Справа № 507/957/15-к
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.07.2015 року смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Любашівка кримінальне провадження про обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полянецьке Савранського району Одеської області, українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
26 січня 2015 року близько 20:30 години, гр. ОСОБА_4 , знаходячись біля домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_1 , умисно, наніс ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , один удар рукою, кулаком в область голови, чим завдав останньому тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта №43 від 26.05.2015 року у потерпілого ОСОБА_5 , 1972 року народження виявлені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом нижньої щелепи зліва, який ускладнився флегмоною підчелюстного трикутника з правої сторони. Дане тілесне ушкодження заподіяно дією тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, яким міг бути кулак та інші подібні предмети. Рубець шкіри в підщелепної області з правої сторони - результат хірургічного втручання. Наявні тілесне ушкодження у ОСОБА_5 спричинило розлад здоров`я строком понад 21 день, і за цим критерієм, згідно п.п.2.2.1 (в) "Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 г.) відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ ТЯЖКОСТІ. Враховуючи характер пошкодження можна припустити, що травма могла бути заподіяна в зазначений час.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, запевнив суд, що в подальшому не вчинятиме злочинів, повністю підтвердив фактичні обставини справи та попросив суд не досліджувати матеріали кримінального провадження, так як повністю визнає себе винуватим.
Судом встановлено, що показання обвинуваченого є достовірними, узгоджуються з матеріалами кримінального провадження.
Дії його правильно кваліфіковані за ст. 122 ч. 1 КК України за ознакою нанесення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Суд вважає, що вина обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, доведена повністю.
При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого судом враховується визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та дача правдивих свідчень.
Обставин, які обтяжують вину підозрюваного ОСОБА_4 згiдно ст.67 КК України - не встановлено.
Крім цього, суд враховує, що підсудний позитивно характеризуються за місцем проживання і, що потерпілий просив призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
При призначенні покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є середньої тяжкості злочином, дані про особу обвинуваченого, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, суд приходить до висновку, що він може бути виправлений без відбування покарання і тому вважає за необхідне обратии йому покарання у виді обмеження волі та можливим звільнити від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст. 75 КК України та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 100, 349, 370, 374 КПК України, ст. ст. 12, 65, 66, 67, 75,76, ч. 1 ст. 122 КК України суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання 1 рік обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік .
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з*являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Міру запобіжного заходу Левицькому не обирати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Любашівський районний суд протягом тридцяти днів, засудженими - з моменту вручення йому копії вироку, іншими учасниками процесу в той же строк, з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1