12 січня 2007 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі
судді Тютюн Т.М.
при секретарі Ликовій В.Б.,
за участю прокурора Синицького О.В.,
потерпілого ОСОБА_1,
захисника ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня,
неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, судимогоІНФОРМАЦІЯ_2
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
2006 року о 1000 годині ОСОБА_3, знаходячись у
вул. Північній в м. Києві за місцем
проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1, в кімнаті на ліжку помітив
мобільний телефон "Нокіа
6230І". Реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, що виник
раптово, ОСОБА_3, скориставшись
відсутністю мешканців квартири в кімнаті та усвідомлюючи, що за
його діями ніхто не спостерігає,
повторно таємно викрав мобільний телефон "Нокіа 6230І" вартістю 1622
гривні 35 копійок з SIM-карткою оператора мобільного
зв'язку "Ді-Джус" вартістю 30 гривень та грішми на
рахунку в сумі 5 гривень,
належнийОСОБА_1 Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник,
а викраденим майном розпорядився на
власний розсуд, чим завдавОСОБА_1 матеріальної шкоди на
загальну суму 1657 гривень 35
У судовому засіданні підсудний вину у вчиненні злочину та цивільний позов
визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 13 жовтня 2006 року близько 10
години зайшов до свого знайомого ОСОБА_4,
який проживає за адресою: АДРЕСА_2. У квартирі також був син ОСОБА_4
ОСОБА_1Під час спілкування ОСОБА_1показував мобільний телефон "Нокіа
6230І", який батько придбав йому в кредит. Через деякий час ОСОБА_1пішов у магазин,
на кухню, а він залишився один у кімнаті. Побачивши на ліжку телефон,
підключений до зарядного пристрою, він вирішив його викрасти. З цією метою
від'єднав телефон від зарядного пристрою, поклав у кишеню і вийшов з квартири, сказавши ОСОБА_4, що буде біля ліфту. На вулиці він зупинив таксі, щоб
доїхати додому, і в салоні автомобіля запропонував водію придбати у нього
телефон за 700 гривень, на що той погодився. Він передав водію телефон і
отримав гроші, які в подальшому витратив на власні потреби. Розмір завданої
потерпілому матеріальної шкоди - 1657 гривень 35 копійок він не оспорює і
зобов'язується її відшкодувати.
що підсудний не оспорює фактичні обставини справи та розміру цивільного позову,
і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні
будь-які сумніви у добровільності та істинності його позицій, заслухавши думку
учасників судового розгляду та роз'яснивши їм зміст та правові наслідки
застосування ст.299 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших
доказів у справі.
Суд приходить до
висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину доведена повністю, та
кваліфікує його умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна
(крадіжка), вчиненому повторно, за ч.2 ст.185 КК України.
У справі потерпілим ОСОБА_1заявлено цивільний позов на суму
1657 гривень 35 копійок, яку позивач просить стягнути на його користь у рахунок
відшкодування завданої матеріальної шкоди.
Згідно з ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам
фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Суд задовольняє
позов у повному обсязі, оскільки ОСОБА_3 його визнав і винуватість підсудного у
вчиненні протиправних дій, якими потерплому завдано матеріальної шкоди,
ОСОБА_3 покарання, суд враховує те, що підсудний вчинив умисний злочин
середньої тяжкості, особу винного, який є судимим, не працює і не навчається,
за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставиною, що пом'якшує покарання, суд визнає щире
каяття підсудного.
Обставин, що обтяжують покарання,
Суд призначає
ОСОБА_3 покарання у виді позбавленні волі, оскільки вважає, що тільки таке
покарання, яке полягає в ізоляції, буде необхідним й достатнім для його
виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи те, що ОСОБА_3, до якого було застосовано умовно-дострокове звільнення
від відбування покарання за попереднім вироком, вчинив злочин протягом
невідбутої частини покарання, до призначеного покарання слід частково
приєднати невідбуту частину згідно з ст.71 КК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.321, 323, 324 КПК
України, суд
засудив:
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити
йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 /два/ роки.
ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання частково приєднати невідбуту
частину покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 1.02.2005
року, яка становить 6 місяців, і остаточно визначити ОСОБА_3 покарання за
сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 2 /два/ роки 1 /один/
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 23 жовтня
ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без зміни - тримання під
вартою в Київському СІЗО НОМЕР_1 Державного департаменту України з питань
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, завданої злочином, 1657 /одну тисячу шістсот п'ятдесят сім/ гривень 35
/тридцять п'ять/ копійок.
бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний
суд м. Києва протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, який
перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя