АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1830/14 Справа № 204/6977/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Кодаки, Дніпропетровського району, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз:

20 травня 2009 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70, ст.71, ст.81 ч.4 КК України остаточно призначено чотири роки позбавлення волі. Звільнений 14 лютого 2013 року по відбуттю строку покарання.

засуджений за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на три роки, за ч.2 ст.263 КК України до позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки.

За апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2014 року.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

В апеляції обвинувачений ОСОБА_6 не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації скоєного вважає, вважає вирок суду незаконним через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості. Суд не взяв до уваги пом`якшуючі обставини, а саме стан здоров`я.

Просить вирок суду змінити, призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України та пом`якшити призначене покарання, або застосувати Закон України «Про амністію 2014 року».

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за те, що 23 грудня 2013 року приблизно о 09.00 год. прибув до квартири АДРЕСА_2 , звідки повторно викрав майно, що належить ОСОБА_8 на загальну суму 4717,50 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілій шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою діяльність, ОСОБА_6 24 січня 2014 року приблизно о 13.00 год. в урні для сміття, яка знаходиться біля буд. АДРЕСА_3 , побачив предмет який зовні схожий на нунчаки, підібрав, та став носити при собі по вулицям м. Дніпропетровська без передбаченого законом дозволу. Цього ж дня о 13.30 год. ОСОБА_6 був зупинений працівниками міліції за вживання алкогольних напоїв у громадському місці, після чого був проведений огляд його речей під час якого при ньому було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на нунчаки, який згідно з висновком експерта №66/03-16 від 04 лютого 2014 року, предмет вилучений у ОСОБА_6 , є контактною не клинковою холодною зброєю ударно-роздріблювальної дії, виготовлений саморобним способом за типом нунчаку, який ОСОБА_6 носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив вирок суду змінити, йому призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України, прокурора, який вважає, що ухвалу суду необхідно залишити без змін, а апеляцію обвинуваченого залишити без задоволення, вивчивши та проаналізувавши доводи, викладені в апеляції, співставивши їх з матеріалами справи, колегія суддів вважає вирок суду законним та обгрунтованим, а апеляцію обвинуваченого такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо винності ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, обґрунтовано наявними у справі доказами, що в апеляційному порядку не оскаржено. Фактичні обставини справи, юридична кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст.185, ч.2 ст.263 КК України також є правильними і ніким не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Колегією суддів перевірена обґрунтованість призначеного покарання ОСОБА_6 ..

У відповідності до ст.65 КК України при призначенні покарання, суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу засудженого, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання за скоєне, суд в повній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проте перебував на обліку в Дніпропетровському наркологічному диспансері з 2000 року по липень 2002 року з діагнозом «наркоманія», знятий з огляду за виїздом. Тому відповідний довід в апеляції обвинуваченого колегія суддів вважає безпідставним.

Обставинами, пом`якшуючими покарання є щире каяття, повне визнання вини.

Обставин, обтяжуючих покарання перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Таким чином, суду були відомі всі обставини справи, а відтак, покарання призначене ОСОБА_6 у вигляді трьох років позбавлення волі, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання з мотивів, зазначених в його апеляції, колегія суддів не вбачає.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про застосування до нього Закону України «Про амністію 2014 року» в зв`язку з хронічними захворюваннями ВІЧ, туберкуломою, гепатит «С», є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.г ст.1 Закону України «Про амністію 2014 року» від 08 квітня 2014 року звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими ...., відповідно до ст.12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнані хворими на активну форму туберкульозу, онкологічні захворювання та ін.

Оскільки ОСОБА_6 засуджений за умисний злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, який є тяжким, відповідно до ст.12 КК України, колегія суддів вважає за необхідне відмовити йому в задоволенні доводів про застосування п.г ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404,407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення су4дом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

---------------- --------------- ---------------

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3