалі не
врахував перебування на її утриманні сина-інваліда 2 групи та без належного
обгрунтування застосував принцип часткового складання призначених покарань і
відбування його в місцях позбавлення волі.

З
урахуванням пом'якшуючих обставин та відсутності тяжких наслідків, що суттєво
зменшує суспільну небезпеку вчинених злочинів, колегія суддів приходить до
висновку про можливість застосування принципу поглинення менш суворого
покарання більш суворим і виправлення засудженої без ізоляції від суспільстві.

Керуючись
ст.ст.366, 377 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
адвоката ОСОБА_2 задоволити частково - вирок Старосамбірського районного суду
Львівської області від 26 лютого 2007 року відносно ОСОБА_1 змінити.

ОСОБА_1
на підставі ст.70 КК України остаточно визначити покарання за сукупністю
злочинів, передбачених ч.3 ст.309 та ч.2 ст.310 КК України, шляхом поглинення
менш суворого покарання, призначеного місцевим судом, більш суворим у вигляді 5
(п'яти) років позбавлення волі.

Застосувати
ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного їй покарання,
встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, якщо вона протягом цього строку не
вчинить нового злочину і відповідно до ст.76 КК України не буде виїжджати за
межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої
системи та буде повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

В решті вирок
місцевого суду залишити без змін, а апеляцію без задоволення.

Ухвала
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом шести місяців з моменту
набрання нею законної сили.