Справа № 338/110/15-к
Провадження № 11-кп/779/207/2015
Категорія ст.185 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , матеріали кримінального провадження № 0000001 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Богородчанського районного суду від 16 лютого 2015 року відносно

обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , одруженої, не працюючої, на утриманні троє малолітніх дітей, з середньою освітою, громадянки України, раніше не судимої,-

в с т а н о в и л а :
даним вироком ОСОБА_7 засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України на 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень штрафу; за ст. 185 ч.2 КК України на 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і призначено остаточне покарання 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 2213 гривень матеріальної шкоди, а також на користь потерпілої ОСОБА_9 500 гривень матеріальної шкоди.

Злочин вчинено за наступних обставин.

В жовтні 2014 року у обідній час ОСОБА_7 , перебуваючи у гостях у ОСОБА_9 , 1994 р.н., у будинку по АДРЕСА_2 , у одній з кімнат на трюмо побачила гаманець. Скориставшись відсутністю ОСОБА_9 , яка відлучилась на деякий час, розуміючи, що за її діями ніхто не спостерігає, оглянула гаманець, виявила значну суму коштів і таємно викрала звідти 500 грн., які належали ОСОБА_9 .

В кінці жовтня 2014 року, близько 16 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в черговий разу у гостях у ОСОБА_8 , знаючи, що в шафі зберігаються золоті обручки, які приготувала ОСОБА_8 на весілля дочки і які їй ОСОБА_9 демонструвала, скориставшись відсутністю господарів і тим, що за її діями ніхто не спостерігає, викрала золоті вироби належні ОСОБА_8 , зокрема обручку «585» проби, вагою 2,56 грама, вартістю 1126 грн., та обручку вагою 2,47 грам «585» проби вартістю 1087 грн. Всього вартість викрадених прикрас склала 2213 грн.

Не погодившись з вироком суду, прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи правильність кваліфікації дій та доведеність вини обвинуваченої, вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки при призначенні покарання у виді обмеження волі обвинуваченій ОСОБА_7 , суд не врахував те, що на її утриманні перебуває малолітня дитина, і тому дане покарання суперечить вимогам ст. 61 ч.3 КК України. Просить вирок суду першої інстанції скасувати і ухвалити відносно неї новий вирок.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який вважав вирок суду незаконним та необґрунтованим, думку обвинуваченої, яка погодилася з думкою прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до частково задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому вирок в цій частині не перевіряється.

Згідно ст. 61 ч.3 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.

Однак, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , судом першої інстанції не було враховано те, що у останньої на утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 28).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченій покарання є незаконним, оскільки суперечить вимогам ст. 61 ч.3 КК України, а тому підлягає скасуванню, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, з урахуванням особи винної, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання в межах передбачених санкціями ст. 185 ч. ч. 1,2 КК України.

Зважаючи на тяжкість вчиненого злочину, особу винуватої, характеризуючи дані ОСОБА_7 про те, що вона раніше не судима (а.с. 25), має постійне місце проживання (а.с. 26), перебуває в шлюбі (а.с. 27), на утриманні знаходиться малолітня дитина (а.с. 28), на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті Богородчанської районної поліклініки не знаходиться (а.с. 30, 31), по місцю проживанню характеризується з позитивної сторони (а.с. 32), колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без реального відбуття покарання і вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 від призначеного в межах санкції ст.185 ч.2 КК України покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, на підставі ст.79 КК України. Таке покарання колегія суддів вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

засудила :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції задовольнити частково.

Вирок Богородчанського районного суду від 16 лютого 2015 року відносно обвинуваченої ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

ОСОБА_7 призначити покарання:

- за 185 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ст. 185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і визначити остаточне покарання у виді 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.79 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками провадження шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя Апеляційного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_2