Порядковий № 1-кп/756/81/14
У Х В А Л А
іменем України

10 січня 2013 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
провівши у залі суду в м. Києві підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Російської Федерації, громадянки Російської Федерації, росіянки, із неповною середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, без визначеного місця реєстрації, яка постійно проживає за адресою : АДРЕСА_1 , тимчасово мешкає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 18.04.2013 року за адресою : АДРЕСА_3 , зустрілася із ОСОБА_5 з метою надання останньому сексуальних послуг. Під час спілкування із ОСОБА_4 Осколок ОСОБА_6 попросив запросити іншу дівчину для надання сексуальних послуг. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на звідництво для розпусти без мети наживи, ОСОБА_4 пішла до сусідньої кімнати квартири АДРЕСА_4 , де перебувала ОСОБА_7 та запропонувала останній надати сексуальні послуги ОСОБА_5 за грошову винагороду, на що ОСОБА_7 погодилася.
У подальшому у той же день, в окремій кімнаті квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 вступили у статевий зв`язок з ОСОБА_5 , з що отримала грошову винагороду у розмірі 400 гривень.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 302 КК України, як звідництво для розпусти.
13.12.2013 року між старшим прокурором прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_3 та громадянкою ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор та підозрювана ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останньої, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрювана беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 6 ст. 474 КПК України визначений обов`язок суду переконатися у добровільності укладення угоди, для чого суд має право провести ряд дій, у тому числі і допит обвинуваченого/підозрюваного.
У судовому засіданні ОСОБА_4 заявила, що вину у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення вона визнає, при цьому пояснила, що 18.04.2013 року під час зустрічі із ОСОБА_5 , з яким попередньо домовилася про надання сексуальних послуг, у квартирі АДРЕСА_4 , він, перебуваючи у приміщенні кухні вказаної квартири, побачив її знайому ОСОБА_7 , яка вийшла до них, та запропонував останній вступити у статевий зв`язок за грошову винагороду, на що вона погодилася. Після чого ОСОБА_7 разом із клієнтом пішли до окремої кімнати квартири, де він отримав сексуальні послуги, за що сплатив 400 гривень. На думку ОСОБА_4 , її вина полягає у тому, що вона була присутня під час розмови, в ході якої ОСОБА_5 домовився із ОСОБА_7 про надання оплатних сексуальних послуг. При цьому ОСОБА_4 пояснила, що клієнт не просив її привести іншу дівчину, а бажання вступити у статевий зв`язок із ОСОБА_7 у нього виникло саме тоді, коли він побачив останню. Крім того, ОСОБА_4 заперечила, що вона ходила до кімнати, де знаходилася ОСОБА_7 та пропонувала їй надати послуги сексуального характеру ОСОБА_5 .
Незважаючи на визнання ОСОБА_4 вини у пред`явленому їй обвинувачені, суд, опитавши останню не знаходить підстав для визнання останньої винуватою у звідництві для розпусти, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України.
Враховуючи обмежене коло питань, що можуть бути з`ясовані при розгляді угоди під час підготовчого судового засідання, суд, приходить до висновку про необхідність відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 на підставі п. 6 ч. 7 ст. 474 КПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний відмовити у затвердженні угоди у разі відсутності фактичних підстав для визнання винуватості.
З урахуванням викладеного та керуючись ч. 7 ст. 474, ч. 3 ст. 314 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 13.12.2013 року між прокурором прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 .
Повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Роз`яснити учасникам кримінального провадження про недопущення повторного звернення з угодою в одному кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя