Справа № 197/212/14-к
1-кп/214/218/14
У Х В А Л А
іменем України

12 листопада 2014 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000205 від 29.04.2013 року відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні головуючим на обговорення було поставлене питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 ще на два місяці, оскільки існують ризики вчинення обвинуваченим інших правопорушень та незаконно впливати на свідків.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх представник ОСОБА_7 , кожен окремо, не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_3 заперечували про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили змінити його на домашній арешт.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження терміну тримання обвинуваченого під вартою строком на два місяці, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, внаслідок якого була спричинена шкода потерпілим та за яке, за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Крім того, ОСОБА_3 суспільно корисною працею не зайнятий, тривалий час переховувався від органів досудового розслідування, тому, з урахування вищевикладеного маються всі підстави вважати, що останній може продовжити злочинну діяльність, а більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам останнього переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 строком ще на два місяці, підлягає задоволенню частково оскільки існують ризики передбачені ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 110, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України на два місяці, тобто строком до 25 січня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1