Провадження №11-кп/772/195/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами: прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин

України, уродженець м. Львова, житель

АДРЕСА_1 , пенсіонер,

раніше неодноразово судимий, зокрема -

06.08.2010 року вироком Ленінського районного

суду м. Вінниці за ч. 1 ст. 185, ст. 75 КК України

на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

07.09.2011 року постановою Ленінського районного

суду м. Вінниці звільнений від призначеного покарання

на підставі Закону України « Про амністію у 2013 році»;

04.03.2013 року вироком Вінницького міського суду

Вінницької області за ч. 1 ст. 185, ст.ст. 75 КК

України на 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком

на 1 рік шість місяців,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з призначенням покарання у виді одного року позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів та питання про судові витрати.

Згідно вироку 06.11.2012 року о 11:15 год. ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи в тролейбусі № 5 сполученням «Вишенька Залізничний вокзал», переслідуючи мету наживи, таємно, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку гаманця у ОСОБА_10 в якому знаходились кошти в сумі 95 гривень. Вартість викраденого гаманця, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 190/13-21 від 08.02.2013 року, становить 24 гривні. Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 119 гривень.

Прокурор ОСОБА_8 , який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції, на підставі ч.1 ст.403 КПК України, відмовився від своєї апеляційної скарги до початку апеляційного розгляду провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі посилається на суворість призначеного йому покарання і просить в цій частині вирок змінити та замість одного року позбавлення волі призначити покарання у виді шести місяців арешту, врахувавши його похилий вік, хворобливий стан здоров`я, повне визнання вини та каяття у скоєному.

Адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 вважає вирок, в частині призначеного її підзахисному покарання, незаконним, оскільки покарання за своїм видом є занадто суворим і не відповідає ступеню тяжкості скоєного злочину та особі засудженого, який визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, має похилий вік. Крім того, вважає, що судом першої інстанції не враховано стан здоров`я ОСОБА_7 , який страждає на хронічні захворювання, а тому просить призначити йому більш м`яке покарання, не пов`язане із позбавленням волі.

Заслухавши доповідь судді, виступи в дебатах: обвинуваченого ОСОБА_7 , який свою скаргу підтримав і просив задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, вважав вирок законним і обґрунтованим, а призначене винному покарання справедливим, у зв`язку з чим просив залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції переглядаються судом апеляційної інстанції в межах апеляційних скарг.

Фактичні обставини провадження, доведеність вини ОСОБА_7 та юридична кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 185 КК України ніким не оскаржується.

При призначенні покарання суд в повній мірі дотримався положень ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення кримінального покарання», відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом враховано характер та ступень тяжкості кримінального правопорушення, особу винного, який хоча і має поважний вік 66 років, хворобливий стан здоров`я, проте не вперше притягується до кримінальної відповідальності, в тому числі і за крадіжки речей у громадян в громадському транспорті вчиненню яких йому не заважають ні похилий вік ні стан здоров`я, а тому така протиправна поведінка ОСОБА_7 свідчить про його свідоме небажання ставати на шлях виправлення, у зв`язку з чим, на переконання колегії суддів, призначене судом першої інстанції покарання у виді реального позбавлення волі на мінімальний термін буде для ОСОБА_7 необхідним і достатнім.

Таким чином, доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_9 є непереконливими, а тому їх скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 403, 405, 407, 419 КПК України апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 закрити.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
З оригіналом вірно: