АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/34/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/12/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст. 186 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури м. Тернополя на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 05 січня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,-

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 05 січня 2015 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Тернополя, проживаючому в АДРЕСА_1 , не судимому,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 10 лютого 2015 року.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, 24.12.2014 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_7 з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебуваючи біля зупинки громадського транспорту на проспекті С. Бандери в м. Тернополі, за попередньою змовою, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрали мобільний телефон торгової марки «Самсунг С5230» та золоту печатку, чим спричинили ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 7 810 грн.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25.12.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

03.01.2015 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_7 затримано відповідно до ст.208 КПК України.

04.01.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор прокуратури м. Тернополя просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну та необґрунтовану та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на існування ризиків, передбачених п. 1 ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який в судових дебатах просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати йому інший запобіжний захід, підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які в судових дебатах просять залишити ухвалу слідчого судді без змін, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Згідно вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обираючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вірно врахував існування ризиків, передбачених ст.177 та виходив з того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Даний висновок підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_11 , показаннями свідка ОСОБА_12 , протоколами пред`явлення для впізнання та іншими доказами.

Судова колегія вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 , у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України, об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового слідства та розгляду справи в суді відносно підозрюваного може бути обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Так, ОСОБА_7 має постійне місце проживання, навчається, позитивно характеризується, є особою молодого віку та з багатодітної сім`ї, хворіє епілептичним синдромом.

Окрім цього, органами досудового розслідування в клопотанні про обрання запобіжного заходу та в апеляційній скарзі не наведеного достатніх доказів, які б свідчили про можливість ОСОБА_7 ухилятися чи переховуватися від органів досудового слідства або продовжувати злочинну діяльність.

Як в суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді прокурором не було наведено доводів в обґрунтування наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 182, 183, 194, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х ВА Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Тернополя залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 05 січня 2015 року про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без зміни.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2