16.07.2015 Справа № 1-кс/489/697/2015

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2015 р. м. Миколаїв
Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
скаржників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
В своїй скарзі скаржники вказують на те, що після декількох років були завершені досудові слідчі дії по кримінальним провадженням, відкритими за їхніми заявами щодо гр. ОСОБА_8 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 270-1, ч.1 ст.296, ч.1 ст.125, ч.2 ст.190 КК України, які були об`єднані в єдине провадження. На їхню думку, в ході досудового слідства було зібрано достатньо доказів, які підтверджують винуватість гр. ОСОБА_9 в скоєнні відносно них кримінальних правопорушень.
Проте, слідчий ОСОБА_6 , який провадив досудове слідство, як вони вважають, під впливом прокурорів ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , які були процесуальними керівниками по цьому провадженню, виніс постанову про закриття вищезазначеного кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.
З таким рішенням слідчого ОСОБА_6 вони не згодні, так як вважають його незаконним, підстави для закриття кримінального провадження надуманими, а дії працівників прокуратури, як небажання належним чином виконувати свої службові обов`язки.
В судовому засіданні гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали свої вимоги.
як видно із матеріалів кримінального провадження 04.01.2013р. до Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області із заявою звернувся гр. ОСОБА_4 , в якій просить вжити заходи до гр. ОСОБА_9 , який проживаючи над квартирою ОСОБА_4 , 17.02.2011р. пошкодив вентиляційну шахту будинку за адресою: АДРЕСА_1 , забивши її монтажною піною, чим пошкодив об`єкт житлово-комунального господарства та порушив нормальне функціонування такого об`єкту, а крім того створив реальну загрозу життю людей, які проживали в цій квартирі, шляхом отруєння їх чадним газом.
Обгрунтовуючи своє рішення про відсутність складу злочину, передбаченого ст.270-1 ч.2 КК України, слідчий вказує на те, що об`єктивна сторона цього злочину полягає у знищенні або пошкодженні об`єктів житлово-комунального господарства, якщо це призвело або могло призвести до неможливої експлуатації, порушення нормального функціонування таких об`єктів, що спричинило небезпеку для життя чи здоров`я людей або майнову шкоду у великому розмірі. Вказує, що в ході досудового розслідування не виявилось можливим встановити свідків та шлях потрапляння монтажної піни, презервативів, дрібного побутового сміття у вентиляційний канал, а саме через квартиру АДРЕСА_2 або через оголовки комунікацій.
Крім того, проведена комісійна судово-медична експертиза №46-к не встановила прямого причинного зв`язку між подіями 17.02.2011р. і захворюванням ОСОБА_11 , проте не виключає можливості токсичного впливу на організм продуктів горіння 17.02.2011р., що могло привести до загострення течії наявних хронічних захворювань і погіршенню стану здоров`я ОСОБА_11 ..
Тому робить висновок про те, що в даному випадку пошкодження об`єкта житлово-комунального господарства, а саме вентиляції, не спричинило майнової шкоди, а також небезпеки для життя чи здоров`я ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , а тому склад злочину, передбаченого ст. 270-1 ч.2 КК України відсутній.
Вважаю, що з таким висновком слідчого погодитись неможливо, так як, на мою думку, вони протиріччять доказам, які були отримані в ході досудового розслідування.
Так, на час проведення огляду 17.02.2011р. об`єкта дослідження, а саме димоходів і вентиляційних каналів будинку, розташованого в АДРЕСА_3 було встановлено, що димохід та вентиляційний канал, який проходив через кв. АДРЕСА_4 , де проживає гр. ОСОБА_4 з дружиною, були забиті монтажною піною, презервативами, дрібним будівельним сміттям, тощо.
Таким чином, станом на 17.02.2011р. димохід та один з двох вентиляційних каналів квартири АДРЕСА_4 не виконували свої функціональні призначення та знаходились у неробочому стані.
