Справа
№ 1 - 23 / 2008 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2008 року Ріпкинський
районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Шляхова В. І.

при секретарі Костюк Г. О.

за участю прокурора Криворучко А. М.,

потерпілого ОСОБА_1.,

захисника підсудного ОСОБА_2., - адвоката ОСОБА_3.,

підсудних ОСОБА_2., ОСОБА_4., ОСОБА_5.,

розглянувши в залі суду смт. Ріпки у відкритому засіданні
справу по обвинуваченню

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Чернігів,

українець, громадянин України, освіта
повна загальна

середня, не працює, не одружений, військовозобов'язаний,

мешкає за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м. Київ,

українець, громадянин України, освіта
професійно -технічна

не працює, не одружений, військовозобов'язаний,

мешкає за адресою: АДРЕСА_2

у
вчиненні злочину передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України,

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець м. Славутич,

Київської
області, українець, громадянин
України, освіта

базова загальна середня, не працює, не одружений, військовозобов'язаний,
мешкає за адресою: АДРЕСА_3

у
вчиненні злочину передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України,

встановив:

02 грудня
2007 року, ОСОБА_2., заздалегідь домовившись з ОСОБА_4. та ОСОБА_5. про
незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи узгоджено, таємно проникли до
приміщення гаражу по вул. Титова в с. Неданчичі Ріпкинського району
Чернігівської області звідки, не маючи дозволу власника, тобто незаконно,
заволоділи автомобілем “ВАЗ - 2121”, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить потерпілому ОСОБА_6.

В
судовому засіданні підсудні вину у вчиненні інкримінованого злочину визнали
повністю та допитані окремо, доповнюючи один одного пояснили, що дійсно вчинили
цей злочин за обставин викладених в обвинувальному висновку. Зокрема ОСОБА_2.
вказував, що 01 грудня 2007 року до нього додому приїхали друзі ОСОБА_4. і
ОСОБА_5. Разом вживали горілку. Приблизно о півночі ОСОБА_5запропонував взяти
чужу машину та покататися, на що погодився. З цією метою на вулиці намагалися
поїхати на «Москвичу», але це не вдалося. Прийняли рішення з гаражу напроти
будинку взяти «Ниву». З цією метою приніс з будинку сокиру. Сокирою виламали
замок дверей гаражу. Там стояла «Нива». Відкрили ворота та викотили машину.
Закрили ворота й прикрили двері гаражу. З с. Неданчичі поїхали до м. Славутич,
де дозаправили «Ниву» пальним. Звідти через м. Чернігів приїхали до с.
Киселівка й жили у знайомих дівчат. На подальшу заправку машини пальним продав
свій мобільний телефон. З Киселівка мали намір повернутися додому через
Славутич, але переїхали в с. Ковпита де знову вживали спиртне у знайомого.
Вночі залишили ОСОБА_5у селі та з ОСОБА_4поїхали в с. Пакуль до іншого
знайомого. Там ОСОБА_4 на «Ниві» кудись поїхав. В подальшому з'явився власник
«Ниви». З ним знайшли ОСОБА_4., який показав де стоїть машина. Потім їх
відвезли до Ріпкинського РВ УМВС. У вчиненому кається, заявлений позов визнає в
повному обсязі.

ОСОБА_5.
повністю підтвердив викладені показання та пояснив що в с. Ковпита вони на
«Ниві» приїхали до його знайомого ОСОБА_7. Вони розмовляли, а хлопці кудись
пішли. Через деякий час виявив, що вони поїхали «Нивою». За слідами дійшов до
кінця села та вимушений був повернутися. В подальшому його затримали працівники
міліції, яким все розповів. Кається, що вчинив злочин.

ОСОБА_4. також
підтвердив спільну домовленість про незаконне заволодіння «Нивою» та вказував,
що кожен з них в подальшому керував автомобілем. Оскільки перебуваючи в с.
Пакуль дізнався, що їх розшукує міліція, то автомобіль відігнав до лісу, поки
не закінчилося пальне. У машині, за допомогою певних засобів, стер наявні
відбитки пальців та пішки повертався до села. Зупинився зустрічний автомобіль,
в якому виявився власник «Ниви» та ОСОБА_2. Показав власнику де залишив «Ниву».
Коли привезли пальне, то разом приїхали до Ріпкинського райвідділу міліції, де
розповів про вчинене. За свої дії жалкує.

Оскільки
фактичні обставини справи учасники не оспорюють, підсудний ОСОБА_2. заявлений
до нього цивільний позов визнає в повному обсязі, то суд дійшов висновку про
доведеність вини підсудних в об'ємі пред'явленого обвинувачення.

ОСОБА_2.,
ОСОБА_4. і ОСОБА_5., діючи з прямим умислом, за попередньою змовою, групою осіб
незаконно заволоділи транспортним засобом, що було поєднане з проникненням у
приміщення. Кожен з підсудних підлягає покаранню за вчинене.

Призначаючи
покарання ОСОБА_2. суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і особу
підсудного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на
спеціалізованих медичних обліках не перебуває, не працевлаштований, вперше
притягується до кримінальної відповідальності, до адміністративної
відповідальності не притягувався (а.с. 15; 33- 38).

Обставинами що
пом'якшують його покарання є щире каяття, з'явлення із зізнанням.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, є вчинення злочину у стані
сп'яніння.

З урахуванням
викладеного, суд приходить до висновку, що підсудному необхідно й достатньо
призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, але,
враховуючи молодий вік підсудного, зі звільненням від призначеного покарання з
випробуванням й покладенням обов'язків, що за ст. 77 КК України виключає
застосування до нього додаткового покарання. Встановлені на суді обставини не
знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину й не носять виключного характеру, а
тому підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

За сукупністю
встановленого ОСОБА_5., з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ним злочину і
особи підсудного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на
спеціалізованих медичних обліках не перебуває, вперше притягується до
кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності не
притягувався, але до нього застосовувалися примусові заходи виховного
характеру, на час прийняття рішення по справі працевлаштувався (а.с. 18; 43- 50),
пом'якшуючих його покарання обставин, - щире каяття і з'явлення із зізнанням та
обтяжуючої покарання обставини, - вчинення злочину у стані сп'яніння, суд
приходить до висновку, що підсудному необхідно й достатньо призначити покарання
у вигляді позбавлення волі на певний строк, але, враховуючи молодий вік
підсудного, зі звільненням від призначеного покарання з випробуванням й
покладенням обов'язків, що за ст. 77 КК України виключає застосування до нього
додаткового покарання. Встановлені на суді обставини не знижують ступінь
тяжкості вчиненого злочину й не носять виключного характеру, а тому підстави
для застосування ст. 69 КК України відсутні.

Призначаючи
покарання ОСОБА_4. суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і особу
підсудного, який за останнім місцем роботи характеризується позитивно, на
спеціалізованих медичних обліках не перебуває, вперше притягується до
кримінальної відповідальності, раніше притягувався до адміністративної
відповідальності (а.с. 16 - 17; 55 - 58).

Обставинами що
пом'якшують його покарання є щире каяття, з'явлення із зізнанням.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, є вчинення злочину у стані
сп'яніння.

З урахуванням
викладеного, суд приходить до висновку, що підсудному необхідно й достатньо
призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, але,
враховуючи молодий вік підсудного, зі звільненням від призначеного покарання з
випробуванням й покладенням обов'язків, що за ст. 77 КК України виключає
застосування до нього додаткового покарання. Встановлені на суді обставини не
знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину й не носять виключного характеру, а
тому підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

Речовими
доказами належить розпорядитися у відповідності ст. 81 КПК України, судові
витрати покласти на засуджених у рівних частках.

Оскільки
ОСОБА_2. цивільний позов ОСОБА_1. на суму 2 500 грн. визнав у повному обсязі,
а матеріали справи судом не
досліджувалися, на підставі ч. 1 ст. 1177 ЦК України, ч. 4 ст. 174 ЦПК України
вони підлягають задоволенню. Для поновлення законних прав цивільного позивача,
як особи, яка потерпіла від злочину вчиненого ОСОБА_2., завдана майнова та моральна шкода у
визначеному у позові розмірі підлягає відшкодуванню у повному обсязі.

Керуючись
ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ст. 289 ч. 2 КК України і призначити йому покарання, - 5 (п'ять)
років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі
ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо
він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього за ст. 76 КК України обов'язки:

- публічно попросити вибачення у потерпілого;

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально - виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про
зміну місця проживання;

- періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально - виконавчої системи.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ст. 289 ч. 2 КК України і призначити йому покарання, - 5 (п'ять)
років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі
ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо
він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього за ст. 76 КК України обов'язки:

- публічно попросити вибачення у потерпілого;

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально - виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про
зміну місця проживання;

- періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально - виконавчої системи.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 289
ч. 2 КК України і призначити йому покарання, -
5 (п'ять) років позбавлення волі
без конфіскації майна.

На підставі
ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років
іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього за ст.
76 КК України обов'язки:

- публічно попросити вибачення у потерпілого;

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально - виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про
зміну місця проживання;

- періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально - виконавчої системи.

Запобіжний
захід ОСОБА_2., ОСОБА_4. і ОСОБА_5. до
набрання вироком сили залишити без змін, - підписка про невиїзд з місця
реєстрації.

Речові
докази: автомобіль “ВАЗ - 2121”,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1, залишити у розпорядженні власника, -
ОСОБА_6(реквізити а.с. 12; 65 - 66); сокиру, що зберігається у Ріпкинському РВ
УМВС України в Чернігівській області, - знищити (реквізити а.с. 63 - 64).

Понесені по
справі судові витрати пов'язані з проведенням експертного дослідження
(реквізити а. с. 72 - 76) покласти на засуджених та на їх відшкодування стягти
з ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 по 104
(сто чотири) грн. 33 коп. в доход держави.

Цивільний
позов ОСОБА_6задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 1 500 грн. 00
коп. на відшкодування майнової шкоди та 1 000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної
шкоди, а всього 2 500 (дві п'ятсот) грн. 00 коп.

На вирок
протягом 15 діб з моменту його проголошення може бути подана апеляція до
апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд.

Суддя
В. І. Шляхов