Справа № 536/632/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці обвинувальний акт від 17 березня 2015 року у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 31 січня 2015 року за № 00000037 про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця і жителя

АДРЕСА_1 , українця, громадянина України

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця

і жителя АДРЕСА_2 ,

українця, громадянина України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачуються в крадіжці чужого майна, в незаконному заволодінні транспортним засобом повторно, в крадіжці чужого майна повторно з проникненням в приміщення, в крадіжці чужого майно повторно за попередньою змовою групою осіб та в зберіганні наркотичних засобів особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у крадіжці чужого майна повторно за попередньою змовою групою осіб.

В зв`язку з тим, що судове провадження по справі не завершене, продовжений строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 закінчуються, на розсуд сторін кримінального провадження винесено питання доцільності їх продовження.

Прокурор просив продовжити заходи забезпечення кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту посилаючись, що заявлені ризики, які були враховані при їх обранніпродовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив змінити його на домашній арешт, оскільки вважає себе невинним та переховуватися від правосуддя не має наміру.

Захисник ОСОБА_6 просив змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт, так як зменшилися заявлені ризики, які існували при його обранні.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та просили змінити його на особисте зобов`язання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду суд вважає, що обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обвинуваченого ОСОБА_5 домашній арешт належить продовжити на максимальний строк , враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 лютого 2010 року у справі «Гаркавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Отже, право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 , опинившись на волі, може перешкоджати встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він підозрюється і щодо яких є обґрунтована органами досудового розслідування підозра; мотиви, за яких вчинені дії, що ставляться йому у провину, а також його моральні якості та репутація, враховані при обранні запобіжного заходу, може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення.

Отже, за сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги дані про особу ОСОБА_4 вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі, запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, у тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку, попередити вчинення ним нових злочинів.

Крім цього судом не встановлено обставин, які б виключали застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу домашнього арешту який з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише його особі, а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується та такий, що виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, й ухиленню від суду та вчинення нового злочину.

Отже, суд вважає, що підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу - домашнього арешту, не відпали, а тому є необхідність у його збереженні із зазначенням визначених раніше обмежень.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 177, 178, 183, 197, 201, 205 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тримання під вартою продовжити на строк шістдесят днів, з 02 червня 2015 року по 03 серпня 2015 року включно і утримувати його у Полтавському слідчому ізоляторі № 23 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в Полтавській області.

Залишити ОСОБА_4 без змін визначений розмір застави у межах 40 мінімальних заробітних плат в сумі 48 720 (сорок вісім тисяч сімсот двадцять) грн., після внесення якої обвинувачений звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 домашній арешт залишити без змін та продовжити домашній арешт на строк до шістдесяти днів, з 02 червня 2015 року по 03 серпня 2015 року включно з раніше визначеними обмеженнями.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1