АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/2142/14-кГоловуючий у 1-й інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/112/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.345 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

при секретарі - ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Кременецького району ОСОБА_9 на вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 05 січня 2015 року.

Цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , громадянку України, з середньою освітою, одружену, пенсіонерку, не судиму у силу ст.89 КК України, -

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, і призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 роки.

Згідно до п.п. 2-4 ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_6 покладено відповідні обов`язки.

За вироком суду, 15 липня 2014 року приблизно о 16 год. слідчий СВ Кременецького РВ УМВС України в Тернопільській області лейтенант міліції ОСОБА_10 , перебуваючи у форменому одязі, дільничний інспектор міліції СДІМ Кременецького РВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_11 , перебуваючи у форменому одязі, а також за дорученням оперуповноважений сектору карного розшуку Кременецького РВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_12 , перебуваючи у цивільному одязі, за участю двох понятих ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , здійснюючи свої службові повноваження, прибули на земельну ділянку, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_15 , що в с. Старий Тараж Кременецького району з метою виконання ухвали слідчого судді Кременецького районного суду про проведення огляду вищезазначеної земельної ділянки, для виявлення та вилучення наркотичних засобів (снотворного маку).

Перебуваючи на земельній ділянці, слідчим СВ Кременецького РВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_10 було зачитано ОСОБА_15 ухвалу Кременецького районного суду про дозвіл на проведення огляду земельної ділянки, і останній поставив свій підпис про ознайомлення на одному із примірників ухвали. В цей час, знаходячись на земельній ділянці ОСОБА_6 , дружина ОСОБА_15 , почала нецензурно виражатись до працівників міліції та виривати виявлений посів снотворного маку.

Після цього, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на вчинення насильства щодо працівника правоохоронного органу під час виконання ним покладених на нього обов`язків.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 підійшла до оперуповноваженого сектору карного розшуку Кременецького РВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_12 , який в той час виконував свої службові обов`язки та намагався зупинити протиправні дії ОСОБА_6 , і умисно вкусила його за зап`ястя правої руки.

В результаті своїх умисних дій, ОСОБА_6 спричинила потерпілому ОСОБА_12 легкі тілесні ушкодження.

У апеляційній скарзі прокурор прокуратури Кременецького району ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій, просить даний вирок скасувати, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (п.2 ст.413 КПК України), і ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винною за ч.2 ст.345 КК України та призначити їй покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На її думку, звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, суд залишив поза увагою позицію потерпілого про призначення обвинуваченій покарання у виді 2 років позбавлення волі, а також те, що остання вчинила кримінальне правопорушення середньої тяжкості, яке пов`язане з посяганням на здоров`я працівника правоохоронного органу, своєї вини не визнала та раніше притягувалась до кримінальної відповідальності.

Окрім цього, вважає, що звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням не сприятиме виховній ролі покарання та перевихованню, оскільки призведе до хибного уявлення про вседозволеність і безкарність як у обвинуваченої, так і у інших громадян.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду, міркування прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і, з викладених у ній підстав, просить вказаний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винною за ч.2 ст.345 КК України і призначити їй покарання у виді 2 років позбавлення волі, думку обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити рішення суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, і правильність кваліфікації її дій ніким не оспорюється, а тому, згідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, судом апеляційної інстанції не перевіряється.

При цьому, колегія суддів вважає, що при призначенні ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України та визначив таке з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винної, і обставин, що пом`якшують покарання.

Зокрема, судом першої інстанції взято до уваги те, що ОСОБА_6 визнана винною у скоєнні злочину середньої тяжкості, суспільну небезпечність останнього, спосіб та механізм його вчинення, наслідки що настали.

Як стверджується матеріалами провадження, вину у вчиненні злочину ОСОБА_6 не визнала навіть під тиском зібраних доказів, даних виявлення жалю та спроби виправити ситуацію у провадженні не встановлено. Достатніх заходів для досягнення порозуміння з потерпілим ОСОБА_12 обвинувачена не вживала.

За таких обставин, приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_6 злочину, спосіб та механізм його скоєння, наслідки що настали, колегія суддів приходить до висновку, що обране обвинуваченій покарання за ч.2 ст.345 КК України у виді позбавлення волі ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до змісту ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини провадження, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної та прийняв до уваги обставини, що пом`якшують покарання наявність постійного місця проживання у обвинуваченої, яка позитивно характеризується за ним, те, що вона пенсіонер, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і обґрунтовано дійшов до переконання про можливість звільнення ОСОБА_6 на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй обмеження, передбачені ст.76 КК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність (п.2 ст.413 КПК України), на думку колегії суддів не заслуговують на увагу.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що призначена ОСОБА_6 міра покарання є законною, необхідною та достатньою для її виправлення і попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень, як це передбачено ст.65 КК України.

Рішення суду першої інстанції належним чином мотивовано, не суперечить вимогам кримінального закону і відповідає меті покарання. Це покарання матиме й превентивне значення як для обвинуваченої, так і для інших осіб.

Істотних порушень кримінального процесуального закону або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Кременецького району ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 05 січня 2015 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Судді:
(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2