Справа № 401/1136/12
ПОСТАНОВА

іменем України

04.04.2012

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Спаї В.В.,

при секретареві Голубніченко В.О.,

за участі прокурора Синявського Є.В.,

за участі особи, яка подала скаргу ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_1 на постанову помічника прокурора Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2011 р. про відмову у порушенні кримінальної справи за ч. 1 ст. 366, ст. 375 КК України відносно судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Прокопчук Т.С.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із даною скаргою, посилаючись в її обґрунтування на те, що оскаржувана ним постанова є незаконною, оскільки не було витребувано відмовного матеріалу при проведенні перевірки за заявою ОСОБА_1 про злочин (№90 пр11), на те, що постанова про відмову в порушенні кримінальної справи винесена не Генеральним прокурором України або його заступником, тобто неправомочною посадовою особою та всупереч вимог ст. 98 КПК України.

За судового розгляду ОСОБА_1 підтримав вимоги скарги повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю її задовольнити. Разом з тим, ОСОБА_1 надав ґрунтовні пояснення щодо підстав звернення із заявою про злочин відносно судді: на думку особи, яка звернулася із скаргою, в діях судді вбачаються ознаки передбачених ч. 1 ст. 366, ст. 375 КК злочинів, та за судового розгляду даної скарги за клопотанням ОСОБА_1 була витребувана справа за адміністративним позовом ОСОБА_1, до Комунального закладу «Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня»Дніпропетровської обласної ради про визнання дій протиправними та відшкодування шкоди, яка розглядалася Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська (постановою суду від 07.06.2011 р. позов було задоволено частково). Відповідно до наданих ОСОБА_1 пояснень суддею Прокопчук Т.С. 01.07.2011 р. була винесена ухвала про відкриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами КП «Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня»Дніпропетровської обласної ради та ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2011 р. та справа була призначена до апеляційного розгляду на 01.09.2011 р. о 10.00 год. (01.07.2011 р. на адресу сторін й була направлена відповідні судова повістка повідомлення), утім, відповідачем, у справі, яка розглядалася судом, не була подана апеляційна скарга у справі (справа з апеляційною скаргою ОСОБА_1 була направлена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 23.06.2011 р., в той час як відповідно до штампу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська апеляційна скарга КП «Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня»надійшла до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 11.07.2011 р. та була 12.07.2011 р. за вих. №2а-1/11 направлена до суду апеляційної інстанції для розгляду. Разом з тим, суддею Прокопчук Т.С. 18.07.2011 р. (а не судом) була винесена ухвала про виправлення описки в ухвалі від 01.07.2011 р.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував, зазнаючи про те, що оскаржена постанова є законною та обґрунтованою, та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухав пояснення ОСОБА_1, прокурора та дослідивши матеріали дослідчої перевірки (суду був наданий матеріал дослідчої перевірки, який має назву «наглядове провадження №90 пр11), а також дослідивши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня»Дніпропетровської обласної ради про визнання дій протиправними та відшкодування шкоди, яка розглядалася Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська та по якій 07.06.2011 р. була винесена постанова про задоволення позову частково, вбачаються підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 частково, виходячи з наступного.

За ч. 2 ст. 94 КПК України справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину; на виконання ч. 1 ст. 98 КПК України при наявності приводів і підстав, зазначених у статті 94 цього Кодексу, прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення справи, статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується справа, а також дальше її спрямування. Якщо на момент порушення кримінальної справи встановлено особу, яка вчинила злочин, кримінальну справу повинно бути порушено щодо цієї особи (ч. 2 ст. 98 КПК України), та лише при відсутності підстав до порушення кримінальної справи (ч. 1 ст. 99 КПК України) прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя своєю постановою відмовляють у порушенні кримінальної справи, про що повідомляють заінтересованих осіб і підприємства, установи, організації.

Разом з тим, за ст. 97 КПК України прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані приймати заяви і повідомлення про вчинені або підготовлювані злочини, в тому числі і в справах, які не підлягають їх віданню. По заяві або повідомленню про злочин прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані не пізніше триденного строку прийняти одне з таких рішень: порушити кримінальну справу, відмовити в порушенні кримінальної справи, направити заяву або повідомлення за належністю.

Відповідно до приписів ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»суддя є недоторканним та кримінальна справа щодо судді може бути порушена лише Генеральним прокурором України або його заступником.

Розглядаючи скаргу та приймаючи за нею рішення, на переконання судді, є слушними доводи особи, яка звернулася до із даною скаргою: за ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, та органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Утім, відмовляючи в порушенні кримінальної справи 31.10.2011 р. помічником прокурора не було дотримано вимог закону у частині обовязку прийняття відповідного рішення за заявою ОСОБА_1 про злочин особою, визначеною у ч. 1 ст. 98 КПК України та з урахуванням приписів ч. 1 та ч. 3 ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», яка є спеціальною правовою нормою, та підлягає обовязковому застосуванню.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні вимоги скарги ОСОБА_1 про направлення матеріалів прокурорської перевірки за належністю для вирішення повідомлення про злочин по суті, суд виходить з приписів ст. 19 Конституції України та керується тим, що за ст. 236І КПК України, розглянувши скаргу, суддя залежно від того, чи були при відмові у порушенні справи виконані вимоги статті 99 цього Кодексу, приймає одне з таких рішень: скасовує постанову про відмову в порушенні справи і повертає матеріали для проведення додаткової перевірки; залишає скаргу без задоволення. Відтак, чинним законодавством до повноважень суду при розгляді скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи (ст. 236І КПК України) не віднесено вчинення дій по направленню матеріалів прокурорської перевірки за належністю для вирішення повідомлення про злочин по суті, вчинення яких становить обовязок, а не право осіб, зазначених у ч. 1 статті 97 КПК України, при прийнятті заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини.

Керуючись ст. 236І КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову помічника прокурора Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2011 р. про відмову в порушенні кримінальної справи за ч. 1 ст. 366, ст. 375 КК України відносно судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Прокопчук Т.С. задовольнити повністю.

Скасувати постанову помічника прокурора Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2011 р. про відмову в порушенні кримінальної справи за ч. 1 ст. 366, ст. 375 КК України відносно судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Прокопчук Т.С.

Матеріали повернути до прокуратури Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська для проведення додаткової перевірки.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя