Справа № 415/947/14-к
Провадження № 11кп/782/70/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку апеляційну скаргу із доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 , апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_6 на вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 27 лютого 2015 року щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 27.02.2015 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця станції Рогожани, Флорештьского району, республіки Молдова, громадянина України, з повною середньо освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

21 березня 1988 року Первомайським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 81 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 46-1 КК України 1960 року з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

27 червня 1988 року Первомайським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.ст. 81, 43 КК України 1960 року до 6 років позбавлення волі;

25 жовтня 1995 року Дзержинським районним судом міста Харкова за ч.2 ст.206 КК України 1960 року до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

02 грудня 1996 року Ленінським районним судом міста Донецька за ч.3 ст. 140, ч.1 ст.145, ч.1 ст. 222 КК України 1960 року до 7 років позбавлення волі. Вирок переглянуто 12 червня 2002 року Калінінським районним судом міста Горлівка Донецької області, раховувати засудженим за ч.3 ст. 140, ч.1 ст. 222 КК України 1960 року до 6 років позбавлення волі;

14 січня 2003 року Лисичанським міським судом за ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, вирок скасовано за ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 30 травня 2003 року на додаткове розслідування;

01 березня 2004 року Лисичанським міським судом за ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком на 1 рік;

09 листопада 2005 року Лисичанським міським судом за ч.2 ст. 185, 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

12 жовтня 2007 року Лисичанським міським судом за ч.1, 2 ст. 296 КК України до 3 років обмеження волі;

17 жовтня 2008 року Лисичанським міським судом за ч.2, 3 ст. 185,70, 72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

29 квітня 2011 року Попаснянським районним судом за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст. 70 ч.4 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 10 жовтня 2013 року по відбуттю строку покарання, який не має реєстрації та постійного місця проживання, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , -

засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців. Початок строку покарання обчислюється з 07 лютого 2014 року. Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено до вступу вироку в законну силу попередній, тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати у сумі 893, 62 грн. на залучення експертів на проведення судово-товарознавчих експертиз та 782, 40 грн. на залучення експертів на проведення дактилоскопічних експертиз.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

За вироком ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 05 лютого 2014 року, у період часу з 10 години до 14 години, більш точний час в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_7 за попередньою змовою з іншою особою, матеріали кримінального провадження відносно якого виділено в окреме провадження, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вибиття скла, через вікно проник до будинку АДРЕСА_2 , звідки повторно, таємно викрав майно що належить ОСОБА_8 , а саме: супутниковий ресивер, торгівельної марки «ОRTON», моделі «4100С», вартістю 150 гривен; портативний DVD - програвач, торгівельної марки «DESO», моделі « SG-806Т», вартістю 400 гривен; мобільний телефон фірми «MTС», моделі «МТС835», вартістю 100 гривен; килим розміром 1,5х2,3 метра, вартістю 234 гривен; фотоапарат марки «ФЕД-5В», вартістю 150 гривен; електричну машинку для стрижки волосся фірми «Scarlett», моделі «SC-1263», вартістю 40 гривен, чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на загальну суму 1614 гривен.

На даний вирок обвинуваченим ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу із доповненнями, в якій він просить вирок скасувати, справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі у повному обсязі. У доводах посилається на те, що не винний та вказує, що суд першої інстанції не перевірив його алібі. Не всі свідки були допитані свідків, не було встановлено кому саме належать відбитки пальців на розбитому склі. Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 його обмовили, через що судове слідство проведене в односторонньому порядку. Крім того, вважає, що крадіжку скоїли ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 і ОСОБА_13 . Крим цього, крадені речі, що належать потерпілій ОСОБА_14 у обвинуваченого не вилучалися. В справі є свідок ОСОБА_15 , яку суд повинен був допитати, а не відхиляти клопотання його клопотання. Вважає, що судове слідство велося явно з обвинувальним уклоном і його позбавили права доказати свою невинність. Також вважає, що суд першої інстанції не в повному обсязі надіслав до апеляційної інстанції матеріали кримінального провадження, а саме заміст 3 томів надіслано 2 тома.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 , просить вирок скасувати, а кримінальне провадження повернути на новий судовий розгляд. Посилаючись на те, що вирок незаконний та необґрунтований, оскільки ґрунтується тільки на показах ОСОБА_16 , яка у судовому засіданні пояснила, що в неї з ОСОБА_7 неприязнені відносини. Інших свідків, які б вказували на винуватість ОСОБА_7 , на думку захисника, немає. У судове засідання не була викликана свідок ОСОБА_15 , яка є сусідкою ОСОБА_14 . Органи досудового слідства, та суд не взяли до уваги те, що ОСОБА_7 не був знайомим з потерпілим, не знав його місце мешкання, а ОСОБА_16 була знайома з потерпілим і разом з ним лікувалась в лікарні м. Лисичанська, і саме у співмешканця ОСОБА_16 були вилучені речі, які належать потерпілому.

Заслухав суддю-доповідача, захисника, адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала доводи апеляційних скарг, прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг, вислухав дебати сторін і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого і його захисника необґрунтовані і задоволенню не піддягають з наступних підстав.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення при обставинах викладених у вироку, повністю підтверджується зібраними доказами.

