Справа № 11 -а-171 -2007р. Головуючий в суді 1-ї інстанції - Деревінський СМ.
Категорія - ст. 185 ч.3 КК України Доповідач у апеляції - Медведенко Ю.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
лютого 2007 року колегія
суддів Судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого: Медведенка Ю.С.

Суддів: Поступайло Н.І.,
Олексієнко І.

за участю
прокурора: Голубенко Г.П.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальну справу за

апеляціями
старшого помічника прокурора Кіровського району м. Кіровограда та засудженої

ОСОБА_1 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12
грудня 2006 року, яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Кіровограда, українка,
громадянка України, освіта середня спеціальна, заміжня, не працює, що проживає
у АДРЕСА_1, раніше судима:

-23.05.1996 року
Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст. 140 ч.2,3 КК України до 3 років
позбавлення волі;

04.04.2003
року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст.185 ч.2, 3 КК України; до 3
років позбавлення волі;

25.06.2003 року
Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст.185 ч.3
КК України до
4 років позбавлення
волі; звільнена

29.09.2005 року
постановою Малиновського районного
суду м. Одеси від 21.09.2005 року на підставі п.«б» ст.3 ЗУ «Про амністію» від
31.05.2005 року, засуджена за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років
позбавлення волі;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець м. Чорнобиля Київської області, українець, громадянин України,
освіта середня, неодружений, непрацюючий, визнаний постраждалим від аварії на
ЧАЕС, що проживає у АДРЕСА_1, зареєстрований у АДРЕСА_2, раніше судимий:

· 06.05.1999
року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст.140 ч.2 КК України до 1
року 6 місяців позбавлення волі;

· 07.02.2000
року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст.ст. 111 ч.3, 142 ч.2 КК
України до 6 років позбавлення волі;

· 30.08.2006
року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ст. 309 ч.1 КК України до 1
року позбавлення волі,

засуджений за
ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 70 ч.4 КК
України, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням,
призначеним вироком Ленінського
районного суду м. Кіровограда від
30.08.2006 року, остаточно

2

ОСОБА_2 за сукупністю злочинів призначено покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Вироком
суду вирішено питання про стягнення судових витрат по справі, а також
постановлено стягнути матеріальні збитки: з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_3 в розмірі 3420 грн., з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно
на користь потерпілої ОСОБА_4 в розмірі 417 грн.

Згідно з
вироком, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 визнані винними та засуджені за вчинення злочинів при наступних
обставинах.

2 травня
2006 року приблизно о 16 год.
30 хв. ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, знаходячись на сходовій площадці поблизу АДРЕСА_3,
виявили ключі, після чого у засуджених виник умисел на таємне викрадення чужого
майна із зазначеної квартири. У подальшому, діючи за попередньою домовленістю, ОСОБА_1 залишилась на
сходовій площадці з метою попередити ОСОБА_2 про можливу небезпеку, а останній
за допомогою знайденого ключа проник до вказаної квартири, звідки засуджені
таємно викрали товарно-матеріальні цінності на загальну суму 1167 грн., що
належали потерпілій ОСОБА_4, завдавши їй матеріальних збитків на вказану суму.

Крім
того, 20 травня 2006 року приблизно о 23 год.
40 хв. ОСОБА_1 з метою
таємного викрадення чужого майна прийшла до квартири, що розташована у
АДРЕСА_4, де шляхом вибивання замка вхідної двері проникла у зазначену
квартиру, звідки таємно викрала товарно-матеріальні цінності на загальну суму
3865 грн., що належали потерпілій ОСОБА_3, завдавши їй матеріальних збитків на
вказану суму.

В апеляції
на вирок засуджена ОСОБА_1,
не оспорюючи вини і кваліфікації злочину, просить змінити вирок суду, із
застосуванням положень ст.ст. 69, 75 КК України обрати їй покарання не
пов'язане з позбавленням волі, посилаючись на те, що фактично визнала вину у
скоєних нею злочинах, щиро розкаялася, як особа характеризується позитивно,
знаходиться на обліку у невропатолога з приводу психічного розладу поведінки.
Також зазначає, що після постановления
вироку, під час перебування в СІЗО з'ясувалося, що вона вагітна.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який заперечував проти апеляції, засуджену, що
просила врахувати доводи її апеляції та пом'якшити призначене покарання,
вивчивши матеріали справи та зваживши доводи апеляції, колегія суддів прийшла
до висновку, що апеляція не підлягає задоволенню за таких підстав.

Як
встановлено матеріалами справи, досудове і судове слідство по ній проведені
всебічно, повно та об'єктивно у відповідності з вимогами ст. 22 КПК України.
Викладені судом першої інстанції висновки про винність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
скоєнні ними злочинів, передбачених ст. 185 ч.3 КК України при обставинах,
вказаних у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, грунтуються на
сукупності зібраних по справі доказах, які в повному обсязі були досліджені
судом першої інстанції, узгоджуються між собою і доповнюють один одного.

Призначаючи
міру покарання засудженим, суд першої інстанції врахував характер і ступінь
суспільної небезпеки скоєних злочинів, особу винної ОСОБА_1, яка позитивно
характеризується за місцем проживання, неодноразово притягувалася до
кримінальної відповідальності за скоєння тотожних злочинів, не працює,
знаходиться на обліку у невропатолога з приводу психічного розладу поведінки як
наслідок вживання опіоідів, особу винного ОСОБА_2, який позитивно
характеризується за місцем проживання, неодноразово притягувався до.
кримінальної відповідальності, в тому числі й за скоєння корисливих злочинів,
не працює, є постраждалим від аварії на ЧАЕС, знаходиться на обліку в
Кіровоградському обласному наркологічному диспансері з приводу наркоманії з
2006 року.

В якості
обставини, яка пом'якшує покарання засудженим, районний суд обгрунтовано
врахував те, що ОСОБА_1
та ОСОБА_2 визнали свою вину у вчинених злочинах.

З урахуванням
викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано, врахувавши особи засуджених, у відповідності з вимогами ст.65 КК
України,

3

дійшов висновку
про можливість виправлення ОСОБА_1
та ОСОБА_2 тільки в місцях позбавлення волі у призначений вироком
строк. Призначене засудженій покарання колегія суддів убачає необхідним та
достатнім для їх виправлення.

Доводи ОСОБА_1 про можливість
призначення їй покарання, яке не пов'язане з позбавленням волі, є
безпідставними, оскільки районним судом у повній мірі були вивчені та враховані
дані про її особу, а також пом'якшуюча покарання обставина, у зв'язку з чим суд
призначив засудженій мінімальне покарання, передбачене санкцією ст. 185 ч.3 КК
України.

Що
стосується доводів апелянта з приводу того, що вона є вагітною, у зв'язку з чим
дане необхідно врахувати як пом'якшуючу покарання обставину, то колегія суддів
визнає такі доводи необгрунтованими, оскільки засудженою не надано апеляційному
суду буд-яких доказів з цього приводу.

З
урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне залишити
апеляцію без задоволення, оскільки вирок суду першої інстанції є законним та
обгрунтованим.

Враховуючи
викладене та керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженої ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12
грудня 2006 року щодо ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 - без зміни.