Справа № 646/293/14-к
№ провадження 1-кп/646/19/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.15 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №00003207 від 20.10.2013 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

встановив:

18.04.2013 року, в обідній час (точний час в ході досудового розслідування встановлено не було), в районі вулиці Достоєвського в місті Харкові ОСОБА_5 , користуючись орендованим у ОСОБА_4 , згідно договору оренди №08/04 від 08.04.2013 року, автомобілем «Daewoo Lanos» державний номер НОМЕР_1 , з метановим газообладнанням, з корисливих мотивів, з умислом направленим на таємне заволодіння майном, з метою наживи, не повідомивши власнику майна ОСОБА_4 , шляхом демонтажу таємно викрав з вищевказаного автомобіля метанове газобалонне обладнання, вартість якого, згідно з висновком товарознавчої експертизи №175 від 22.10.2013 року, складає 7800 гривень, а також технічний паспорт на дане обладнання, який не представляє матеріальної цінності, розпорядившись викраденим на свій розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення, у вчиненому розкаявся та в ході допиту надав суду показання як це викладено у даному вироку.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідають фактичним обставин справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин вчинення злочину, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_5 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, в силу ст.89 КК України є раніше не судимою особою, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 передбачених ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, наведених вище даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 128, 369, 370, 373, 374, 375 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки .

Відповідно до статті 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання призначеного за даним вироком суду звільнити з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції;

Речові докази:

Документ під назвою «Договір оренди автомобіля» №08/04 від 08.04.2013 року з додатком (акт приймання передачі легкового автомобіля - «Daewoo Lanos» державний номер НОМЕР_1 , в оренду), підписаний ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який долучений до матеріалів провадження, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1