У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого-суддіОСОБА_7
суддів ОСОБА_8, ОСОБА_9
при секретарі за участю прокурора ОСОБА_10, ОСОБА_11
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 22 квітня 2015 року матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 19 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 8 грудня 2014 року.

Зазначеним вироком

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Немовичі Сарненського району Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, раніше судимого 31.03.2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт, -

засуджено за ч. 2 ст. 389 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків та з урахуванням положень ст. 72 КК України ОСОБА_6 остаточно призначено 1 рік 8 днів обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено на нього обов'язки, передбачені п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 8 грудня 2014 року вирок щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнано винним у тому, що будучи засудженим вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 31 березня 2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт, які мав відбувати згідно розпорядження Немовицької сільської ради Сарненського району № 38 від 27 травня 2014 року на виконанні ремонтних робіт у будинку культури с. Немовичі Сарненського району за встановленим графіком з чотиригодинним робочим днем та п'ятиденним робочим тижнем, у період з 12 червня по 3 липня 2014 року він умисно, з метою ухилитись від призначеного покарання, без поважних причин не вийшов на роботу та не відпрацював 60 годин призначених йому громадських робіт.

У касаційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді провадження апеляційним судом, просить судові рішення щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції у зв'язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м'якості, посилаючись на необґрунтоване та незаконне звільнення засудженого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. Крім того прокурор вважає, що оскільки першим вироком ОСОБА_6 було призначено покарання, яке він мав відбувати реально, то звільнення його від відбування остаточного покарання на підставі ст. 75 КК України суперечить меті покарання, передбаченій ст. 50 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про часткове задоволення касаційної скарги шляхом скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду провадження цим судом у зв'язку з необґрунтованим звільненням засудженого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України судом першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді обмеження волі та інших передбачених цим законом покарань, вираховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Положення ст. 75 КК України застосовуються лише у тому разі, коли для цього є відповідні законні підстави.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку стосовно ОСОБА_6, суд дійшов висновку про можливість його виправлення із застосуванням ст. 75 КК України «з огляду на обставини справи». Однак, у вироку не зазначено, які саме обставини справи та дані про особу обвинуваченого давали підстави для застосування вказаного Закону.

При цьому не взято до уваги судом те, що ОСОБА_6 ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, призначених попереднім вироком, яке мав відбувати реально, не враховано своє ж рішення про визнання обставиною, що обтяжує покарання - рецидив злочинів.

З огляду на зазначене колегія вважає обґрунтованими доводи касаційної скарги про те, що звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України є неправильним застосуванням кримінального закону, оскільки суперечить особі засудженого та конкретним обставинам справи, а також меті покарання, передбаченої ст. 50 КК України, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 438 ПК України, є підставою для скасування постановлених у цьому провадженні судових рішень.

Разом із тим, оскільки з цих підстав прокурор вже вносив апеляцію та просив скасувати вирок місцевого суду і ухвалити свій вирок, яку апеляційний суд безпідставно залишив без задоволення, касаційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а скасуванню підлягає лише ухвала апеляційного суду, бо з огляду на положення ст. 420 КПК України він вправі ухвалити свій вирок. При цьому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного ОСОБА_6 покарання тяжкості злочину та його особі у зв'язку з його м'якістю, оскільки обґрунтованих доводів з цього приводу у касаційній скарзі не наведено.

У зв'язку з наведеним, при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 апеляційний суд має врахувати відповідні доводи апеляції прокурора та ухвалити своє рішення шляхом правильного застосування кримінального закону.

На підставі наведеного, керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 8 грудня 2014 року щодо засудженого ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9