Справа № 761/3378/15-к
Провадження №1-кп/761/397/2015
В И Р О К
іменем України
13 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000545 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баган, Новосибірської область, Російської Федерації, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.м.т. Павлиш, Онуфріївського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:
19 січня 2015 року, у нічний час, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , знаходячись на перехресті вулиць Академіка Щусєва та Олени Теліги в м. Києві, вступили у злочинну змову на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, 19 січня 2015 року, приблизно о 00 годині ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , знаходячись на перехресті вулиць Дорогожицька та Тимофія Шамрила в м. Києві, звернули свою увагу на раніше невідомого ОСОБА_7 , який переходив пішохідний перехід та тримав в руці свою спортивну сумку. Вважаючи, що в середині вказаної сумки можуть знаходитьсь гроші чи інші цінні речі, у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 , поєднаному із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розробили злочинний план, який полягав у тому, що вони мали прослідкувати за ОСОБА_7 доки він зайде в безлюдне місце, після чого ОСОБА_5 мав застосувати до нього насильство, а саме нанести декілька ударів, щоб дезорієнтувати останнього, а ОСОБА_4 , в цей час мав вихопити з його рук спортивну сумку, після чого вони мали втекти та розпорядитьсь викраденим на власний розсуд.

Так, продовжуючи реалізацію свого умислу, діючи відповідно до умов розробленого злочинного плану, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 продовжували рух за ОСОБА_7 , який зайшов на територію парку «Сирецький», що за адресою: м. Київ, вулиця Тимофія Шамрила, 2. Впевнившись, що в парку більше крім них нікого немає, вже 20 січня 2015 року, приблизно о 00 години 20 хвилин, ОСОБА_5 підбіг до ОСОБА_7 ззаду, та нанісши йому декілька ударів ногами, збив його з ніг, після чого продовжив його бити. В цей же час ОСОБА_4 , діючи у групі з ОСОБА_5 , також підбіг до ОСОБА_7 та вирвав з його рук, тим самим відкрито викрав, спортивну сумку фірми «Адідас», вартістю 120 гривень, в якій знаходились:

книга, 6-й том збірки творів ОСОБА_8 , вартістю 50 гривень;

карта м. Києва, вартістю 30 гривень;

книга «правила дорожнього руху», вартістю 85 гривень;

технічна книга автомобіля марки «ЗАЗ», яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє;

технічна книга по експлуатації сигналізації фірми «Шериф», яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє;

особисті роздруківки з технічною документацією на комплектуючі для автомобіля, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють;

олівець, вартістю 2 гривні;

пуста пластикова пляшка з-під води «Моршинська», об`ємом 1,5 л, яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє;

пачка з насінням ТМ «Сємки», вартістю 8 гривень,

а всього на загальну суму 300 гривень.

В цей час їх злочинні дії були помічені випадковими перехожими, які затримали ОСОБА_5 , а ОСОБА_4 разом з викраденим майном вдалося втекти і він мав реальну можливість розпорядитись ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду надав показання, що дійсно 19 січня 2015 року, у нічний час, він разом з ОСОБА_5 , знаходячись на перехресті вулиць Дорогожицька та Тимофія Шамрила в м. Києві, побачили раніше невідомого чоловіка, який тримав в руці свою спортивну сумку. Вважаючи, що в середині вказаної сумки можуть знаходитьсь гроші чи інші цінні речі, вони домовились викрасти зазначену сумку потерпілого. Так, вони мали прослідкувати за ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_5 мав нанести декілька ударів потерпілому, а він в цей час мав вихопити з його рук спортивну сумку. Вони послідкували за ОСОБА_7 , який зайшов на територію парку «Сирецький», де ОСОБА_5 підбіг до ОСОБА_7 ззаду, та нанісши йому декілька ударів ногами, збив його з ніг. В цей же час він також підбіг до ОСОБА_7 та вирвав з його рук спортивну сумку, після чого з місця вчинення злочину втік.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду надав показання, що 19 січня 2015 року, у нічний час, він разом з ОСОБА_4 , знаходячись на перехресті вулиць Дорогожицька та Тимофія Шамрила в м. Києві, побачили раніше невідомого чоловіка, який тримав в руці свою спортивну сумку та вони домовились викрасти зазначену сумку потерпілого. Так, вони мали прослідкувати за ОСОБА_7 доки він зайде в безлюдне місце, після чого він мав нанести декілька ударів потерпілому, а ОСОБА_4 в цей час мав вихопити з його рук спортивну сумку, після чого вони мали втекти та розпорядитьсь викраденим на власний розсуд. Вони послідкували за ОСОБА_7 , який зайшов на територію парку «Сирецький», де він підбіг до ОСОБА_7 ззаду, та нанісши йому декілька ударів ногами, збив його з ніг, після чого продовжив його бити. В цей же час ОСОБА_4 вирвав з рук потерпілого спортивну сумку, після чого ОСОБА_4 втік, а його затримали на місці вчинення злочину.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Обираючи обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію злочину, дані про особу обвинуваченого.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, характеризується позитивно, неофіційно працює, потерпілий до обвинуваченого претензій не має, просить не позбавляти волі.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одружений, характеризується позитивно, неофіційно працює, потерпілий до обвинуваченого претензій не має, просить не позбавляти волі.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння кримінального правопорушення, особи обвинувачених, з врахуванням думки потерпілого, суд вважає що виправлення обвинувачених можливе без ізоляції її від суспільства, а необхідним і достатнім покаранням для виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням їх від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

Речові докази по справі, а саме спортивна сумка «Адідас», в якій знаходились книга, 6-й том збірки творів ОСОБА_8 , карта м. Києва, книга «правила дорожнього руху», технічна книга автомобіля марки «ЗАЗ», технічна книга по експлуатації сигналізації фірми «Шериф», особисті роздруківки з технічною документацією на комплектуючі для автомобіля, олівець, пуста пластикова пляшка з-під води «Моршинська», пачка з насінням ТМ «Сємки», що передані на зберігання потерпілому, слід вважати власністю потерпілого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, поклавши на нього обов`язки у відповідності до п.п. 2,3,4 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін домашній арешт.

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, поклавши на нього обов`язки у відповідності до п.п. 2,3,4 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін домашній арешт.

Речові докази по справі, а саме спортивна сумка «Адідас», в якій знаходились книга, 6-й том збірки творів ОСОБА_8 , карта м. Києва, книга «правила дорожнього руху», технічна книга автомобіля марки «ЗАЗ», технічна книга по експлуатації сигналізації фірми «Шериф», особисті роздруківки з технічною документацією на комплектуючі для автомобіля, олівець, пуста пластикова пляшка з-під води «Моршинська», пачка з насінням ТМ «Сємки», що передані на зберігання потерпілому, вважати власністю потерпілого ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя: