Провадження № 11-кп/772/87/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2015 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_11 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниці, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 31.05.2005р. Ленінським районним судом м. Вінниці за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 17.04.2008р. Ленінським районним судом м. Вінниці за ст. 186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі;
- 19.12.2012р. Вінницьким міським судом Вінницької області за ст. 396 ч.1 КК України на 1 рік 1 місяць позбавлення волі, 14.01.2013р. звільнений по відбуттю покарання,
та
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнані винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, з призначенням покарання:

ОСОБА_8 у виді восьми років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна,

ОСОБА_9 у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 8 000 грн. моральної шкоди, завданої злочином.

Стягнуто в рівних долях з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави 2623,92 грн витрат на лікування потерпілого та вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и в:
За вироком суду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнані винними у тому, що 13 травня 2013 року приблизно о 23.45 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, познайомились з ОСОБА_7 . Після зазначеного, під час спілкування та спільного вживання пива в ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які зрозуміли, що потерпілий перебуває в стані алкогольного сп`яніння та в нього є гроші та інше майно, яким можна заволодіти, виник спільний умисел на вчинення нападу на ОСОБА_7 з метою заволодіння його майном. Реалізуючи зазначений задум, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи спільно, запропонували ОСОБА_7 піти прогулятись подалі від людного місця в напрямку території ЗОШ №33, яка знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Порика, на що ОСОБА_7 , не здогадуючись про дійсні наміри ОСОБА_8 та ОСОБА_9 погодився. Перебуваючи біля території ЗОШ № 33, ОСОБА_8 несподівано для ОСОБА_7 , реалізуючи спільний з ОСОБА_9 умисел на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_7 , діючи умисно, наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_7 , внаслідок якого в останнього з носа пішла кров. Продовжуючи застосовувати насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, діючи умисно ОСОБА_8 наніс ОСОБА_7 другий удар в груди. В цей час, ОСОБА_9 , діючи на виконання єдиного та спільного умислу з ОСОБА_8 , почав швидко наближатись до ОСОБА_7 з метою продовження спільних дій щодо нападу на потерпілого, а саме нанесення ударів. ОСОБА_7 , усвідомивши наміри ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , почав тікати від нападників. Проте, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою доведення свого умислу до кінця, побігли за ОСОБА_7 . Наздогнавши ОСОБА_7 на території ЗОШ № 33, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 збили його з ніг та застосовуючи насильство, що є небезпечним в момент заподіяння, наносячи чисельні удари ногами по голові та тілу ОСОБА_7 в ході нападу заволоділи його мобільним телефоном марки «Nokia» чорного кольору вартістю 150 гривень із сім карткою оператора "Київстар" номер НОМЕР_1 та сумкою, в якій знаходились: пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , термос металевий вартістю 50 гривень. Після вказаного, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покинули місце вчинення злочину, заволодівши майном потерпілого на загальну суму 200 гривень та заподіявши ОСОБА_7 в ході нападу, згідно висновку експерта №1145 від 26.06.2013 року, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, збійну рану лобної ділянки голови справа, перелом кісток носа, забій м`яких тканин обличчя (пара орбітальні гематоми, крововиливи), субкон`юктивальний крововилив лівого ока, які належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні порушується питання про скасування вироку суду першої інстанції через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених внаслідок м`якості та постановленні вироку, яким визнати винним та засудити ОСОБА_8 за ч.2 ст. 187 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна та ОСОБА_9 за ч.2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_10 , посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, просять вирок змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч.2 ст. 187 КК України на ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання, передбачене санкцією цієї статті, також просять змінити вирок в частині задоволення цивільного позову на користь потерпілого, зменшивши його розмір до 1500 грн.

За аналогічних підстав в апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_11 просять вирок щодо ОСОБА_9 скасувати та закрити кримінальне провадження відносно нього за ч.2 ст. 187 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

До початку апеляційного розгляду кримінального провадження прокурор у ньому від своєї апеляційної скарги відмовився.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтримали апеляційні скарги, потерпілого ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_6 , які наполягали на залишенні вироку без зміни, вважаючи його законним і виваженим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні докази, належним чином їх проаналізувавши та оцінивши в сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні ними за попередньою змовою розбою за наведених у вироку обставин.

Так, про доведеність вини обвинувачених свідчать показання потерпілого ОСОБА_7 , який детально пояснив про обставини вчинення на нього нападу ОСОБА_8 разом зі ОСОБА_9 , в ході якого останні заволоділи його мобільним телефоном і сумкою та намагались обшукати кишені, в одній з яких знаходився ще один мобільний телефон, проте він чинив опір, затиснувши руками кишені штанів, а тому обвинуваченим цього зробити не вдалось.

Дані показання об`єктивно узгоджуються з показаннями свідків інспекторів патрульної служби міліції, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які за повідомленням по радіозв`язку про побиття двома особами третьої, приїхавши до ЗОШ №33 у м. Вінниці, побачили двох чоловіків з дівчиною, які викликали підозру, оскільки їх одяг та взуття були у крові. Один з чоловіків при наближенні до них щось викинув у кущі, де згодом вони знайшли мобільний телефон потерпілого. Жодних тілесних ушкоджень у затриманих осіб не було помітно. Оглядаючи місце події, перед школою вони виявили лежачого закривавленого потерпілого, який вказав на затриманих, як на осіб, що його побили та заволоділи майном.

При огляді місця події на території будинку №18 по вул. Юності у м. Вінниці на землі виявлені телефон «Nokia» та сумка чорного кольору, в якій знаходились металевий термос та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 . Вказані речі вилучені, оглянуті, визнані речовими доказами та передані потерпілому.

Суд обґрунтовано відкинув показання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_15 в тій частині, що ініціатором конфлікту був потерпілий ОСОБА_7 , який перший наніс удар кулаком у голову ОСОБА_8 , внаслідок чого розсік останньому брову, так як такі показання повністю спростовуються послідовними та незмінними показаннями потерпілого, свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та випискою із медичної карти ОСОБА_8 , згідно якої ОСОБА_8 одразу після події 14.05.2013 був оглянутий лікарями МКЛ ШМД та у нього тілесних ушкоджень не виявлено.

Безпідставними є доводи, наведені в апеляційних скаргах, в частині того, що ОСОБА_9 взагалі непричетний до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , він не вчиняв злочину, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та до потерпілого не було застосоване небезпечне для його життя та здоров`я насильство.

В ході судового розгляду кримінального провадження достеменно встановлено, що в обвинувачених, які побачили, що у потерпілого, який сп`янів, є кошти та майно, виник спільний умисел на заволодіння ними.

При вчиненні на ОСОБА_7 нападу ОСОБА_9 приймав активну участь у побитті потерпілого, за впевненими свідченнями якого удари йому наносились двома особами, а інколи він відчував, що одна особа його б`є, а інша намагається обшукувати кишені.

Врахувавши висновок експерта, згідно якого у ОСОБА_7 мали місце численні тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я понад 6 днів, зваживши на роз`яснення, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», у якій наявне тлумачення вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб та визначено, що небезпечне для життя чи здоров`я насильство це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, суд вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.2 ст. 187 КК України, як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Призначене обвинуваченим покарання у повній мірі відповідає вимогам ст. 65 КК України, а тому вважати його надто суворим підстав немає.

Щодо заявленого потерпілим в порядку ст. 128 КПК України цивільного позову, то він вирішений судом відповідно до вимог ст. 368 КПК України.

Керуючись ст.ст. 403, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні закрити.

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2014 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, - у той же строк з дня вручення їм копій ухвали.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: