Справа № 1-15
В И Р О К

іменем України

15 січня 2008 року

Чечельницький
районний суд Вінницької області

в складі : головуючої судді
Гарник М.С.

при
секретарі Загородній Т.В.

з участю прокурора Зарічанського Б.Г.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник справу про обвинувачення
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, уродженку і жительку
АДРЕСА_1, незаміжня, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, освіта повна загальна
середня, не працюючу, судиму Чечельницьким районним судом Вінницької області 19
листопада 2007 року по ст. 185 ч. 3 КК України на три роки позбавлення волі, на
підставі ст. 75 КК України звільнена від покарання з випробуванням з іспитовим
строком два роки, в скоєнні злочину,
передбаченого ст. ст. 122 ч. 1, 296 ч. 4 КК України, -

в с т а н о в и в :

08 листопада 2007 року біля 18
години 30 хвилин підсудня ОСОБА_2, під час суперечки біля хвіртки свого будинку
АДРЕСА_1 з потерпілою ОСОБА_3, в присутності трирічного сина потерпілої,
вчинила хуліганство - грубо порушила громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, застосувавши
штикову лопату, нанесла ОСОБА_3 кілька ударів по голові, руці, заподіявши
потерпілій легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді забою
м'яких тканин обличчя, синців на обличчі, на лівій руці, ссадин на волосяній
частині голови, ушитої забійної рани правої скроневої ділянки, переломів
п'ястних кісток 2, 3 пальців правої кисті. При цьому підсудня ОСОБА_2
висловлювалась в адресу потерпілої ОСОБА_3 нецензурними словами, дуже налякавши
потерпілу та її малолітнього сина ОСОБА_4.

У судовому
засіданні підсудня ОСОБА_2 визнала себе винною частково, розкаялася і пояснила,
що вона знаходиться у ворожих стосунках з потерпілою. 08 листопада 2007 року
потерпіла ОСОБА_3, проходячи біля хвіртки будинку підсудньої, обізвала
малолітню дочку підсудньої "байстрюком", між ними виникла суперечка і
підсудня кілька разів вдарила лопатою потерпілу по голові, руці. Потерпіла була
сама, без сина, без велосипеда. Підсудня ОСОБА_2 била потерпілу ОСОБА_3 за те,
що ОСОБА_3 і її сім'я побили маму ОСОБА_2, постійно здійснюють хуліганські дії
щодо сім'ї ОСОБА_2. До цого злочину підсудня ОСОБА_2 заздалегідь не готувалася,
лопата була у неї під рукою, оскільки вона викопувала вишняки і зачищала від
листя подвір'я та вулицю біля будинку, ні за якими деревами ОСОБА_2 не
підстерігала потерпілу. Суперечка та бійка між підсудньою та потерпілою виникла
спонтанно.

Крім
часткового визнання вини підсудньої, її вина підтверджується показами
потерпілої, матеріалами справи, показами свідків.

Потерпіла
ОСОБА_3 пояказала, що 08 листопада 2007 року вечором поверталася додому з сином
ОСОБА_4, я кий сидів на багажнику велосипеда. ОСОБА_3 котила велосипед,
тримаючи його руками ра руль. Проходячи біля будинку ОСОБА_2, ОСОБА_3 побачила
як з-за дерева вискочила з лопатою ОСОБА_2, яка несподівано почала наносити
удари лопатою по голові, руках ОСОБА_3, при цьому погрожувала вбивством,
нецензурно висловлювалась. Потерпіла ОСОБА_3 дуже злякалась за себе, за сина..
Син, налякавшись, плакав і кричав. Почувши крики потерпілої про допомогу, до неї підбігли ОСОБА_5, яка
поверталася з роботи, та сусід ОСОБА_6, які допомогли потерпілій і її синові
добратися додому.

Свідок
ОСОБА_5, яка знаходиться у ворожих стосунках з підсудньою ОСОБА_2, показала, що
08 листопада 2007 року поверталася додому з ферми. Було вже темно. Подвір'я і
частина вулиці біля будинку ОСОБА_2 освітлювалися електричною лампочкою. Повз
будинок підсудньої ОСОБА_2 потерпіла ОСОБА_3 котила велосипед з сином. Раптово
із-за дерев з лопатою вискочила ОСОБА_2 і почала наносити удари лопатою
ОСОБА_3, яка впала на землю від ударів.. Свідок ОСОБА_5 швидко побігла в сторону підсудньої ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_3 та
кричала ОСОБА_2: "Що ти робиш?". Підсудня ОСОБА_2, побачивши, що вона
викрита свідком ОСОБА_5, втекла до свого подвір'я. Свідок ОСОБА_5 допомогла
потерпілій ОСОБА_3 добратися додому. Син ОСОБА_3 був дуже наляканий,
боявся, щоб його понесла свідок ОСОБА_5
Голова, обличчя, ОСОБА_3 були у крові.

Свідок
ОСОБА_6, який находиться у ворожих стосунках з підсудньою ОСОБА_2, показав, що
вечором 08 листопада 2007 року знаходився на своєму подвір'ї у селі Ольгопіль,
порався по господарству. Почувши крики про допомогу зі сторони будинку ОСОБА_2,
побіг в ту сторону. Побачив, що по дорозі йшла потерпіла ОСОБА_3 з сином,
обличчя, одяг у неї були в крові, її син був наляканий, плакав. Свідок ОСОБА_5
допомагала потерпілій рухатись.

Із заключення
експерта (а.с. 20) вбачається, що 13.11.2007 року у потерпілої ОСОБА_3 мали
місце тілесні ушкодження у вигляді забою м'яких тканин обличчя, синців на
обличчі, на лівій руці, ссадин на волосяній частині голови, ушитої забійної
рани правої скроневої ділянки, переломів п'ястних кісток 2, 3 пальців правої
кисті.

За ступенем
важкості пошкодження у вигляді забою
м'яких тканин, синців, ссадин, відносяться до категорії легких тілесних
пошкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров'я.

Пошкодження у
вигляді забійної рани відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що
потягли за собою короткочасний розлад здоров'я.

Пошкодження у
вигляді переломів п'ястних кісток 2, 3
пальців правої кисті відносяться до категорії середнього ступеню важкості
тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров'я.

Оцінивши
зібрані по справі докази, суд вважає, що вина підсудньої ОСОБА_2 в хуліганстві
щодо потерпілої ОСОБА_3 та її малолітнього сина та в нанесенні потерпілій
ОСОБА_3 умисних ушкоджень доведена повністю.

Дії підсудньої
ОСОБА_2 необхідно кваліфікувати за сукупністю злочинів: по ст. 296 ч. 4 КК
України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів
явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю із
застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних
ушкоджень; та по ст. 122 ч. 1 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне
ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених
ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Суд не
погоджується з висновком обвинувачення, що штикову лопату підсудня ОСОБА_2
заздалегідь заготовила для нанесення тілесних ушкоджень потерпілій. Разом з
тим, суд вважає, що використання штикової лопати під час учинення хуліганських дій підсудньою
створювало реальну загрозу для здоров'я потерпілої, а тому дії підсудньої
досудовим слідством вірно кваліфіковані по ч. 4 ст. 296 КК України.

Обираючи міру
покарання підсудній, суд враховує її особу,
тяжкість учиненого нею злочину, обставини, що пом'якшують
відповідальність.

Суд враховує,
що підсудня щиро розкаялась у вчиненому, на утриманні має двох дітей (2 і 3
роки), доглядає за мамою - інвалідом 1 групи, бабкою 80 років, та прийшов до
висновку про можливість виправлення підсудньої без відбування покарання, з
застосуванням до неї ст. 75 КК України.

Покарання
підсудній необхідно призначити за правилами ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

З а с у
д и в :

ОСОБА_2
визнати винною і призначити покарання по
ч. 1 ст. 122 КК України - один рік позбавлення волі, по ч. 4 ст. 296 КК України
- три роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання за
сукупністю злочинів призначити три роки позбавлення волі

На підставі ч. 4 ст. 70 КК
України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання по
вироку Чечельницкого районного суду від 19 листопада 2007 року і остаточне
покарання визначити чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування
покаранн з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

Речові докази: лопата, шапочка, кофта, листок з дерева, що
знаходяться в камері речових доказів Чечельницького РВ - знищити.

Міру запобіжного заходу після вступу вироку в законну силу -
підпис про невиїзд - скасувати.

Вирок може бути оскаржено
до апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя : підпис

Вірно:
Суддя
Гарник М.С.