АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/1220/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

16 липня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_3 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року, щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 222, ч. 2 ст. 222, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366 КК України, та вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358 (в редакції КК України станом на час вчинення злочину), ч. 1 ст. 366 (в редакції КК України станом на час вчинення злочину) , ч. 1 ст. 222 КК України (в редакції КК України станом на час вчинення злочину), ч. 2 ст. 222 КК України (в редакції КК України станом на час вчинення злочину), ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 366 (в редакції КК України станом на час вчинення злочину), ч. 3 ст. 358 (в редакції КК України станом на час вчинення злочину), ч. 3 ст. 191 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 190 України, та йому призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України (в редакції КК України станом на час вчинення злочину) у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить шістсот вісімдесят гривень, звільнивши його від призначеного за ч. 1 ст. 358 КК України покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку з закінченням строків давності;
- за ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Кримінального кодексу України станом на час вчинення злочину) у виді обмеження волі строком один рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на всіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності строком на один рік, звільнивши його від призначеного за ч. 1 ст. 366 КК України покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку закінченням строків давності;
- за ч. 1 ст. 222 КК України (в редакції КК України станом на час вчинення злочину) у виді штрафу в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісім тисяч п`ятсот гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на всіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності строком на один рік, звільнивши його від призначеного за ч. 1 ст. 222 КК України покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку з закінченням строків давності;
- за ч. 2 ст. 222 КК України (в редакції КК України станом на час вчинення злочину) у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить п`ятдесят одну тисячу гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на всіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності строком на один рік шість місяців;
- за ч. 3 ст. 191 КК України у виді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі;
- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції КК України станом на час вчинення злочину) у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на всіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності строком на один рік два місяці, звільнивши його від призначеного за ч. 1 ст. 366 КК України покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку з закінченням строків давності;
- за ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції КК України станом на час вчинення злочину) у виді штрафу в розмірі тридцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить п`ятсот дев`яносто п`ять гривень, звільнивши його від призначеного за ч. 3 ст. 353 КК України покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку закінченням строків давності;
- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді двох років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 190 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на всіх підприємствах, установах, організацій незалежно від форм власності строком на один рік шість місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає, покладені нього обов`язки.
Згідно п. 2, п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції
Цивільний позов задоволений в повному обсязі, а також з ОСОБА_4 стягнуто судові витрати на користь держави.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 12 червня 2015 року потерпіла ОСОБА_3 на адресу суду першої інстанції поштою направила апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Подана апеляційна скарга 23.06.2015 року разом з матеріалами кримінального провадження надійшла до суду апеляційної інстанції та передана судді-доповідачу.

16 липня 2015 року, на виконання вимог ухвали судді апеляційного суду від 26 червня 2015 року, якою потерпілій поновлений строк на апеляційне оскарження вироку суду, проте її апеляційну скаргу було залишено без руху, останньою подана апеляційна скарга із усунутими недоліками.

Перевіривши апеляційну скаргу потерпілої, вважаю, що вона за формою і змістом відповідає вимогам ст. 396 КПК України, подана на судове рішення, яке підлягає оскарженню в апеляційному порядку, особою, яка має на це право.

Перешкоди для відкриття провадження за апеляційною скаргою, у тому числі підстави для повернення апеляційної скарги або відмови у відкритті провадження відсутні.

За таких обставин апеляційне провадження підлягає відкриттю.

Керуючись ст. ст. ст. 396, 398, 401 КПК України, суддя-доповідач, -

П О С Т А Н О В И В:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_3 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року, щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 222, ч. 2 ст. 222, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366 КК України.

Надіслати копії ухвали про відкриття апеляційного провадження учасникам судового провадження разом з копіями апеляційної скарги, інформацією про їхні права та обов`язки.

Встановити до 23 липня 2015 року строк, протягом якого учасники судового провадження можуть подати до суду апеляційної інстанції в письмовій формі заперечення на подану апеляційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва -
доповідач по справі ОСОБА_2