Справа № 1-292
ВИРОК

ІМЯМ УКРАЇНИ

5
червня 2007
р. Уманський міськрайонний суд,
Черкаської

області

в складі:
головуючої-судді Бурлака В.І.

при секретарі
Нетеса О.Б. з участю прокурора Печенюк Л.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в

місті Умані
справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.
Ладижин, Вінницької області, українки,
громадянки України, освіта
середня, раніше не судимої, неодруженої,
не пра -цюючої, проживаючої без реєстрації АДРЕСА_1

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

Встановив:

Підсудна
ОСОБА_1, 17 березня 2007
року, близько 22 год. 10 хв.,
в с.
Краснопілка, Уманського
району, біля торгового павільйону
«Водограй», розташованого по АДРЕСА_1, уманського району, під час сварки з ОСОБА_2, нанесла удар кулаком в обличчя
потерпілій, заподіявши їй тілесні
ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи в ділянці правого кута та
підборіддя зліва, які відносяться до
ушкодження середнього ступеня тяжкості,
що спричинили тривалий розлад здоров'я.

Допитана в
судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину в пред'явленому обвинуваченні
визнала та показала, що в приміщенні
бару, ОСОБА_2 штовхнула її, а вона у відповідь нанесла удар кулаком в
обличчя, у вчиненому щиро кається.

Крім
визнання вини підсудної, вина
підтверджується матеріалами кримінальної справи.

Відповідно
до ст.
2 99 КПК
України суд вважає недоцільним дослідження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду не
заперечують проти цього, правильно
розуміють зміст цих

2

обставин і
у суду немає сумнівів
в добровільності та істинності їх позиції.

Оцінюючи
зібрані по справі докази, суд
вважає, що пред'явлене обвинувачення
доказано.

Дії
підсудної суд кваліфікує по ч. 1
ст.
122 КК
України - умисне
середньої тяжкості тілесне ушкодження,
яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених
ст. 121 КК України, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

При
призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудної, яка по місцю проживання характеризується
позитивно.

Обставинами, що пом'якшують покарання суд визнає - вік
підсудної, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Враховуючи
обставини справи, особу підсудної, поведінку потерпілої, те, що
підсудна вчинила злочин вперше,
позитивно характеризується, її
вік, суд вважає, що виправлення ОСОБА_1 можливе без відбування
покарання і є підстави застосувати ст. 75
КК України, звільнивши ОСОБА_1 від
відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст. 323, 324 КПК
України, суд -

Засудив:

Визнати
ОСОБА_1 винною у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1
ст.
122 КК
України та призначити покарання -
один рік позбавлення волі.

Відповідно
до ст.
75 КК
України - звільнити
засуджену від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом року не вчинить нового
злочину і виконає покладені на неї обов'язки.

Зобов'язати
ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання.

Міру
запобіжного заходу засудженій, до вступу
вироку в законну силу, залишити підписку
про невиїзд.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в сумі 69 грн. 22 коп.

Вирок
суду може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 діб, з моменту проголошення.