Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 11 -490/2010 р. Головуючий у І інстанції - Подалюка О.Ф..
Доповідач - Демченко О.В.
УХВАЛА Іменем України

12 серпня 2010 р. Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Демченка О.В.

суддів ОСОБА_1 ОСОБА_2

з участю прокурора - Артеменка О.С

захисника ОСОБА_3

засудженого -ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 та засудженого ОСОБА_4 на вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20 квітня 2010 року,-

встановив:

Вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20 квітня 2010

року

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, з

неповною середньою освітою, не працюючий, не одружений, в силу ст. 89 КК України не судимий, мешканець м. Чернігова вул.

Богунського-38/13,

засуджений: за ч. 1 ст. 115 КК України до дев'яти років позбавлення волі. З засудженого стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_5 OJL 50000 грн* на відшкодування моральної шкоди та судових витрат 468 грн. 78 коп.

ОСОБА_4 визнаний судом винним і засуджений за те, що 3 жовтня 2009 року приблизно о 1 годині ночі він перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за місцем свого мешкання в ІНФОРМАЦІЯ_3, під час сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою убивства, наніс два удари ножем в область грудної клітки та лівого стегна ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4, завдавши їй колото-різані ушкодження лівої половини грудної клітини та колото-різане поранення лівої сідниці, після чого наніс удари руками в область тулубу та живота заподіявши тяжких тілесних ушкоджень від яких вона того ж дня померла в Чернігівській міській лікарні № 2.

В апеляції на вирок суду захисник ОСОБА_3 поставив питання про скасування вироку і повернення справи на додаткове розслідування» Апеляція мотивована тим, що на думку її автора, органи досудового слідства неправильно кваліфікували дії винної особи. ЦІ дії повинні були кваліфіковані як умисні тяжкі тілесні ушкодження.

Автор апеляції вважає, що наявні в справі докази не підтверджують вини його підзахисного в заподіянні тілесних ушкоджень потерпілій внаслідок того, що містять в собі суттєві суперечності. Так, показання засудженого ОСОБА_4 щодо механізму заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 не відповідають висновкам судово-медичної експертизи. Судово-медичні дослідження не дали відповіді на питання: протягом якого часу з моменту отримання тілесних ушкоджень потерпіла могла жити і чи є цей час достатнім для кваліфікації дій засудженого за ст. 115 КК України. Оскільки ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 вивели ОСОБА_6 до ліфту живою, зазначене, на думку автора апеляції і свідчить про відсутність умислу ОСОБА_4 на скоєння умисного убивства потерпілої.

Засуджений ОСОБА_4 в своїй апеляції на вирок суду також поставив питання про скасування його і повернення справи на додаткове розслідування. Апеляція мотивована тим, що докази обвинувачення не підтверджують вини ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому злочину і є суперечливими. А його особисті зізнання отримані працівниками міліції з допомогою обману. Вказані обставини, на думку ОСОБА_4, є підставами для скасування вироку і повернення кримінальної справи на додаткове розслідування.

Вислухавши в судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3, які просили задовольнити їхні апеляції з наведених в них підстав, прокурора, який вважав апеляції безпідставними і просив відмовити в їхньому задоволенні, апеляційний суд дійшов висновку, що обидві апеляції не підлягають задоволенню, таке рішення апеляційний суд ґрунтує наступним.

Винність ОСОБА_4 в скоєнні злочину, за який його засуджено, в повному обсязі підтверджена комплексом доказів, ретельно досліджених судом, яким суд дав вірної правової оцінки.

Так, при допиті в якості підозрюваного 3 жовтня 2009 року ОСОБА_4, показав, що 2 жовтня 2009 року в вечірній час на вулиці Богунєького в м. Чернігові разом зі своїм приятелем ОСОБА_8 зустрів

незнайому жінку, яку привів до себе в квартиру № 13 буд. 38 по вул. Богунського. Там вони розпивали спиртні напої. Через деякий час ОСОБА_4 хотів виставити цю жінку зі своєї квартири, однак вона йти не хотіла і він тягав її за волосся, вирвавши при цьому волосся з голови потерпілої і потім, розсердившись на неї, взяв на кухні ніж, яким наніс їй удари ножем в верхню частину тулуба. Потім вони разом з ОСОБА_7 взяли жінку, поставили її в кабіну ліфта і відправили її вниз. (т. і ах. 163-164).

Ці показання ОСОБА_4 давав в присутності свого захисника, що унеможливлювало незаконні дії працівників міліції на нього під час слідчої

дії.

Крім того, в ході відтворення обстановки та обставин події, проведеної З жовтня 2009 року, ОСОБА_4 упевнено і послідовно показав в деталях спосіб скоєння ним злочину умисного убивства, (т.1 а.с. 167-181), Ця слідча дія також проводилась з участю захисника і понятих, що робило неможливим будь-який незаконний тиск на ОСОБА_4 з боку працівників міліції.

Повністю визнавав ОСОБА_4 свою вину в скоєнні умисного убивства потерпілої ОСОБА_6 при обиранні йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту в Деснянському районному суді м. Чернігова.

Ці його зізнання в скоєнні злочину об'єктивно підтверджені іншими доказами справи.

Так, свідок ОСОБА_8 на досудовлму слідстві і в суді першої інстанції показав, що 3 жовтня 2009 року розпивав спиртні напої разом з засудженим, ночував у нього вдома. Там же ночувала і потерпіла. Вночі його розбудив ОСОБА_4 попросив вивести потерпілу з квартири. В цей час вона вже була в крові. Удвох вони поміси и поранену потерпілу до кабіни ліфта і відправили ліфт вниз.

Свої показання ОСОБА_7 підтвердив на очній ставці з ОСОБА_4 (т.1 а.с. 196-197). Останній при цьому погодився з показаннями ОСОБА_9.

Виходячи з того, що в момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 в коридорі, де це відбувалось, знаходились тільки троє осіб господар квартири, потерпіла ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7, непричетність якого до злочину підтверджена ОСОБА_4, останній і є тією особою, що скоїла убивство ОСОБА_6

Показання ОСОБА_4 до того, яким способом він позбувся присутності в своїй квартирі ОСОБА_6 об'єктивно підтверджені показаннями свідка Биченка ЮЛ, який знайшов ОСОБА_6 оголеною, з ознаками поранення в кабіні ліфта першому поверсі будинку 38 по вул. Богунського в м. Чернігові.

Під час огляду квартири по вул. Богунського, де проживав ОСОБА_4, було виявлено два ножа, пучок волосся, дві сорочки та зафіксовано в квартирі плями бурого кольору, схожі на кров (т.1а.с. 23-24).

З висновку судово-медичної експертизи речових доказів № 268 від 25 листопада 2009 року вбачається на двох сорочках, вилучених з квартири засудженого, знайдено сліди крові, яка може походити від ОСОБА_6 (а.с. 139-143).

З висновку комплексної експертизи № 511/968 від 19 листопада 2009 р. видно, що на поверхні кухонного ножа, вилученого з квартири ОСОБА_4 знайдено сліди крові, яка може походити від загиблої ОСОБА_6 ( т.1 а.с. 106-109).

З висновку судово-медичної експертизи № 235 від 21 жовтня 2009 року видно, що волосся, знайдене при огляді місця події - квартири засудженого ОСОБА_4, могло походити від ОСОБА_6 (т.1 а.с. 67-72)

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 251 від 4 листопада 2009 року, в піднігтьовому вмісті обох рук загиблої ОСОБА_6 виявлено сліди крові, яка могла походити від ОСОБА_4 Зазначене свідчить про певну тривалість злочинних дій ОСОБА_4 та опір, який чинила потерпіла, (т.1 а.с. 114-116).

З висновку судово-медичної експертизи трупу № 1092 від 9 листопада 2009 року видно, що ОСОБА_6 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: синці лівого плеча, лівого передпліччя, садна правого передпліччя, обличчя, лівої молочної залози, які утворились від дії тупих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Крім того, їй же було заподіяно закриту травму живота, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень і могла бути заподіяна тупими предметами. ОСОБА_6 було заподіяно два поранення: в область грудної клітини та в область сідниці, обидва -колюче-ріжучим предметом тину ножа. Смерть ОСОБА_6 настала від масивної крововтрати, викликаної колото-різаними ушкодженнями та закритої травми живота. У висновку експерта також зазначено напрямок раневих каналів (т. 1 а.с. 56-62).

Визначений експертом напрямок раневого каналу в області грудної клітини потерпілої: спереду-назад, зверху-вниз, справа-наліво співпадає з показаннями ОСОБА_4, даними ним під час відтворення обстановки та обставин події 3 жовтня 2009 року. Взаємне розташування ОСОБА_4 і ОСОБА_6 під час Цієї слідчої дії та напрямок руху ножа повністю відповідають висновку судово-медичного експерта щодо напрямку раневого каналу, (т.1 а.с. 175).

З додаткового висновку судово-медичної експертизи № 32 від 27 листопада 2009 року вбачається, що поранення ОСОБА_6 могли бути заподіяні їй кухонним ножем, вилученим в квартирі ОСОБА_4 (т.1 а. с. 147- 152).

Таким чином, усі наведені у вироку місцевого суду докази беззаперечно свідчать про винність ОСОБА_4 в скоєнні умисного убивства ОСОБА_6

Про спрямованість умислу засудженого на позбавлення ОСОБА_6 життя свідчить локалізація тілесних ушкоджень, зокрема заподіяння небезпечних для життя тілесних ушкоджень у життєво важливі органи: черевну порожнину та грудну клітину.

Та обставина, що ОСОБА_4 при проведенні з ним відтворення обстановки і обставин події не згадав і не показав заподіяння ним поранення ОСОБА_6 в область лівого стегна, не є доказом його невинуватості.

Свій злочин він скоїв в стані алкогольного сп'яніння, працівникам міліції показував, що об'єктивно міг запам'ятати. Крім того, він свідомо замовчував заподіяння ним частини тілесних ушкоджень потерпілій. Тому і висновок судово-медичної експертизи про те, що увесь комплекс тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 не міг утворитися за обставин, вказаних ОСОБА_4 при його допиті, не свідчить на користь засудженого.

Відсутність слідів пальців рук засудженого на знарядді зброї теж ніяким чином не свідчить про його невинуватість, оскільки вона підтверджена наявністю інших доказів, досліджених судом.

З висновків судово-психіатричної експертизи № 644 від 23 листопада 2009 року, у ОСОБА_4 не виявлено будь-яких ознак душевної хвороби (т. 1 а.с. 125)

Апеляційний суд вважає, що органи досудового слідства і суд вірно кваліфікували дії ОСОБА_4 як умисне убивство. В даному випадку з урахуванням направленості дій ОСОБА_4, знаряддя злочину, його умисел був направлений на позбавлення життя потерпілої.

У відповідності до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 7 лютого 2003 року, Про судову практику в справах про злочини про життя і здоров'я особи, якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

Потерпіла ОСОБА_6 померла в лікарні через незначний проміжок часу після отримання тілесних ушкоджень, тому дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України. Призначення судово-медичної експертизи для вирішення питання про те, скільки часу могла жила потерпіла після поранення є недоцільним, оскільки час її смерті зафіксований в медичних документах.

Під час судового розгляду справи, місцевим судом було дано доручення органам прокуратури провести перевірку дій працівників міліції у зв'язку з заявою ОСОБА_4 про незаконні методи ведення слідства. Така перевірка була проведена і постановою прокуратури м. Чернігова від 12 березня 2010 року в порушенні кримінальної справи було відмовлено.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення обох апеляцій» Вирок місцевого суду відносно ОСОБА_4 є законним і обґрунтованим. Покарання йому призначене у відповідності до ст. 65 КК України з урахуванням тяжкості злочину та даних про особу за судженого і розмір покарання є наближений до мінімального, передбаченого законом за даний злочин.

Місцевий суд правильно розв'язав цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 Оскільки цей потерпілий втратив близьку людину унаслідок злочину, то він переніс тяжкі моральні страждання, а його життя після такої втрати однозначно погіршилось. Підтвердженням цьому є досліджені судом докази кримінальної справи. У зв'язку з цим, розмір відшкодування йому моральної шкоди в сумі 50000 грн. не є завеликим.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону при розслідуванні справи та її розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо засудженого судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 379 КІЖ України, апеляційний суд, -

ухвалив :

Апеляцією захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 та засудженого ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20 квітня 2010 року відносно ОСОБА_4 - без змін.

Судді:

ОСОБА_1

ОСОБА_11

ОСОБА_12