Справа № 1-257/11
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"14" листопада 2011 р. Суддя Полтавського районного суду Полтавської області Шелудяков Л.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 від 18 лютого 2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.126 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся зі скаргою від 18 лютого 2011 року в порядку ч. 1 ст. 27, ст. ст. 97, 98 КПК України про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.126 КК України, який публічно принизив його честь і гідність, завдав фізичного болю і страждань.

Згідно ч. 1 ст. 27 КПК України справи про злочини, в тому числі передбачені ст.125, ч.1 ст.126, ст. 356 КК України щодо дій, якими заподіяно шкоду правам та інтересам окремих громадян, порушуються не інакше як за скаргою потерпілого, якому і належить в такому разі право підтримувати обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 251 КПК України скарга потерпілого повинна відповідати вимогам, які цим Кодексом встановлені щодо обвинувального висновку (ст. ст. 223, 224 КПК України), а саме скарга має складатися з описової та резолютивної частини, в описовій частині зазначаються обставини справи як їх вважає встановленими потерпілий, місце, час, способи, мотиви і наслідки злочину, вчиненого обвинуваченим, а також докази, якими на думку потерпілого, підтверджують вчинення злочину, в резолютивній частині наводиться відомості про особу обвинуваченого, коротко викладаються суть обвинувачення із зазначенням статті (частини, пункту статті) Кримінального кодексу, яка передбачає відповідальність за даний злочин, та прохання про порушення кримінальної справи і притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення цього злочину. Скарга підписується потерпілим, до якої додаються список осіб, які підлягають виклику в судове засідання, з зазначенням їх адреси, вказівка на наявність речових доказів, чи заявлявся цивільний позов, додаються копії скарги для вручення обвинуваченому, тощо.

Суд, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали приходить до висновку, що скаргу слід залишити без розгляду, так як вона не відповідає вимогам ст. 223 КПК України.

Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_1 в її резолютивній частині не зазначено місце вчинення злочину проти нього, а зазначений в описовій частини скарги населений пункт с.Вакуленці в Полтавському районі Полтавської області не значиться. Маються протиріччя щодо місця вчинення злочину в описовій частині скарги, де скаржник вказує на вчинення протиправних дій відносно нього як в с.Вакуленці, так і в м.Кременчуці. Не викладено суть обвинувачення за ч.1 ст.126 КК України. До матеріалів скарги не надано документи, що характеризують особу ОСОБА_2

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст.223, 251 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 від 18 лютого 2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.126 КК України залишити без розгляду та повернути ОСОБА_1.

Розяснити скаржнику, що він, усунувши зазначені в постанові недоліки, вправі звернутися до суду з повторною скаргою, якщо вимоги полягають саме у притягнені особи до кримінальної відповідальності, тому що відшкодувати матеріальну і моральну шкоду громадянин може і в порядку цивільного судочинства.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_3