Справа № 1-49/10
№ пров. 1-49/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2010 р. Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Литвина В.М.

з участю секретаря - Комендант Л.В.

прокурора Степанця Б.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючої охоронцем ПП «Сокіл», не одруженої, постраждалої від наслідків аварії на ЧАЕС, в силу ст..78 ч.1 КК України судимість знята та погашена,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України

ВСТАНОВИВ :

Підсудня ОСОБА_1 згідно рішення Канівського міськрайонного суду №2-1696 від 19.12.2006 року повинна сплачувати на користь органу опіки і піклування Канівського міськвиконкому аліменти на утримання трьох дітей: сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно і до їх повноліття, починаючи з 05.12.2006 року. Проте боржником добровільно рішення суду не виконується, кошти на утримання дітей не сплачуються з 20.11.2007 року. Знаючи про необхідність сплати аліментів, вона злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей, добровільної матеріальної допомоги не надає, на попередження державної виконавчої служби про кримінальну відповідальність не реагує, у звязку з цим заборгованість по аліментах станом на 20.01.2010 року становить 21575,00 гривень.

Допитана у судовому засіданні підсудня ОСОБА_1 вину у вчиненому злочині визнала та показала, що дійсно за рішенням Канівського міськрайонного суду зобовязана сплачувати на користь органу опіки і піклування Канівського міськвиконкому аліменти на утримання трьох дітей: сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно і до їх повноліття, починаючи з 05.12.2006 року. Аліменти вона не сплачувала так як не мала постійної роботи, а коли влаштувалася на роботу, то питання про відрахування аліментів із заробітної плати не вирішила. В скоєному щиро розкаюється.

Учасники судового розгляду не оспорюють фактичних обставин справи і тому суд вважає за доцільне обмежити дослідження доказів по справі допитом підсудної. Сторони проти цього не заперечують.

Підсудня та учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій не має. Учасникам судового розгляду розяснені їх права та наслідки, передбачені ст. 299 КПК України.

Оцінюючи та аналізуючи покази підсудної, даними нею в судовому засіданні, суд вважає, що предявлене обвинувачення підсудній ОСОБА_1 за ч. 1 ст.164 КК України доказано.

Дії підсудної ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудної, яка за місцем проживання та роботи характеризується посередньо.

До обставин, що помякшують покарання підсудної ОСОБА_1 суд відносить її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудної судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що підсудній ОСОБА_1 необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі.

З урахуванням обставин справи, особи підсудної, яка розкаялася у вчиненому, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є потерпілою від аварії на ЧАЕС, суд на підставі ст. 75 КК України вважає, що виправлення підсудної можливе без відбування покарання, шляхом звільнення її від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

У відповідності з п.п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов'язати засуджену ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_1 залишити попередню підписку про невиїзд.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий В . М . Литвин