№
11-256/07 Головуючий
у 1 інстанції Барчук
ч.2 КК України Доповідач
в апеляційній інстанції Опейда В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Луцьк 11
травня 2007 року

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинського
області в складі:

головуючого
- судді Опейди
В.О.

суддів Матвієнко
Н.В., Силки Г.І.

з участю
прокурора Смолюка
Б.С.

потерпілих ОСОБА_3

засуджених ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку кримінальну справу за апеляцією
помічника прокурора м.Луцька на вирок Луцького міськрайонного суду від 16
лютого 2007 року, яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець
м.Луцька, українець, громадянин України, з вищою освітою, не одружений,
працюючий підмайстром в ресторані «Капрі», не судимий, мешканець АДРЕСА_1,
засуджений ,-

за ст.296 ч.2 КК
України на 4 (чотири) роки позбавлення волі;

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишено попередню -підписку
про невиїзд.

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженець м.Луцька, українець, громадянин
України, з вищою освітою, не одружений, працюючий барменом в кафе «Карамель»,
не судимий, мешканець АДРЕСА_2, засуджений ,-

за ст.296 ч.2 КК
України на 2 (два) роки позбавлення волі;

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишено попередню -підписку
про невиїзд.

На
підставі ст.75 КК України постановлено звільнити ОСОБА_1 і ОСОБА_2 від
відбування призначеного покарання, якщо вони протягом 2 років іспитового
строку, кожний, не вчинять нового злочину і виконають покладені на них
обов'язки.

На
підставі ст.76 КК України зобов'язано ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не змінювати місце
проживання, роботи, без дозволу органів кримінально-виконавчої системи,
періодично з'являтись для реєстрації в ці органи.

Розглядаючи
справу в апеляційному порядку, колегія суддів судової палати в кримінальних
справах ,-

ВСТАНОВИЛА:

Даним
вироком ОСОБА_1, ОСОБА_2 та невстановлені досудовим слідством особи визнані
винними в тому, що вони 20 жовтня 2006 року близько 00 годин, знаходячись на
зупинці громадського транспорту «Кондитерська фабрика» по вул.Володимирській в
м.Луцьку, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно, пристали до
ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.), при цьому ОСОБА_1 наніс йому удар кулаком в
обличчя, декілька ударів в різні частини тіла. Продовжуючи свої хуліганські дії
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та невстановлені досудовим слідством особи на автомобілі
наздогнали ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) АДРЕСА_3, де ОСОБА_1 та не встановлена
досудовим слідством особа нанесли ще декілька ударів потерпілому, спричинивши
йому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійної рани
тім'яно-потиличної ділянки голови, що у відповідності до висновку експерта

відносяться
легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я та такі,
що не були небезпечними для життя потерпілого. Крім цього, ОСОБА_1 наніс
декілька ударів ОСОБА_3 (1987 р.н.), коли той намагався припинити вчинення
протиправних дій, спричинивши останньому фізичну біль.

Не
погоджуючись з вироком суду, прокурор, що приймав участь у розгляді справи в
суді першої інстанції в своїй апеляції вважає його незаконним в частині
призначеного покарання, та просить його скасувати, постановивши новий вирок.
Вважає, що розкаяння засуджених не наступило, оскільки вони фактично не визнали
своєї вини, не в повній мірі враховано характер і ступінь суспільної небезпеки.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть вироку, доводи апеляції, міркування прокурора,
який підтримав апеляцію, думку засуджених і потерпілих, які просили апеляцію
залишити без задоволення, а вирок без змін, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів судової палати встановила, що апеляція до задоволення не
підлягає.

Суд
першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок
про доведеність вини засуджених у скоєнні інкримінованого злочину відповідає
зібраним у справі і дослідженим у судовому засіданні доказам. Водночас,
твердження прокурора про надто м'яке покарання обране щодо засуджених за ч,2
ст.296 КК України суперечить встановленим фактичним обставинам справи.

Зокрема,
обставини вчинення інкримінованого у вину засудженим злочину учасниками
судового розгляду не оспорюються. Суд вірно зробив висновок, що засуджені
своїми навмисними діями, вчиненими групою осіб, спрямованими на грубе порушення
громадського порядку з мотивів неповаги до суспільства, що супроводжувалися
особливою зухвалістю вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.296 КК України.

З
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вперше притягуються до
кримінальної відповідальності, мають постійне місце проживання і роботи,
характеризуються позитивно, тяжких наслідків від вчинених дій не наступило. При
визначенні міри покарання засудженим, судом враховано конкретні обставини у
справі, роль кожного при вчиненні протиправних дій, а також думку потерпілих,
які просили суворо не карати ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

З
урахуванням наведених обставин суд прийшов до обґрунтованого висновку про
призначення покарання у виді позбавлення волі з звільненням їх від відбування
покарання з випробуванням.

Істотних
порушень норм кримінально-процесуального закону, які були б підставою для зміни
чи скасування постановленого у справі судового рішення, не встановлено.

Виходячи
з вищенаведеного, керуючись ст.365, 366 КПК України, колегія суддів судової
палати -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
помічника прокурора м.Луцька залишити без задоволення, а вирок Луцького
міськрайонного суду від 16 лютого 2007 року щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_2 залишити без
змін.