Справа № 455/1546/14-к
Провадження № 1-кп/455/15/2015
ВИРОК
Іменем України
19 лютого 2015 року Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:
головуючого, судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілої - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Старий Самбір кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та жителя
АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,
з вищою освітою, одруженого, раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
26.07.2014р. близько 03.00 год. обвинувачений ОСОБА_5 на дорозі неподалік від Будинку культури в с. Торгановичі Старосамбірського району Львівської області під час конфлікту з ОСОБА_10 , що виник раптово на ґрунті неприязних відносин, наніс йому удар кулаком правої руки в область голови зліва, від якого ОСОБА_10 , спершу опустившись на коліно, впав на асфальтне покриття. ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, наніс ОСОБА_10 ще два удари кулаком в голову, один удар кулаком в область правого стегна та один удар кулаком вище пояса зліва. Як результат цього у ОСОБА_10 утворилися відкрита черепно-мозкова травма у вигляді гострої епідуральної гематоми справа, перелом правої скроневої кістки з переходом на основу черепа, що ускладнилася стисненням (компресією) мозку з вторинним крововиливом у стовбуровий відділ мозку, набряком-набуханням головного мозку та згідно висновку експерта № 72/14 від 09.09.2014р. була небезпечною для життя в момент заподіяння, відноситься у живої людини до тяжкого тілесного ушкодження і стала безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 ..
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав частково та пояснив, що дійсно в ніч на 26.07.2014р. він був разом з ОСОБА_11 в с. Торгановичі Старосамбірського району, де в компанії двох дівчат та ще одного хлопця пили каву в будинку однієї з дівчат. ОСОБА_11 десь відлучився і повернувся побитим, в нього на лиці була кров і був вибитий один зуб. Він запропонував поїхати в міліцію, щоб написати заяву про побиття, але спершу вирішили поїхати біля Народного дому с. Торгановичі, щоб подивитися, хто саме побив ОСОБА_12 , так як він часто бував у цих селах і трохи знає людей. Біля Народного дому вони зупинилися, так як побачили групу людей в кількості близько шести чоловік. ОСОБА_11 вийшов з автомобіля, бо хотів запитати чому його побили. Проте ОСОБА_12 знову почали бити, тому він також вийшов з автомобіля, щоб розборонити хлопців. Хтось двічі вдарив його по голові, а тому він почав відступати. Безпосередньо він бився з ОСОБА_13 , тому ОСОБА_14 під час бійки не бачив. Припускає лише, що ОСОБА_15 також брав участь у бійці. Коли сутичка закінчилася, вони з ОСОБА_16 чистили свій одяг та розмовляли з ОСОБА_17 і ОСОБА_18 .. Саме тоді він побачив, що з провулку в його напрямку вибігає ОСОБА_15 з штахетою в руках. Палку він тримав над головою, маючи намір вдарити його нею. Саме тому він першим завдав йому удар кулаком в область голови, захищаючи себе від удару палкою. Було темно, ОСОБА_15 міг його з кимось сплутати. Як саме падав ОСОБА_19 він не бачив, бо було темно, але спускався на праву сторону. ОСОБА_15 впав на асфальт і з лежачого положення ще наніс йому удар в пах. Він розізлився і наніс ОСОБА_20 ще два удари в область стегна і вище пояса зліва. Штахети, з якою вибіг ОСОБА_15 він не торкався. ОСОБА_15 лежав на землі, прикриваючи голову рукою. Він запропонував ОСОБА_21 та ОСОБА_22 поїхати в райвідділ міліції з ними, оскільки вони все бачили і брали участь у бійці. ОСОБА_23 погодився і вони поїхали в м. Старий Самбір в міліцію. ОСОБА_24 не погодився їхати і пішов до лежачого ОСОБА_25 .. Експертизу він робив аж через місяць, а тому доказів того, що його також побили у нього немає, тому що синців через місяць уже не було.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини, повна винуватість обвинуваченого доводиться наступними доказами у справі:
- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю померлого ОСОБА_25 .. Син у всьому їй допомагав, жив разом з нею, вона перебувала на його утриманні, так як він був інвалідом ІІІ групи, оскільки травмувався під час перебування в армії, і отримував пенсію в розмірі 2200 грн.. Близько 03.20 год. тієї ночі вона чула, як прийшов ОСОБА_19 . П`яним він не був, так як дуже тихенько, щоб її не розбудити, роздягнувся і ліг спати. В 5.00 год. зранку вона пішла на роботу, а в 06.00 год. подзвонила її дочка - ОСОБА_8 , і сказала, що ОСОБА_19 побили і його сильно болить голова. Через деякий час в ОСОБА_19 пішла слина ротом, а тому вони викликали швидку. Уже в лікарні нейрохірург сказав їм, що з ОСОБА_19 дуже погано. Далі вона нічого не пам`ятає. ІНФОРМАЦІЯ_2 її син помер. ОСОБА_19 був сильним фізично, під кожним пальцем у нього були мозолі, так як він багато працював, щоб допомогти їй та брату. Вона оглядала сина в лікарні, на ньому були синці від ударів, а не від палки чи від падіння;
- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що є рідною сестрою померлого ОСОБА_14 і проживає разом з матір`ю - ОСОБА_26 , веде з нею спільно господарство. Померлий ОСОБА_15 також проживав з ними. Біля 06.00 год. ранку 26.07.2014р. вона почула, що брат кричить від болю. Скаржився, що його дуже болить голова. Синців на ньому вона не бачила. Дала йому знеболюючі таблетки і він трохи заспокоївся. Брат говорив, що його побили. Через деякий час йому знову стало погано і вона дала йому ще знеболюючого. Близько 08.00 год. ранку він заснув. Близько 13.30 год. ОСОБА_19 почала будити матір з другим братом, проте він не реагував, з рота в нього текла слина. Було видно, що йому важко дихати. Лікарі говорили, що знайшли синці на спині, вона особисто їх не бачила. Брата поклали в реанімаційне відділення і сказали, що він в коматозному стані;
- показаннями свідка ОСОБА_27 , який в судовому засіданні пояснив, що в цей вечір з 25.07. на 26.07.2014р. він був разом з ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 в клубі, де вживали алкоголь. Після закінчення дискотеки вони разом шукали сумку ОСОБА_29 , яку ніби то вкрали. В процесі того, як вони шукали біля клубу мобільний телефон, білий бус їздив туди-сюди вздовж дороги біля клубу і час від часу пригальмовував. В бусі з ОСОБА_16 була ОСОБА_31 . Під клубом в сутичці билися ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , але ОСОБА_24 став перед ОСОБА_16 , щоб зупинити бійку і на цьому все закінчилося. Тривала ця шарпанина близько 10 хв.. Крові на будь-кому він не бачив після цієї сутички. Коли він з ОСОБА_23 ішли додому, почули крики дівчат, а тому повернулися назад. Побачили знову біля клубу білий бус, а за ним бійку. Бачили, що ОСОБА_11 бився з ОСОБА_32 . Вони з ОСОБА_23 розірвали їх. ОСОБА_28 забрала ОСОБА_33 і кудись повела. Вони з ОСОБА_23 почали говорити з ОСОБА_34 та ОСОБА_35 цей момент з провулку вийшов ОСОБА_15 , в руках у нього була штахета, опущена вниз. ОСОБА_36 зразу ж побіг до ОСОБА_14 і вдарив його в голову. ОСОБА_15 спершу опустився на коліно, а вже потім плавно осунувся на землю. Після того, як ОСОБА_15 впав, ОСОБА_37 наніс йому ще 2-3 удари кулаком також в голову. Після цього ОСОБА_36 ще вдарив штахетою ОСОБА_23 ззаду, зі спини. Він підходив до лежачого ОСОБА_14 , декілька секунд той був без свідомості і не відповідав на його запитання, а потім ОСОБА_15 сказав, що сам зайде додому. Бачив на лиці ОСОБА_14 кров в районі щоки та бороди. Куди він пішов не бачив, а вже на наступний день мама сказала йому, що ОСОБА_19 забрали в лікарню;
- показаннями свідка ОСОБА_38 , який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_15 після першого конфлікту з ОСОБА_11 ішов сам та був в нормальному стані. В другому інциденті на дорозі ОСОБА_15 участі не брав. Він через деякий час вибіг з провулку і зупинився на обочині. В руках він мав штахету, опущену вниз. Провулок добре освітлюється, тому він добре бачив ОСОБА_14 і його положення зі штахетою. ОСОБА_39 вирвався в цей момент і побіг до ОСОБА_14 Відстань він подолав приблизно в 5 метрів, так як біг під кутом. ОСОБА_39 наніс ОСОБА_19 удар кулаком в голову, від якого той впав на землю, після чого ОСОБА_36 наніс ОСОБА_20 ще декілька ударів. ОСОБА_15 не впав зі стоячого положення, а спершу опустився на коліна, ОСОБА_37 завдав йому ще один удар в голову, після чого ОСОБА_15 перехилився вправо і впав. ОСОБА_36 взяв штахету, яку випустив ОСОБА_15 і ще наніс цією штахетою йому удар по нозі, а коли він тримав ОСОБА_12 , щоб той не вирвався, ОСОБА_36 цією ж штахетою вдарив його ззаду по голові. ОСОБА_15 лежав на землі близько 20 секунд до того моменту, як до нього підійшли ОСОБА_24 і ОСОБА_28 ;
