Справа № 473/1220/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" квітня 2015 р. м.Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000432 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт.Олександрівка, Вознесенського району, Миколаївської області, з середньою освітою, не одружений, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2015 року до суду надійшло кримінальне провадження № 0000432 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив суд призначити провадження до судового розгляду. Так, при вирішенні питання про призначення провадження до судового розгляду, прокурор зазначив, що кримінальне провадження підсудне Вознесенському міськрайонному суду Миколаївської області відповідно до ч.1 ст.32 КПК України; обвинувальний акт відповідає вимогам, визначеним ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Обвинувачений, його захисник та потерпілий не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Заслухавши учасників кримінального провадження та дослідивши наданий суду обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з огляду на наступне.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Частина 4 ст.110 КПК України передбачає, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Частина 2 п.2 ст.291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

В підготовчому судовому засіданні стороною обвинувачення не було надано жодного із документів, які посвідчують особу, що дав би можливість суду встановити особу обвинуваченого ОСОБА_4 згідно із ч.1 ст.13 Закону України від 20.11.2012 року «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Не було надана стороною обвинувачення й форма 1 чи будь-який документ з фото обвинуваченого. Крім того, обвинувачений пояснив, що його звуть не Ростислав, а ОСОБА_7 і паспорту в нього немає, хоча він і є повнолітнім; школу він закінчив, але атестат про освіту не отримував; за місцем реєстрації зареєстрований за свідоцтвом про народження.

Згідно із ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: законність. Частина 1 ст.9 КПК України передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Норми кримінального-процесуального закону, а саме ч.4 ст.110 та ч.2 п.2 ст.291 КПК України, - сформульовані імперативно і не передбачають можливості відступу від їх виконання з мотивів доцільності чи значимості певних відомостей для певного кримінального провадження з точки зору слідчого або прокурора.

Пункт 13 ст.3 КПК України передбачає що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт з огляду на допущені порушення стороною обвинувачення вимог ч.4 ст.110 та ч.2 п.2 ст.291 КПК України слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків та належного встановлення даних про особу обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ч.4 ст.110, ст.ст.291, 314, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Повернути прокурору Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області кримінальне провадження № 0000432 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані учасниками процесу протягом 7 днів з моменту її оголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до апеляційного суду Миколаївської області.

Головуюча суддя: (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу:

Суддя: