Справа № 173/1872/14-к
Номер провадження1-кп/173/17/2015
В И Р О К
іменем України

02 березня 2015 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніппропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, має малолітню доньку 2006 року народження, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

21 липня 2014 року близько 21.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до ОСОБА_6 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , щоб попросити в борг грошей. ОСОБА_6 відмовив ОСОБА_4 у проханні, посилаючись на те, що в нього відсутні гроші. Після цього, ОСОБА_4 , побачивши на шиї ОСОБА_6 золотий ланцюжок, внаслідок раптово виниклого умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, з метою подавлення волі потерпілого ОСОБА_6 , наніс один удар лобовою частиною голови в обличчя останнього, після чого ОСОБА_4 взяв з підвіконня садові ножиці, які знаходились поруч та із застосуванням погрози насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_6 за допомогою сили своїх рук зірвав золотий ланцюжок з шиї ОСОБА_6 та поклав його до кишені шортів, в які він був одягнутий, таким чином умисно з корисливих мотивів, відкрито викрав золотий ланцюжок вагою 2,73 г, що належав ОСОБА_6 , завдавши останньому матеріальну шкоду на суму 614 грн.

Далі, ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном та бажаючи його реалізувати, діючи з корисливих мотивів, із застосуванням погрози насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_6 , подавивши волю останнього, пройшов у спальню кімнату будинку, де зі столу взяв міні-духовку електричну марки "mini-oven" та вийшов з будинку на подвір`я домоволодіння, тим самим умисно, з корисливих мотивів, з погрозою застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_6 , подавивши волю останнього, заволодів вказаною духовкою, що належала ОСОБА_6 , завдавши останньому матеріальної шкоди на суму 1500 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засідання вину у вчиненому злочині визнав частково. Суду пояснив, що 21 липня 2014 року вечорі, близько 20 год. 30 хв. пішов до потерпілого ОСОБА_6 , щоб попросити гроші в борг. Дідусь відчинив двері, постояли порозмовляли, ОСОБА_7 сказав, що грошей зараз не має. Тоді попросив у дідуся пічку (духовку) на 1-2 дні, він спочатку погодився, але потім передумав її давати. Не дивлячись на це, взяв духовку та вийшов з нею у двір. Там його побачила сусідка. Він залишив духовку на столі у дворі та пішов до дому. Потім до нього приїхала міліція, казали про якийсь ланцюжок, якого він не брав. Дідуся не чіпав та не погрожував, лише взяв духовку. Коли він уходив від потерпілого, ніякої крові у потерпілого не було. На подвір`я потрапив, перелізши через паркан, оскільки на хвіртці поганий замок. Раніше був знайомий з потерпілим, вони спілкувалися, оскільки хотів купити у ОСОБА_7 будинок. В той день випив пива, коли йшов з електрички. Визнає себе винним лише в частині того, що забрав без дозволу потерпілого духовку, в іншій частині пред`явлене обвинувачення не визнав.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненому злочині підтверджується доказами, які були досліджені безпосередньо в судовому засіданні.

Так свідок ОСОБА_8 суду показала, що влітку 2014 року, близько 21 год. вона поверталася із дитиною додому. Проходили повз будинок ОСОБА_7 і побачила, що відчинилися двері в будинку. З будинку вийшов обвинувачений, в руках в нього була якась коробка. За ним відразу вийшов потерпілий та включив на подвір`ї світло. В дідуся було розбите обличчя, була кров на обличчі. Потерпілий попросив, щоб вона покликала свого чоловіка. Дідусь розповів, що ОСОБА_9 забрав в нього ланцюжок та вдарив. Вона сказала ОСОБА_9 , щоб він виходив з двору так як заходив, тоді він переліз через паркан та пішов в напрямку до свого будинку. Коробку ОСОБА_9 лишив на столі у дворі потерпілого.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що вона є донькою потерпілого, який помер. Вони вирішили продати будинок. ОСОБА_9 приходив до батька як покупець будинку. Батько розповів, що ОСОБА_9 переліз до нього через паркан, оскільки хвіртка була зачинена. ОСОБА_9 був дуже п`яним, падав та зачіпався. ОСОБА_9 прийшов, щоб забрати гроші у батька, оскільки раніше вже забирав у нього гроші. Батько розповів, що ОСОБА_9 погрожував йому садовими ножицями. Також їй відомо, що обвинувачений забрав золотий ланцюжок та духовку, яку батько нещодавно купив. Обвинувачений вдарив батька в обличчя. Вся сорочка у батька була в крові. ОСОБА_9 забрав ланцюжок та духовку, але його побачила сусідка і він лишив духовку на подвір`ї, а ланцюжок забрав із собою. Вона приїхала того ж дня, коли їй зателефонував батько, але ОСОБА_9 вже не було. Батько пояснював, що після того як ОСОБА_9 його вдарив, він боявся, що він на цьому на зупиниться та вдарить його ще, щоб забрати його майно.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що він був понятим під час слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_9 . В будинку потерпілого ОСОБА_9 показав та розказав, де він забрав духовку, куди потім пішов. Також він розповів, як потрапив на територію домоволодіння через паркан. Казав, що потерпілий сам відчинив йому двері. Підтвердив, що вдарив потерпілого в обличчя та забрав ланцюжок. Також ОСОБА_9 розповів, що був в той день п`яним. Все ОСОБА_9 показував та розповідав добровільно. Ніяких тілесних ушкоджень на ньому не було.

Таким чином, показаннями свідків підтверджується час та місце вчинення злочину, дії обвинуваченого, а саме нанесення удару потерпілому в обличчя та застосування погроз застосування насильства, які потерпілий сприймав реально, з метою відкритого викраденням майна потерпілого. Підстав оговорювати свідками обвинуваченого не встановлено, оскільки всі вони з обвинуваченим раніше не були знайомі, неприязних відносин з ним не мають.

Окрім показань свідків, вина обвинуваченого підтверджується належними та допустимими письмовими доказами:

· протоколом огляду місця події від 22 липня 2014 року, згідно з яким слідчим в присутності двох понятих було оглянуто територію домоволодіння по АДРЕСА_2 та встановлено, що в кухні на підлозі знаходились садові ножиці та на столі міні-духовка білого кольору, на якій виявлено та вилучено 2 сліди пальців рук (а.к.п.82-83);
· протоколом пред`явлення особи для впізнання від 22 липня 2014 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_6 в присутності понятих впізнав ОСОБА_4 як особу, яка 21 липня 2014 року знаходилась в нього в будинку (а.к.п.88-90);
· протоколом слідчого експерименту від 22 липня 2014 року, згідно з яким ОСОБА_4 в присутності двох понятих показав та розповів, де і як він вчинив злочин, а саме вказав на буд. АДРЕСА_2 , де 21 липня 2014 року близько 21.00 год. він перестрибнув через паркан домоволодіння і підійшов до дверей будинку. Двері йому відчинив ОСОБА_7 і вони разом зайшли до веранди будинку. ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_7 гроші, але той відмовив. Після чого ОСОБА_9 наніс один удар в обличчя ОСОБА_7 та почав зрізати садовими ножицями ланцюжок з шиї потерпілого. Потім зірвав ланцюжок руками і пішов до спальної кімнати, де побачив міні-духовку, яку він також забрав та вийшов з нею на подвір`я. Там поставив духовку на стіл та його побачила сусідка потерпілого. Він залишив духовку на столі, а сам перестрибнув через паркан та пішов в напрямку до свого будинку (а.к.п.91-95);
· висновком експерта № 03/01-50 від 30 липня 2014 року, згідно з яким один зі слід від пальців рук, вилучений під час огляду місця події 22 липня 2014 року в буд. АДРЕСА_2 , залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_4 (а.к.п.97-104)
· експертним висновком про вартість викраденого майна: вартість духовки електричної mini-oven становить 1500 грн., ланцюжка з золота 585 проби, вагою 2,73 г,довжиною 50 см 614 грн. Всього 2114 грн. (а.к.п.105);
· постановою про залучення речових доказів від 1 серпня 2014 року, якою садові ножиці та духовка mini-oven, які були виявлені та вилучені під час огляду місця події 22 липня 2014 року визнані речовими доказами та передані на зберігання до камери схову Верхньодніпровського РВ (а.к.п.106);
Оцінюючи докази, суд не приймає до уваги речовий доказ, досліджений в судовому засіданні, а саме чоловічу футболку з плямами РБК та вважає даний доказ недопустимим, оскільки згідно з постановою про залучення речових доказів дану футболку було вилучено під час огляду місця події 22 липня 2014 року, проте згідно з самим протоколом огляду місця події від 22 липня 2014 року дану чоловічу футболку під час огляду місця події не виявляли та не вилучали, отже у відповідності до ст. 86 КПК України даний речовий доказ отриманий не у порядку встановленому КПК України, а тому не може бути використаний при прийнятті рішення.

Оцінюючи висновок експерта № 72-Е від 4 серпня 2014 року, згідно з яким на час проведення експертизи у ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено, суд приходить до висновку, що такий доказ не спростовує висновків суду про нанесення обвинуваченим потерпілому удару в обличчя, яке є насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, оскільки такі обставини підтверджуються іншими належними та допустими доказами, зокрема показаннями свідків.

Невизнання вини обвинуваченим суд розцінює як обраний ним спосіб захисту. При цьому під час судового розгляду кримінального провадження не знайшли свого підтвердження доводи обвинуваченого про застосування до нього фізичного та/або психологічного насильства з боку працівників міліції, що підтверджується повідомленням Дніпропетровського слідчого ізолятора від 19 грудня 2014 року, згідно з якою ОСОБА_4 прибув до Дніпропетровського СІЗО 24 липня 2014 року та прибутті скарг на стан здоров`я не виказував, тілесних ушкоджень не виявлено (а.к.п.75), відповіддю начальника Верхньодніпровського РВ від 13 січня 2015 року про відсутність порушень з боку працівників Верхньодніпровського РВ; тілесні ушкодження ОСОБА_4 отримав з власної необережності за місцем мешкання (а.к.п.76), відповіддю начальника Дніпродзержинського МУ від 28 січня 2015 року про виявлення у затриманого тілесних ушкоджень у вигляді гематоми на лівому голіностопному суглобі, садно на правому ліктьовому суглобі, гематома лівого уха, які він отримав 19 липня 2014 року приблизно о 17.00 год. з власної необережності в своєму будинку по АДРЕСА_1 (а.с.126-134) та повідомленням прокурора Верхньодніпровського району від 27 січня 2015 року про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за наслідками розгляду заяви ОСОБА_4 (а.к.п.140-141). Невнесення відомостей про злочин до ЄРДР ОСОБА_4 у встановленому законом порядку не оскаржував.

Також суд відхиляє доводи захисника про те, що не доведено наявність у потерпілого золотого ланцюжка, а від відкритого викрадення духовки обвинувачений фактично відмовився, залишивши її на подвір`ї потерпілого, хоча ніхто йому не перешкоджав у викрадені даного майна з огляду на наступне.

Суд вважає доведеною обставину відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , в тому числі золотого ланцюжка, наявність якого у потерпілого підтверджується показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та протоколом слідчого експерименту. Також суд вважає доведеною ту, обставину, що ОСОБА_4 вилучив викрадене майно, в тому числі електричну духовку і мав реальну можливість розпорядитися викраденим майном, оскільки вийшов з ним у двір, а тому даний злочин, на думку суду, є закінченим.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 Кримінального кодексу України належить до тяжких злочинів, дані про його особу, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.к.п. 109, 110), має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо (а.к.п 112), неодружений, зі слів обвинуваченого має малолітню дитину, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання суд визнає вчинення злочину відносно особи похилого віку та у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу ОСОБА_4 суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про долю речових доказів, а саме ножиць садових, футболки чоловічої зі слідами РБК та духовки електричної mini-oven, які було передано на зберігання до камери схову Верхньодніпровського РВ, підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про розподіл процесуальних витрати на залучення експерта в сумі 245 грн. 70 коп. (а.к.п. 96) підлягає вирішенню в порядку ст. 124 КПК України.

Вирішуючи питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки більш м`який запобіжний захід, на думку суду не забезпечить уникнення ризику переховування обвинуваченого з метою уникнення відбування призначеного судом покарання та вчинення ним інших злочинів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 65, 66, 67 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 124, 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України у строк призначеного покарання зарахувати строк тримання під вартою ОСОБА_4 під час досудового розслідування та рахувати строк з момену фактичного затримання, а саме з 22 липня 2014 року.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 понесені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 245 грн. 70 коп. в дохід держави.

Речові докази у справі, а саме садові ножиці та електричну духову mini-oven, які було передано на зберігання до камери схову речових доказів Верхньодніпровського РВ повернути законному володільцю; футболку чоловічу зі слідами РБК, яку було передано на зберігання до камери схову Верхньодніпровського РВ після набрання вироком суду законної сили знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1