- показаннями свідка ОСОБА_40 , яка в судовому засіданні підтвердила, що в ніч на 26.07.2014р. біля клубу між ОСОБА_30 і ОСОБА_16 , який сидів на місці водія білого буса, виникла шарпанина, під час якої ОСОБА_20 розбили ніс, а тому вона зразу відвела його в сторону, щоб зупинити кров. Він був нормальний, сам ішов, не скаржився їй, що його щось болить, навіть не чув сам, що у нього розбитий ніс. Додому ОСОБА_15 ішов на відстані 5 метрів від них по узбіччі дороги. Також до них підійшов ОСОБА_41 і вони всі разом ішли від клубу. Десь за 10 метрів від клубу вони знову побачили білий бус, який зупинився біля них. ОСОБА_15 в цей момент звернув у провулок. ОСОБА_36 і ОСОБА_11 різко вискочили з автомобіля і без пояснень почали бити хлопців. ОСОБА_36 бився з ОСОБА_13 , а ОСОБА_11 з ОСОБА_32 . ОСОБА_14 в цей момент не було, він через деякий час вийшов з вулички зі штахетою в руках і зупинився біля неї. Вона зразу ж забрала йому штахету і викинула її в город, а ОСОБА_15 після цього перескочив паркан, що відгороджував цей город від дороги. Не бачила того моменту, коли били ОСОБА_14 , так як відводила додому хлопців. Коли вона повернулася на те місце, ОСОБА_15 сидів на бордюрі біля школи, голова в нього була опущена, не замітила на ньому тілесних ушкоджень. Він сам встав і пішов додому;
- показаннями свідка ОСОБА_42 , яка підтвердила обставини інциденту між ОСОБА_11 і ОСОБА_30 біля клубу, покази її повністю співпадають в цій частині з показами ОСОБА_43 .. Додатково вона повідомила, що бачила, як із провулку виходив ОСОБА_15 , проте як він тримав палку не пам`ятає. Не бачила, як ОСОБА_36 наносив удари ОСОБА_20 , бачила вже лежачого ОСОБА_14 на землі. Вона намагалася піднести ОСОБА_25 .. Останній тримав голову руками. До них підійшов ОСОБА_44 і підніс ОСОБА_14 ;
- показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні підтвердив, що дійсно мав сутичку із ОСОБА_30 біля клубу в ніч на 26.07.2014р., в ході якої ОСОБА_15 вдарив його декілька раз по лиці через відчинене вікно автомобіля. Дійсно повернувся за ОСОБА_34 і вони разом поїхали подивитися, хто саме його бив, оскільки він родом не звідти і людей не знає, а ОСОБА_36 міг їх упізнати. Підтвердив, що дівчата забрали хлопця, з яким він бився;
- показаннями свідка ОСОБА_45 , яка в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_15 шарпався з ОСОБА_16 біля клубу, щось кричали, проте бійки як такої не було. Після цього вони з ОСОБА_16 поїхали до ОСОБА_46 , де в цей час був ОСОБА_47 .. Останній був дуже нервовим, побачивши ОСОБА_12 , і сказав, що їдемо розбиратися, після чого вони з ОСОБА_16 поїхали. Вона з ОСОБА_48 , ОСОБА_46 і ОСОБА_49 також пішли до клубу. Там вона побачила ОСОБА_50 , яка сиділа на бордюрі. Недалеко від неї лежав ОСОБА_19 , ОСОБА_44 і ОСОБА_46 пішли його піднімати. Богдан близько 5 хв. був без свідомості, його приводили до тями, він не міг сам встати. Після цього ОСОБА_19 пішов додому, був нервовим, напевно мав тілесні ушкодження, проте вона не бачила їх;
- показаннями свідка ОСОБА_51 , який в судовому засіданні пояснив, що в ніч на 26.07.2014р. самої бійки він бачив, оскільки прийшов на місце, коли бус вже від`їжджав. Бачив ОСОБА_14 , який лежав навпроти провулку. Останній попросив у нього сигарету і вони разом пішли додому. ОСОБА_19 сказав йому, що його побив ОСОБА_36 , при цьому не скаржився на болі. На лиці в ОСОБА_14 була кров, в районі щік і бороди. По дорозі попросив в нього ще одну сигарету. В сукупності разом з ОСОБА_30 він пробув десь 15 хв.. Зізнався при одночасному допиті свідків, що ОСОБА_36 дзвонив до нього після цих подій і просив його змінити свої покази;
- показаннями свідка ОСОБА_52 , який в судовому засіданні пояснив, що після закінчення дискотеки біля клубу була якась сутичка, де вдарили ОСОБА_14 , проте додому ОСОБА_15 ішов самостійно, нічого не говорив. ОСОБА_53 від клубу побачив, що під`їжджає автомобіль. ОСОБА_15 в цей момент звернув кудись у провулок, в цей вечір він його більше не бачив. З буса вибігли два хлопці і без будь-яких пояснень почали бійку;
- показаннями свідка ОСОБА_54 , яка в судовому засіданні підтвердила, що після бійки в цей вечір бачила ОСОБА_14 , який лежав на землі. ОСОБА_46 і ОСОБА_44 намагалися піднести його. Біля ОСОБА_14 лежала на землі палка, яку вона відштовхнула ногою. Думає, що він був без свідомості спочатку, бо не реагував на слова ОСОБА_55 і сам не вставав, його підносили, трусили за одяг. ОСОБА_44 кричав до нього "Вставай, вставай, ОСОБА_56 , що з тобою". ОСОБА_19 попросив посвітити телефоном на його голову, хтось світив, вона не пригадує хто саме.;