Діяння обвинуваченого правильно кваліфікована за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він злочин відносно ОСОБА_14 не вчиняв, а 05 лютого 2014 року він зранку знаходився в м. Єнакієво з співмешканкою ОСОБА_17 , і в 10 годину 30 хвилин до них підійшла сестра співмешканця ОСОБА_18 , а пізніше подруга ОСОБА_12 і вони поспілкувалися, після чого поїхали в м. Лисичанськ і ввечері він знаходився в поселку ОСОБА_19 , де ОСОБА_20 винаймала дім, - перевірялася судом першої інстанції і не знайшла свого підтвердження.

Так, як вбачається з показань свідка ОСОБА_21 , яка пояснила, що з ОСОБА_22 вона познайомилася приблизно за два дні до крадіжки у потерпілої, ОСОБА_23 і ОСОБА_24 прийшли до неї, з ними був ще один хлопець. Разом з ними вона вживала спиртні напої, на той час вона мешкала з ОСОБА_25 . На другий день ОСОБА_23 запропонував поїхати з ним на машині з метою прогулянки. Вони приїхали до будинку ОСОБА_26 , в машині крім ОСОБА_23 був ОСОБА_11 і водій. Біля будинку ОСОБА_27 вибив хвіртку, вона зробила йому зауваження, але ОСОБА_23 розбив скло в веранді. ОСОБА_23 відчинив двері, після чого в будинок зайшов ОСОБА_11 і останні вдвох стали виносити з будинку речі, килим, телевізор. Викрадене майно привезли до будинку ОСОБА_10 , почали її залякувати, особливо ОСОБА_23 . Березін надав згоду, щоб речі зберігалися в його будинку. Обвинувачений знаходився в їх квартирі приблизно три дня, вони вживали спиртне, після чого працівники міліції ОСОБА_23 затримали. Потім останній почав їй телефонувати, погрожувати, що обіллє її кислотою. ОСОБА_28 будинок ОСОБА_29 вона не заходила, автомобіль знаходився нижче будинку з якого була скоєна крадіжка. Вона ніколи викрадені речі не продавала, показання, які давала слідчому не змінювала і ОСОБА_23 не обмовляє, хоча з самого початку, коли познайомилися з останнім, вона його побоювалася так як він був у наколках. Вона наполягає, що хвіртка була закрита на замок, а ОСОБА_23 вибив її.

Суд першої інстанції, правильно критично оцінив показання обвинуваченого ОСОБА_23 про те, що він у ОСОБА_14 крадіжку не скоював, а свідок ОСОБА_21 його обмовляє, бо між ними склалися неприязнені стосунки, оскільки показання свідка ОСОБА_9 стабільні та не встановлено підстав до обговорення.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується заявою ОСОБА_21 про вилучення речей з квартири, за адресою АДРЕСА_3 , які принесли знайомі ОСОБА_23 і хлопець на ім`я ОСОБА_30 05.02.2014 (а.с. 40, 200 т.1)

З протоколу огляду місця події вбачається, що за адресою ОСОБА_21 , були вилучені речі належні потерпілій ОСОБА_31 , які були викрадені ОСОБА_7 за попередньою змовою з іншою особою (а.с. 42-45).

З протоколу впізнання речей вбачається, що потерпіла ОСОБА_14 впізнала належні їй речі, які були викрадені обвинуваченим ОСОБА_23 за попередньою змовою з іншою особою (а.с. 45-46 т.1).

З протоколу огляду предметів вбачається, що у ОСОБА_32 , який мешкає за однією адресою з ОСОБА_21 , по кв. Дружби народів м. Лисичанська, вилучено телевізійний тюнер та пульт дистанційного управління портативного ДВД, належні ОСОБА_14 , які були викрадені ОСОБА_23 за попередньою змовою з іншою особою (а.с.202 т.1).

Згідно розписки потерпілої ОСОБА_14 , вона отримала від працівників міліції належне їй майно, яке було викрадено обвинуваченим ОСОБА_23 та іншою особою (а.с.205 т.1).

Доводи апеляції ОСОБА_7 , про те що суд ігнорував його клопотання щодо допиту свідка ОСОБА_17 необґрунтовані, бо ОСОБА_17 мешкає в м. Єнакієво Донецької області на окупованій території (а.с. 46 т.2 матеріали обвинувального акту).

Згідно довідки лікаря Лисичанського обласного протитуберкульозного диспансеру, ОСОБА_33 1981 року народження, «является бактериовыделителем и представляет опасность для окружающих» а.с.38 т.2 матеріали обвинувального акту).

Доводи обвинуваченого про застосування до нього незаконних методів на досудовому слідстві, провірялися в встановленому законом порядку і постановою слідчого з особливих справ прокуратури Луганської області ОСОБА_34 від 30 січня 2015 року кримінальне провадження щодо незаконних дій працівників ОСОБА_35 за ч.2 ст. 365 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.130-131 т.2 матеріалів обвинувального акту).

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі надіслав до апеляційної інстанції матеріали кримінального провадження, а саме заміст 3 томів надіслано 2 тома необґрунтовані, тому що до апеляційного суду надійшло 2 тома кримінального провадження за унікальним номером 415/974/14к і 1 том матеріалів досудового розслідування №0000205 на 244 арк, тобто разом 3 тома.

Міру покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу із доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 , апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 27 лютого 2015 року щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: