Справа № 369/9444/13-к Головуючий у І
інстанції Гришко О.М.Провадження №
11-кп/780/715/13 Доповідач у 2
інстанції КостенкоКатегорія 39
УХВАЛА

Іменем України

25 грудня 2013 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Київської області в складі:

головуючого судді Костенко
І.В.,

суддів Полосенка В.С.,
Семенцова Ю.В.

при секретарі Вороніній А.В.

за участю прокурора Скрипки І.М.

захисника ОСОБА_1

обвинуваченого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві кримінальне
провадження № 0004356 за
апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_1
та прокурора який брав участь у
розгляді справи судом першої інстанції
на вирок Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 23
жовтня 2013 року, яким,-

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Луганськ, жителя та зареєстрованого в
АДРЕСА_1, раніше судимого:

- вироком Солом'янського районного
суду м.Києва від 19.08.2008 р. за ч.2 ст.309 КК
України на 2 (два) роки позбавлення волі;

- вироком Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 22.04.2011 року за ч.2 ст.185 КК України на 2
(два) роки 6 (шість) місяців позбавлення
волі, звільненого за відбуттям строку
покарання 01.02.2013 року

засуджено за ч.2 ст.309 КК України на 2
(два) роки позбавлення волі.

Вироком вирішено питання судових
витрат та речових доказів.

Колегія суддів,-

В С Т А Н О В И
Л А:

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винним
та засуджено за те, що він 09.08.2013 року
близько 12 години прибув до м. Києва на
вул. Велика Кільцева неподалік АЗС
«Талісман», де незаконно, повторно, без
мети збуту придбав у невстановленого
досудовим слідством чоловіка на ім`я
ОСОБА_4 за 80 грн. один одноразовий шприц
ємкістю 5 мл. заповнений на 1 мл. з
рідиною коричневого кольору - опієм
ацетильованим. Взявши даний медичний
шприц ємкістю 5 мл. він помістив його
собі до підпоясної резинки шортів,
після чого направився до автобусної
зупинки та сів на маршрутне таксі № 732
та поїхав до м. Вишневе
Києво-Святошинського району Київської
області. Після чого, близько 13 години 40
хвилин, направляючись по вул. Чорновола
з м. Вишневе, ОСОБА_2, проходячи біля
будинку № 14, був затриманий
працівниками Києво-Святошинського РВ
ГУ МВС України в Київській області. Під
час затримання ОСОБА_2 встиг частково
злити з медичного шприца наркотичний
засіб із рідиною коричневого кольору
шляхом його здавлення, яка вилилась
частково на одяг, інша частини
наркотичного засобу ємкістю 0,2 мл.
залишилась в медичному шприці, який був
в подальшому вилучений.

Згідно висновку-експерта № 1166/Х від
27.08.2013 року представлена рідина об'ємом
0,2 мл., яка знаходилася в медичному
шприці одноразового використання
номінальною ємністю 5 мл, що вилучена у
ОСОБА_2, містить особливо небезпечний
наркотичний засіб, обіг якого
заборонено - опій ацетильований. Маса
наркотичного засобу (опію
ацетильованого) у рідині об'ємом 0,2 мл. в
перерахунку на суху речовину становить
0,0184 г.

В апеляційних скаргах:

-адвокат ОСОБА_1 просить вирок суду
змінити щодо ОСОБА_2 та обрати йому
покарання з застосуванням ст.75 КК
України.

Апелянт вважає, що призначене
обвинуваченому покарання у вигляді
позбавлення волі є надто суворим
покаранням, а наявність таких обставин,
як щире каяття, повне визнання своєї
вини, посередня характеристика за
місцем проживання, проходження курсу
лікування з 27.08.2013 року по 26.09.2013 рік з
приводу опійної наркоманії,
перебування на обліку з приводу
ВІЛ-інфеції та наявність у ОСОБА_2 таких
хвороб, як ВІЛ-інфекція, клінічна
стадія, IV, виражена імуно-супресія,
орофарингеальний кандидоз, хронічний
вірусний гепатит С, активний перебіг
дає суду підстави прийняти рішення про
звільнення обвинуваченого від
відбування покарання з випробуванням.

-Прокурор, який брав участь у
розгляді справи судом першої інстанції
Алфьорова Г.В., не оспорюючи
кваліфікації дій обвинуваченого та
доведеність його вини, просить вирок
щодо ОСОБА_2 скасувати, в зв'язку з
невідповідністю призначеного судом
покарання ступеню тяжкості
кримінального правопорушення та особі
обвинуваченого внаслідок м'якості та
ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення за ч.2
ст.309 КК України і призначити йому
покарання у виді 4 років позбавлення
волі.

Прокурор зазначає, що при
призначенні покарання судом не було
належним чином враховано, що ОСОБА_2
неодноразово судимий за вчинення
умисних середньої тяжкості та тяжких
злочинів та має незняту та непогашену
судимість, характеризується
посередньо за місцем проживання, що
свідчить про підвищену суспільну
небезпеку обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, пояснення
прокурора, яка підтримала апеляційну
скаргу прокурора, який брав участь у
розгляді справи судом першої інстанції
в повному обсязі, заперечивши проти
апеляційної скарги захисника;
захисника ОСОБА_1, який просив змінити
вирок суду щодо ОСОБА_2 та застосувати
до нього ст.75 КК України, відмовити в
апеляційній скарзі прокурора;
обвинуваченого ОСОБА_2, який підтримав
апеляційну скаргу захисника і просив
не позбавляти його волі та заперечив
проти апеляційної скарги прокурора;
перевіривши матеріали кримінального
провадження та доводи апеляції,
провівши судові дебати, заслухавши
останнє слово обвинуваченого, колегія
суддів приходить до наступного.

Висновок суду про винуватість
ОСОБА_2 у вчиненні кримінального
правопорушення, за який його засуджено
ґрунтується на доказах, зібраних у
встановленому законом порядку,
досліджених в судовому засіданні,
належно оцінених судом і в апеляційній
скарзі не оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.2
ст.309 КК України є правильною.

Згідно вимог ст.65 КК України суд
призначає покарання, враховуючи
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин має бути
призначене покарання необхідне і
достатнє для виправлення і
попередження нових злочинів.

Обгрунтовуючи висновок щодо виду
і міри покарання ОСОБА_2 та призначаючи
йому покарання у виді 2 років
позбавлення волі суд першої інстанції
врахував ступінь тяжкості вчиненого
ним злочину, який згідно ст.12 КК України
відноситься до злочинів середньої
тяжкості, особу обвинуваченого, який на
обліку у лікаря-психіатра та
лікаря-нарколога не перебуває, що він
потребує згідно висновку амбулаторної
комісійної судово-психіатричної
експертизи № 393 від 03.09.2013 р. лікування
від наркотичної залежності, яке йому не
протипоказане, а також і ті дані, про
які зазначає в апеляційній скарзі
прокурор а саме, що ОСОБА_2 за місцем
проживання характеризується
посередньо, є раніше судимий.

Судом враховано також щире каяття
обвинуваченого у скоєнні
кримінального правопорушення, що
полягає у критичній оцінці
обвинуваченим своєї протиправної
поведінки, що характеризується щирим
осудом цієї поведінки, повне визнання
своєї вини, що є обставинами, які
пом'якшують покарання та відсутність
обставин, що обтяжують покарання.

Разом з тим, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції не в
повній мірі були враховані конкретні
обставини справи та дані про особу
обвинуваченого, який вину свою визнав,
розкаюється у вчиненому, посередньо
характеризується, а крім того
невраховано, що він пройшов курс
лікування з приводу опійної наркоманії
з 27.08.2013 року по 26.09.2013 рік в ЛЗ КОР
«Обласне психіатрично-наркологічне
медичне об'єднання», має ряд
захворювань: ВІЛ-інфекцію, клінічна
стадія -IV, виражену імуно-супресію,
орофарингеальний кандидоз, хронічний
вірусний гепатит С, активний перебіг.

Згідно зі ст.75 КК України, якщо суд
при призначенні покарання у виді
позбавлення волі на строк не більше
п'яти років, враховуючи тяжкість
злочину, особу винного та інші
обставини справи, дійде висновку про
можливість виправлення засудженого
без відбування покарання, він може
прийняти рішення про звільнення від
відбування покарання з випробуванням.

А тому, враховуючи дані вимоги
закону та сукупність вищенаведених
обставин, в т.ч. і пом'якшуючих
покарання, що істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого злочину, а також
відсутність обтяжуючих обставин
колегія судів вважає за можливе
застосувати до ОСОБА_2 ст.75 КК України,
звільнивши його від призначеного
покарання, визначивши іспитовий строк
та поклавши обов'язки передбачені п.2, 3,
4 ст.76 КК України.

На думку колегії суддів таке
покарання буде необхідним і достатнім
для виправлення обвинуваченого та
попередження нових злочинів, оскільки
за змістом ст.50 КК України покарання
має на меті не тільки кару, а й
виправлення засуджених, запобігання
вчиненню нових злочинів.

За таких обставин відповідно до
ч.2 ст.409 КПК України призначене ОСОБА_2
покарання слід пом'якшити, змінивши
вирок суду в частині призначеного йому
покарання та звільнити його з-під
варти з залу судового засідання
негайно.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419 КПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Вирок Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 23 жовтня 2013
року щодо ОСОБА_2 в частині
призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_2 засудженим за ч.2 ст.309 КК
України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2
звільнити від призначеного покарання з
випробуванням з іспитовим строком 2
роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти
на ОСОБА_2 обов'язки:

-не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання;

-періодично з'являтись для реєстрації в
кримінально-виконавчій інспекції.

Звільнити ОСОБА_2 з-під варти з залу
суду негайно.

В решті вирок залишити без змін.

Судді: __________________ ____________________
_______________________