- показаннями свідка ОСОБА_57 , яка в судовому засіданні пояснила, що самої бійки не бачила, прийшла на місце такої коли уже все закінчилося. ОСОБА_15 лежав на землі непритомний. Вона з ОСОБА_48 підійшли до нього, підняли, запитали що з ним, а ОСОБА_19 тоді почав сильно сміятися, після чого поводився вже нормально;
- показаннями свідка ОСОБА_58 , яка в судовому засіданні пояснила, що працює прибиральницею в Народному домі с. Торгановичі. Живе вона зразу біля клубу і в цю ніч була вдома. Пробудилася вона від шуму і пішла до вікна глянути, що відбувається. Це була 03.15 год.. На дорозі стояв білий бус і позаду нього хтось бився, дівчата пищали. Не бачила, хто кому наносив удари. Чула голос ОСОБА_51 , якого добре знає змалку, який кричав "вставай", "не бий", "нащо ти його так бив";
- показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_59 , який в судовому засіданні пояснив, що перелом черепа, який був у ОСОБА_14 , якраз міг утворитися від удару в ліву частину голови, оскільки після удару ОСОБА_15 впав саме на праву частину голови, тобто били зліва. Після отримання такої черепно-мозкової травми потерпілий ще деякий час міг поводитися адекватно, самостійно рухатися. Припускає, що у випадку негайної кваліфікованої медичної допомоги ОСОБА_15 зміг би вижити. Великий трапецієвидний синець на спині швидше за все є наслідком скользіння ОСОБА_14 по певній поверхні (швидше за все по асфальту, бо сліди характерні для поверхні такого типу), а не наслідком удару. Двобічний пневмоторакс легень настав уже в лікарні з огляду на те, що ОСОБА_20 проводили необхідну вентиляцію легень, що посприяло пневмотораксу. Це сприяло настанню смерті від черепно-мозкової травми. Травма голови, яка була у ОСОБА_14 , не могла утворитися від падіння з висоти власного росту без прискорення на задню чи передню сторону голови, бо тоді б не було лінійного перелому, а перелом би мав інший характер. Травма утворилася саме від падіння на ліву частину голови і мало бути стороннє прискорення падіння. У ОСОБА_10 при поступленні у лікарню були і черепно-мозкова травма і струс легенів, просто після вентиляції легенів ситуація в цій ділянці ускладнилася, що призвело до двобічного пневмотораксу таких, але безпосередньою причиною смерті ОСОБА_14 була черепно-мозкова травма, а не пневмоторакс легенів;
- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 26.07.2014р., згідно з яким в ніч з 25 на 26.07.2014р. в с. Торгановичі невідомі особи побили її сина ОСОБА_10 , спричинивши йому тілесні ушкодження;
- висновком експерта №164/2014 від 28.07.2014р., відповідно до якого в ОСОБА_10 , 1992 р.н., згідно даних медичної літератури та матеріалів кримінальної справи за № 0000429 виявлено слідуючі ушкодження "садна на передній поверхні правого плеча, поперекової ділянки зліва, та клінічно: важка закрита черепно-мозкова травма, гостра правобічна гематома над твердою мозковою оболонкою в правій тім`яно-скронево-потилицевій ділянці, здавлення правої півкулі мозку". Вказані ушкодження утворилися від дії твердих предметів, більш імовірно в результаті падіння та удару до таких правою скронево-тім`яною ділянкою голови, можливо і з прискоренням, можуть відповідати часу 26.07.2014р. та відносяться до категорії тяжкого тілесного ушкодження, що являється небезпечним для життя в момент його заподіяння. Враховуючи важкість та локалізацію тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_10 не допускаю, що вони могли утворитися в результаті самовільного падіння та удару до твердих предметів;
- висновком експерта №72/2014 від 01.08.2014р. та таблицями до нього, відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_10 , 21 року, є відкрита черепно-мозкова травма у вигляді гострої епідуральної гематоми справа, перелому правої скроневої кістки з переходом на основу черепа, яка ускладнилася стисненням (компресією) мозку з вторинними ішемічними змінами правої тім`яної та скроневої, обох потиличних часток, вторинним крововиливом у стовбуровий відділ мозку, набряком-набуханням головного мозку. Крім того, у ОСОБА_10 мала місце травма грудної клітки з наявністю крововиливів біля коренів легенів, ускладнена аспіраційним синдромом, яка на фоні коматозного стану, порушення дихання центрального ґенезу та штучної вентиляції легенів ускладнилася розвитком двобічних пневмотораксів, що сприяло настанню смерті від черепно-мозкової травми. Смерть ОСОБА_10 констатована в КМК ЛШМД 01.08.2014р. о 07.30 год. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 з врахуванням медичних документів виявлено наступні ушкодження: внутрішкірний крововилив та синяк передньо-зовнішньої поверхні верхньо-середньої частини правого плеча, садно задньої поверхні правого ліктьового суглобу, садно задньої поверхні лівого плечового суглобу та внутрішнього кута лівої лопатки, ділянки лінійних, косо розташованих подряпин лівої задньо-бокової поверхні грудної клітки, зовні від лівої лопатки, синяк лівої поперекової ділянки, крововиливи в м`яких покровах голови зі сторони їх внутрішньої поверхні - в лівій лобно-тім`яній ділянці, в тім`яно-потиличній ділянці зліва, масивний крововилив в правій тім`яно-скроневій ділянці, а також крововилив навколо-операційної рани лівої скроневої ділянки, лінійний перелом луски правої скроневої кістки склепіння черепа з переходом лінії перелому на праве велике крило основної кістки черепа, епідуральна гематома правої скроневої ділянки (у вигляді згортків крові об`ємом до 120 см.куб., яка видалена при оперативному хірургічному втручанні 26.07.2014р.), субарахноїдальні дифузно-вогнищеві крововиливи по базальній та випуклій поверхнях правої скроневої частки, вторинні ішемічні розм`ягчення з крапчастими крововиливами в білій речовині правої тім`яної та скроневої часток, базально-медіальних відділів обох потиличних часток, в центральній ділянці Варолієва моста та в ніжках мозку, а також крововиливи біля коренів обох легенів з надривами вісцеральної плеври, кров в бронхах, двобічний пневмоторакс з колабуванням легенів. Травма голови у вигляді лінійного перелому правої скроневої кістки з переходом на основу черепа, масивної епідуральної гематоми справа, дифузно-вогнищевого субарахноїдального крововиливу правої скроневої частки є наслідком контакту правої скроневої або тім`яно-скроневої ділянки голови з тупим твердим предметом з широкою (необмеженою) поверхнею, була небезпечною для життя в момент заподіяння, привела до смерті, відноситься у живої особи до тяжкого тілесного ушкодження. Травма голови у ОСОБА_10 не характерна для вільного падіння з висоти росту на площину, могла бути як наслідком удару тупим твердим предметом з широкою поверхнею в ділянку голови справа, так і наслідком падіння на праву тім`яно-скроневу ділянку голови за рахунок попереднього прискорення. Наявність крововиливу в м`яких тканинах лівої лобно-тім`яної ділянки голови не виключає можливість того, що падінню на праву тім`яно-скроневу ділянку голови міг сприяти удар тупим предметом з обмеженою поверхнею, наприклад, кулаком руки, в ліву лобно-тім`яну ділянку. Травма грудної клітки у ОСОБА_10 у вигляді крововиливів під вісцеральну плевру та в паренхіму біля коренів обох легенів, яка в наступному ускладнилася аспіраційним синдромом, двобічним пневмотораксом, характерним для струсу легенів. Наявність садна в ділянці лівої лопатки та лінійних, косо-розташованих подряпин зовні від лівої лопатки свідчить про те, що травма грудної клітки могла бути наслідком падіння з висоти на ліву задньо-бокову поверхню грудної клітки. Крововилив в м`яких покровах тім`яно-потиличної ділянки голови зліва міг бути спричинений одночасно з травмою грудної клітки при падінні на ліву задньо-бокову поверхню тіла або за інших обставин. Травма грудної клітки у вигляді струсу легенів, ускладнена в подальшому аспіраційним синдромом, двобічним пневмотораксом у живої особи відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння. Синяк в лівій поперековій ділянці, синяк та внутрішкірний крововилив правого плеча, є наслідком контактів з тупими предметами, могли бути наслідком ударів тупими предметами або ударів до тупих предметів з обмеженою поверхнею. Садно задньої поверхні правого ліктьового суглобу є наслідком контакту з тупим предметом по дотичній до поверхні шкіри, більш характерне для падіння на площину на правий лікоть. Садна, синяки відносяться у живої особи до легкого тілесного ушкодження. Пошкодження у ОСОБА_10 утворилися за 5-7 днів до настання смерті, могли бути спричинені 26.07.2014р.. Категорично визначитися, чи були всі пошкодження спричинені одночасно (в короткий проміжок часу) або на протязі більшого періоду часу немає можливості. Встановлення положення тіла ОСОБА_10 в момент спричинення тілесних ушкоджень, взаєморозташування потерпілого та