В ході огляду було встановлено, що зазначені предмети могли потрапити до димоходу та вентиляційного каналу, як через оголовки зазначених комунікацій так і через отвори, що могли бути зроблені з приміщення квартири АДРЕСА_2 . Цей висновок було зроблено після огляду за допомогою відеокамери (опускалась з виводом зображення на монітор) стану внутрішньої поверхні димоходу та вентиляційного каналу кв. АДРЕСА_4 , при цьому було встановлено, що на окремих ділянках димоходу та вентиляційного каналу спостерігаються окремі незначні залишки речовини світлого кольору, напливи розчину між швами цеглин, а також два отвори діаметром 10-12 мм в димоході, що відносно рівня підлоги квартири АДРЕСА_2 становить 2,43м, а в вентиляційному каналі відносно рівня підлоги кв. 12 2,38м. Зазначені отвори розташовані зі сторони приміщення квартири АДРЕСА_2 .
Результати огляду фактично підтверджуються висновком будівельно-технічної експертизи №360 від 07.04.2014р.
Згідно матеріалів кримінального провадження при огляді кухонного приміщення квартири АДРЕСА_2 під навісним шкафчиком були встановлені отвори, які йшли у димохідний і вентиляційний канали, та потім були забиті цементним розчином і обклеєні паперовими картинами для маскування.
Таким чином, твердження скаржника ОСОБА_4 про те, що гр. ОСОБА_9 , маючи намір пошкодити систему димоходу та вентиляційного каналу в будинку АДРЕСА_5 та в подальшому завдати шкоди здоров`ю мешканцям квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_11 , за допомогою перфоратору зробив отвори в стіні на кухні на рівні розташування димоходу та вентиляційного каналу газового опалювального приладу кв. АДРЕСА_4 , та через зроблені отвори залив монтажною піною з аерозольних балончиків в презервативи, які були поміщені в отвори, і які будучи наповнені піною блокували вихід продуктів згоряння природного газу від опалювального приладу та доступ свіжого повітря в приміщення квартири АДРЕСА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, - небезпідставні, так як опираються на конкретні докази.
Висновки будівельно-технічної експертизи в частині того, що монтажна піна та дрібне будівельне сміття могли потрапити до димоходу та вентиляційного каналу через оголовки зазначених комунікацій, та заперечення потерпілих та інших свідків про неможливість виходу на дах непоміченим, так як вхід зачиняється на замок, а ключ знаходиться тільки у однієї особи, а інший вхід закритий наглухо, в ході досудового слідства не перевірялися.
В той же час, згідно цієї експертизи, виявлені пошкодження (забиття каналів димоходу та вентиляційного каналу монтажною піною та сміттям) могли потягнути за собою низку негативних наслідків як технічного характеру, так і бути причинами потрапляння шкідливих речовин продуктів горіння та зростання їх концентрації в повітрі простору кв. АДРЕСА_6 , що і здійснилось після 4-х годин ранку 17.02.2011р. Згідно матеріалів провадження життя та здоров`я ОСОБА_4 і ОСОБА_11 було піддане небезпеці, так як остання встигнувши розбудити свого чоловіка, знепритомніла від чаду.
Події 17.02.2011р. в квартирі АДРЕСА_4 , де проживає гр. ОСОБА_4 і його дружина, підтверджують крім вказаних і інші докази: показання свідків, дані про виклик працівників МЧС і міліції, швидкої допомоги.
Тому висновки слідчого про те, що оскільки подіями 17.02.2011р. пошкодження об`єкта житлово-комунального господарства не спричинило майнової шкоди, а також небезпеки життю чи здоров`ю ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , то відсутній склад злочину, передбаченого ст. 270-1 ч.2 КК України, на мою думку, сумнівні, винесені без глибокого аналізу всіх наявних доказів, які б підтверджували, або спростовували наявність скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.270-1 ч.2 КК України.
Також не вивчалось це і з точки зору наявності ознак замаху на злочин, як це передбачено ст.15 КК України.
При таких обставинах вважаю, що висновки слідчого про відсутність в подіях 17.02.2011р. складу злочину, передбаченого ст. 270-1 ч.2 КК України, необхідно визнати помилковими.
З матеріалів вищевказаного кримінального провадження видно, що 14 березня 2013р. до Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області надійшла заява ОСОБА_4 про вчинення гр. ОСОБА_8 проти нього хуліганських дій.
