Справа
№1-316/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2007 року Лубенський
міськрайонний суд Полтавської області

В
складі: головуючої судді - Чередникової
B.C.

при
секретарі - Мирній
Т.Ф.

з
участю: прокурора - Мамедова
Р.І.

потерпілої
- ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Лубни кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уроженця
ст. Стародерев'янська
Краснодарського краю, мешканця
АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта середня-технічна, розлученого,
має на утриманні двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, 1990 року народження та сина ОСОБА_4, 1995 року народження, учасника ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС, не працюючого, раніше не судимого,

в скоєнні
злочину, передбаченого ст.
164 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. допустив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання дитини( аліментів).

Злочин скоєно
при таких обставинах.

Згідно
рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.12.1997 року
ОСОБА_1. зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку, але не менше 25%
мінімального розміру заробітку на дитину щомісячно, починаючи з 25.11.1997 року і до досягнення
дитиною повноліття.

З метою
ухилення від сплати аліментів ОСОБА_1.,
працюючи з березня 2000 року по вересень 2003 року у випадкових
людей, за усною домовленістю, за наперед обговорену плату та, отримуючи стабільний прибуток від сплати
аліментів ухилявся. Крім того, працюючи
з вересня 2004 року по теперішній час,
на Лубенському міському ринку вантажником та отримуючи гроші, являючись фізично здоровим та
працездатним, маючи професії водія, муляра офіційно ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості, як шукаючий роботу, не перебуває,
ніяких дій, направлених на
погашення заборгованості по сплаті аліментів не здійснював, ніякої іншої допомоги дитині не надавав, в добровільному порядку аліменти не
сплачував, в результаті чого станом на
01.08.2007 року виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3 на загальну суму 1856 грн. 70 коп. на протязі 11
місяців.

Підсудний
ОСОБА_1. вину свою визнав повністю і пояснив,
що був обізнаний, щодо сплати
аліментів на утримання неповнолітньої дитини і про наслідки ухилення від сплати
аліментів, був присутнім при розгляді
справи в суді. Він є здоровим,
працездатним, періодично
працював, але аліменти систематично не
сплачував із-за відсутності коштів і тяжкого матеріального стану В скоєному
злочині розкаюється, приступив до сплати
аліментів, сплативши стягувачці 900 грн.
Зважуючи, що покази підсудного є
щирими, суд вважає їх такими, що заслуговують на увагу.

Згідно ст.
299 КПК України, за згодою
учасників судового розгляду, судом не
досліджувались інші докази вини підсудного стосовно фактичних обставин
справи, які ніким не оспорюються.

Підсудний
має нести кримінальну відповідальність за
ст. 164 ч.1 КК України, як за злісне ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), так як він,
будучи здоровим та працездатним,
протягом тривалого часу злісно ухиляється від сплати аліментів на
утримання неповнолітнього сина, які були
присуджені згідно рішення суду.

Призначаючи
покарання, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, який є нетяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, є здоровим,
працездатним,

являється
учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
характеризується за місцем проживання позитивно, щиросердно розкаявся в скоєному, частково погасив заборгованість по аліментам
в сумі 900 грн., дані обставини суд
визнає як такі, що пом'якшують
покарання, і вважає необхідним
призначити покарання у вигляді обмеження волі.

Враховуючи
тяжкість злочину, особу винного та
пом'якшуючі обставини, суд вважає, що виправлення ОСОБА_1. можливе без
відбування покарання і вважає можливим звільнити його від відбування покарання
з випробовуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75
КК України.

Запобіжний захід
залишити підписку про невиїзд.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним за ст. 164 ч.1 КК України і призначити
покарання 1 (один) рік обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1. від
відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати засудженого
ОСОБА_1. не виїжджати за межі України для постійного місця проживання без
дозволу органів кримінально-виконавчої системи,
повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з'являтися на реєстрацію в ці
органи.

Запобіжний
захід ОСОБА_1. до вступу вироку в законну силу залишити попередній підписку про
невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області через
Лубенський міськрайонний суд протягом
п'ятнадцяти діб з дня проголошення вироку.