нападаючого, інші обставини спричинення тілесних ушкоджень повинно проводитися з врахуванням матеріалів справи (огляду місця події, проведення слідчих експериментів по відтворенню обстановки та обставин події). При житті ОСОБА_10 страждав на незначне фіброзне потовщення стінки вінцевих артерій серця, помірний периваскулярний склероз міокарду, перидуктальний склероз підшлункової залози. Дані хворобливі зміни носять слабо виражений характер, не знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Після отримання травми голови у вигляді лінійного перелому скроневої кістки та основи черепа справа, субарахноїдального крововиливу та забою правої скроневої частки мозку, епідуральної гематоми справа, потерпілий ОСОБА_10 міг скоювати активні дії, в тому числі самостійно пересуватися до моменту компресії (стиснення) мозку гематомою та розвитку коматозного стану. Враховуючи те, що епідуральна гематома (крововилив між кісткою склепіння черепа та твердою мозковою оболонкою) формується поступово за рахунок кровотечі з перелому кістки черепа, на протязі від декількох хвилин до декількох годин, під час її формування потерпілий може знаходитися в свідомості та здійснювати активні дії. Пошкодження у ОСОБА_10 на момент отримання травми були сумісними з життям, при своєчасному наданні кваліфікованої медичної допомоги (хірургічного видалення епідуральної гематоми) травма голови могла не привести до смерті. Після розвитку компресії головного мозку з вторинними ішемічними змінами правої півкулі мозку, вторинними крововиливами у стовбуровий відділ мозку, врятування життя потерпілого було малоімовірним;
- додатковим висновком експерта № 390/14 від 20.09.2014р., згідно з яким при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 була виявлена травма грудної клітки у вигляді крововиливів під вісцеральною плеврою та в паренхіму біля коренів обох легенів, яка характерна для струсу тіла (грудної клітки). Струс тіла, як правило, відбувається при падінні з висоти або під час дорожньо-транспортної пригоди. Згідно показів ОСОБА_60 , він наніс ОСОБА_20 удар кулаком в область голови, а після падіння ОСОБА_10 заподіяв йому два удари кулаком правої руки - в стегно лівої ноги і грудну клітку справа. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 було виявлено садно на рівні кута лівої лопатки з переходом на задню поверхню лівого плечового суглобу та ділянка осаднення у вигляді лінійних паралельних, косо розташованих подряпин на лівій задньо-боковій поверхні грудної клітки, зовні від лівої лопатки, які утворилися від контакту з тупими твердими предметами по дотичній до поверхні шкіри, не характерні для удару кулаком, могли бути наслідком падіння з висоти та наступним ковзанням, супроводжувались струсом тіла з утворенням крововиливів біля коренів легенів. Пошкоджень на шкірних покровах грудної клітки справа, які б могли бути наслідком удару кулаком руки, при експертизі трупа ОСОБА_10 не виявлено. Удар рукою в бокову ділянку грудної клітки при фіксованому положенні тіла (лежачому положення) не міг викликати утворення вогнищевих крововиливів біля коренів обох легенів. Таким чином, судово-медичних даних, що травма грудної клітки у ОСОБА_10 у вигляді вогнищевих крововиливів під плеврою та в паренхіму біля коренів обох легенів, яка в наступному ускладнилася аспіраційним синдромом, двобічним пневмотораксом, є наслідком удару кулаком, - немає;
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 23.09.2014р. та фототаблицею до нього, де останній підтвердив той факт, що наніс кулаком руки один удар в область голови зліва ОСОБА_10 , від чого останній впав на правий бік. ОСОБА_15 падав спочатку на коліна, а потім на асфальт правим боком;
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_61 від 23.09.2014р. та фототаблицею до нього, де останній підтвердив той факт, що ОСОБА_36 замахнувся під час сутички кулаком в обличчя ОСОБА_20 , проте куди саме був нанесений удар він не бачив. Бачив також, що ОСОБА_15 лежав на дорозі на правому боці, а ОСОБА_36 схилився над ним;
- протоколами проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_38 та ОСОБА_27 від 17.09.2014р., ОСОБА_42 та ОСОБА_62 від 04.09.2014р. та фототаблицями до них, де останні підтвердили обставини бійки, що мали місце 26.07.2014р. і такі їхні пояснення повністю співпадають із поясненнями, даними ними у судовому засіданні;
- іншими матеріалами справи.