В ході досудового слідства за ст. 296 ч.1 КК України було встановлено, що між ОСОБА_9 та мешканцями будинку АДРЕСА_7 , а саме ОСОБА_4 і ОСОБА_7 склалися довготривалі неприязні відносини, на грунті яких, на протязі декількох років, між ними виникали конфліктні ситуації. Тому висновки слідчого ОСОБА_6 про те, що в діях ОСОБА_9 відсутні ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України, на мою думку, є вірними.
Також, 19.07.2013р. до Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області із заявою звернувся гр. ОСОБА_5 , який просить вжити заходів до ОСОБА_9 , який в липні 2011р. на вул. 11 Повздовжній в м. Миколаєві шахрайським шляхом заволодів його зброєю. Відомості за даним фактом внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.262 КК України.
Слідчий ОСОБА_6 в ході проведеного досудового слідства встановив, що мисливська гладкоствольна рушниця «Fabarm Lion H-35 Titan» не є вогнепальною зброєю, а тому не може бути предметом даного злочину.
Згідно проведених балістичних експертиз вилучені в ході обшуку квартири ОСОБА_9 патрони до категорії боєприпасів не відносяться і у наданому на експертизу стані до стрільби не придатні.
Крім того, у ході досудового розслідування встановити свідків привласнення або заволодіння вогнепальною зброєю шляхом шахрайства ОСОБА_9 не встановлено, а тому слідчий робить висновок про відсутність об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 262 КК України.
В той же час, як видно із матеріалів кримінального провадження, в них присутні докази того, що мисливська рушниця та пістолет «ПМР №ХКПП 8063», на момент подачі заяви ОСОБА_5 дійсно належали йому.
В ході обшуку в квартирі, де проживав ОСОБА_9 , був знайдений вищезазначений пістолет, що підтверджувало заяву ОСОБА_5 ..
На мою думку, цей пістолет є законно придбаним майном гр. ОСОБА_5 . Проте слідчим ОСОБА_6 питання законності отримання і володіння ним ОСОБА_9 на момент подачі заяви ОСОБА_5 в ході досудового слідства не розглядалося, правова оцінка діям ОСОБА_9 не дана.
17.09.2013р. до Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області надійшла заява ОСОБА_7 про те, що 17.09.2013р. близько 08:50 год. ОСОБА_9 біля будинку №74/76 по вул. 8 Лінія в м. Миколаєві умисно спричинив йому тілесні ушкодження.
Відомості за даним фактом були внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України.
В ході досудового розслідування слідчим був встановлений факт отримання гр. ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забою м`яких тканин потиличної частини, які мали місце 17.09.2013р. біля 09:00 год. (покази свідків, висновок судово-медичної експертизи №169 від 12.02.2014р.), і виникли в результаті дії тупих твердих предметів, не виключно їх виникнення в результаті падіння на спину та ударом потиличною частиною об металеві поручні після придання прискоренню в грудну клітину (удар, поштовх).
Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Окрім заяви самого гр. ОСОБА_7 , в якій він докладно вказав на обставини, при яких отримав вищезазначені тілесні ушкодження, ці обставини також підтверджують і свідки.
Однак слідчий, не даючи правової оцінки діям ОСОБА_9 , який за показами потерпілого ОСОБА_7 умисно вдарив його вхідними дверима під`їзду, від чого він упав на спину і вдарився головою об металеві поручні, не даючи оцінки показам свідків, і висновкам судово-медичної експертизи, безпідставно зробив висновок, що в ході досудового розслідування встановити об`єктивну та суб`єктивну сторону даного злочину, скоєного ОСОБА_9 , не виявилося можливим. Крім того, відсутні прямі свідки, які б вказували на те, що ОСОБА_9 умисно наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 ..
Такий висновок слідчого, на мою думку, є хибним, не обґрунтованим, прийнятий не на підставі вивчення всіх наявних доказів в їх сукупності, а тому не може вважатися законним. Крім того, в ході досудового слідства, після отримання результатів судово-медичної експертизи характеру отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , на мою думку, необхідно було розглянути питання про перекваліфікацію ст. 125 ч.1 на 125 ч.2 КК України, згідно тяжкості отриманих ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 371, 372 КПК України,-
У Х В А Л И В:
Скаргу громадян ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1