Згідно акту судово-психіатричного експерта № 612 від 08.09.2014р. ОСОБА_5 в даний час хронічним психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованого йому діяння психічним захворюванням чи недоумством не страждав, не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує.
Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_60 в тій частині, що ОСОБА_15 вибіг із провулку з піднятою вверх штахетою і біг до ОСОБА_60 , оскільки такі повністю спростовуються численним показами свідків ( ОСОБА_27 , ОСОБА_23 , ОСОБА_28 ), які вказали, що ОСОБА_15 дійсно вийшов із штахетою, проте опущеною вниз і зупинився на обочині, а свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_23 та ОСОБА_63 ще й завірили, що ОСОБА_36 , побачивши ОСОБА_10 , сам побіг до нього. Такі покази свідків є логічними, послідовними, тісно переплітаються між собою та іншими доказами у справі, недовіряти їм у суду немає підстав, оскільки вони надані незацікавленими особами у справі, а тому суд надає їм віри, а покази ОСОБА_60 розцінює як спосіб захисту і намагання ухилитися від кримінальної відповідальності.
Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що обвинувачений не мав наміру заподіяти тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, а це сталося внаслідок сильного душевного хвилювання, в стані необхідної оборони чи з необережності, оскільки такі доводи спростовуються доказами, що наведені вище, не довіряти яким суду також немає підстав, котрі є логічними, послідовними, об`єктивно підтверджуються іншими доказами, переплітаються між собою, відтворюючи реальну картину подій, що мали місце між обвинуваченим та потерпілим, в ході яких обвинувачений свідомо першим побіг до ОСОБА_14 з метою нанесення ударів, останній не тримав штахету над головою, що підтвердив не один свідок у справі, при цьому ОСОБА_5 наніс не один удар кулаком по тілу, що могло б за певних обставин дійсно бути вчинено з необережності, проте обвинувачений наніс другий удар потерпілому в голову, коли він опустився на коліна, що добре бачив свідок ОСОБА_23 і підтвердив свідок ОСОБА_24 , які не є зацікавленими в результатах розгляду справи і в суду не має підстав недовіряти їх показам, видимість була доброю і провулок освічувався, а тому помилятися свідки не могли, про що завірили суд в судовому засіданні, а ОСОБА_36 також продовжував наносити удари потерпілому, коли він уже лежав на асфальті, про що сам обвинувачений вказав у своїх показах, цьому не передувала жодна протиправна поведінка ОСОБА_14 по відношенню до ОСОБА_60 , що могло б викликати у останнього сильне душевне хвилювання.
Крім того, тяжке тілесне ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, характеризується саме тим, що воно посягає на два об`єкти і одночасно спричиняє два відмінних за тяжкістю злочинних наслідки, а саме - шкоду здоров`ю і смерть потерпілого. Щодо кожного із цих наслідків у винного є різне ставлення, а саме: до тяжких тілесних ушкоджень умисне (прямий або непрямий умисел), а до смерті - необережне, що і мало місце в даному випадку.
За таких обставин, із врахуванням вищевказаних доказів, кількості нанесених ударів, механізму їх нанесення та локалізації - в ділянку голови зліва, в область правого стегна та вище пояса зліва, тобто в ті ділянки, де знаходяться життєво важливі органи - мозок, легені, суд приходить до висновку, що обвинувачений умисно (з непрямим умислом, а не з необережності) наніс всі тілесні ушкодження потерпілому.
Покликання захисника обвинуваченого на те, що у разі своєчасного звернення потерпілого за медичною допомогою смерть могла би не настати, суд вважає за безпідставні, оскільки такі твердження ґрунтуються виключно на припущеннях захисника і суперечать висновкам судово-медичних експертиз щодо характеру тілесних ушкоджень потерпілого - небезпечних для життя в момент заподіяння та причин настання смерті ОСОБА_10 , а також роз`ясненням судово-медичного експерта, який в судовому засіданні, як і у своєму висновку №72/2014 від 01.08.2014р., лише вказав, що негайна висококваліфікована медична допомога можливо б допомогла уникнути смерті, але це лише припущення і він не може цього одностайно стверджувати, оскільки при такій травмі голови потерпілий до декількох годин може бути активним і навіть не підозрювати про такі наслідки. Своїм правом на подання клопотання про призначення додаткової експертизи для визначення причин смерті ОСОБА_10 ні захисник обвинуваченого, ні сам обвинувачений в судовому засіданні не скористалися. Крім того, між діями ОСОБА_60 та наслідками у вигляді настання смерті є прямий причинний зв`язок, про що вказано у висновку судово-медичної експертизи №72/2014 від 01.08.2014р., так як безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 була відкрита черепно-мозкова травма у вигляді гострої епідуральної гематоми справа, перелому правої скроневої кістки з переходом на основу черепа, яка ускладнилася стисненням (компресією) мозку з вторинними ішемічними змінами правої тім`яної та скроневої, обох потиличних часток, вторинним крововиливом у стовбуровий відділ мозку, набряком-набуханням головного мозку, яка не характерна для вільного падіння з висоти росту на площину, могла бути як наслідком удару тупим твердим предметом з широкою поверхнею в ділянку голови справа (що не мало місця у даному випадку, оскільки суперечить усім іншим доказам у справі), так і наслідком падіння на праву тім`яно-скроневу ділянку голови за рахунок попереднього прискорення (що мало місце за оцінкою суду у даній ситуації).
Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого доведеною повністю. Вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.2 ст.121 КК України, оскільки він заподіяв потерпілому умисні тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, у справі не встановлено. Така обтяжуюча обставина як вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не знайшла свого підтвердження матеріалами справи.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає те, що обвинувачений в судових дебатах розкаявся у вчиненому, попросив вибачення у потерпілих та добровільно відшкодував їм матеріальну шкоду.
Враховується також, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину.
Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в ізоляції від суспільства шляхом застосування до нього покарання у виді позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили слід обрати у виді тримання під вартою, взявши його під варту з зали суду.
З приводу заявленого цивільного позову суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. Внаслідок смерті ОСОБА_10 його мати та сестра пережили значний стрес, коли дізналися про події, що мали місце із загиблим, про його важкий стан внаслідок отримання тілесних ушкоджень, переживали страждання, коли споглядали на стан ОСОБА_10 , який довго мучився і не приходив до тями, а лікування не приносило жодних позитивних результатів, непомірний стрес після усвідомлення того, що ОСОБА_10 помер, невідворотності такого наслідку, жаль від того, що життя сина, брата, який був їхньою підтримкою, закінчилося так рано і за незалежних від нього причин, тобто внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_5 , непомірний стрес під час організації поховання свого сина та брата, порушення психологічної рівноваги внаслідок порушення сталого побуту, життєвих зв`язків.
Беручи до уваги характер та обсяг страждань матері від втрати дитини та сестри, яка проживала разом з ОСОБА_10 , від втрати рідного брата, який був їхньою опорою, працьовитим, послушним, дбав про матір та сестру, неможливість відновлення такої втрати для них, тривалість страждань, яких вони уже зазнали і будуть постійно відчувати у майбутньому, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_5 слід стягнути в користь матері загиблого ОСОБА_7 в якості відшкодування моральної шкоди 100 000 грн., що справедливо відповідає ступеню тяжкості діяння, вчиненого ОСОБА_5 , і в користь сестри ОСОБА_10 - ОСОБА_8 50 000 грн. моральної шкоди.
В решті задоволення цивільного позову слід відмовити у зв`язку з добровільним відшкодуванням ОСОБА_5 матеріальної шкоди.
Процесуальний витрат та речових доказів по справі не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
До набрання даним вироком законної сили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою та взяти його під варту з зали суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його взяття під варту з зали суду - 17.30 год. 19.02.2015р..
Цивільний позов задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_7 100 000 (сто тисяч) грн. та в користь ОСОБА_8 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. заподіяної моральної шкоди.
В задоволенні решти цивільних позовних вимог - відмовити.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд Львівської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1