Справа № 711/9359/13-к
Провадження № 1-кп/711/9/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2015 року Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження відносно обвинувачено:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рацево, Чигиринського району, Черкаської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 17.03.2003 року Чигиринським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 2 роки;

- 21.07.2005 року Чигиринським районним судом Черкаської області за ст.185 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднано частково не відбуте покарання у вигляді одного року позбавлення волі за вироком Чигиринського районного суду, Черкаської області від 17.03.2003 року і остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки. Звільнений 07.09.2007 року постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси, не відбутий строк 1 рік 6 місяців та 21 день замінено на більш м`який вид покарання, а саме виправні роботи з відрахуванням 20% заробітної плати на користь держави;

- 21.09.2010 року Компаніївським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання приєднано не відбуту частину покарання 2 місяці позбавлення волі за вироком Чигиринського районного суду від 21.07.2005 року, остаточно призначено до відбуття 3 роки 2 місяці позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 29.08.2011 року по відбуттю строку покарання;

- 06.13.2013 року Черкаським районним суд ч.3 ст.187 КК України до восьми років позбавлення волі з конфіскацією всього майна яке є його власністю; Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 16.02.2015 року вирок Черкаського районного суду залишено без змін;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_7 , 10.01.2013 року близько 20.00 год., повторно, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Хлібокомбінат», що по вул.Чигиринська 7 у м.Черкаси, за раптово виниклим умислом на відкрите викрадення чужого майна, із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито, умисно з корисливих мотивів заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_6 1985 року народження, а саме мобільним телефоном «FLY-IQ-441», вартістю 2200 гривень та шкіряним чохлом до нього, вартістю 60 гривень, а всього заволодів майном на загальну суму 2260 гривень, після чого з місця скоєння правопорушення зник, чим завдав потерпілому матеріального збитку на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та вказав, що із 2002 року знайомий із ОСОБА_8 1983 року народження - з ним він протягом певного періоду підтримував товариські відносини. У 2003 році він разом із ОСОБА_9 вчинили крадіжку та були разом засуджені Чигиринським районним судом Черкаської області за ст.185 ч.3 КК України до умовного терміну відбування покарання. З того часу він з ОСОБА_9 не спілкувався. Зазначив, що під час досудового слідства у них із ОСОБА_9 був адвокат, який захищав їх обох. Між його батьками та батьками ОСОБА_10 була усна домовленість про те, що його батьки будуть оплачувати послуги адвоката за двох, а так як у батьків ОСОБА_9 на той час коштів не було, то вони сказали, що віддадуть їм гроші згодом. Проте до цих пір вони свої обіцянки не виконали, гроші так і не повернули. Мати ОСОБА_9 сказала, що коли він піде на робочу, то віддасть кошти, але останній постійно уникав зустрічі із ним та його батьками (за ОСОБА_9 ніби заплатили адвокату 200 доларів США). 10.01.2013 року близько 19.30 год. він разом із жінкою їхав із села Рацево від своїх батьків на маршрутному автобусі «Черкаси - Стецівка». Проїжджаючи повз село Боровиця, у автобус зайшов ОСОБА_6 та привітався з ним, після чого пішов і сів на вільне місце неподалік від нього. Близько 20.00 год. того ж дня вони приїхали у м.Черкаси, де він, його дружина та ОСОБА_11 вийшли на зупинці громадського транспорту «Хлібзавод», що по вул.Чигиринська, 7. Після цього між ним та ОСОБА_9 зав`язалась розмова, у ході якої він запитав, коли ж ОСОБА_9 думає віддавати гроші за оплачені його батьками у 2003 році послуги адвоката. ОСОБА_9 відповів, що у нього коштів немає і окрім того йому ніхто про це не говорив та він з цього приводу нічого не знає. Проте після декількох хвилин його з ним розмови ОСОБА_9 все ж таки пригадав, що вій дійсно винен його батькам грошові кошти. Зазначив, що спілкувався із ОСОБА_9 у нормальному тоні, при цьому не підвищував голос. Натомість останній чомусь почав підвищувати тон розмови та нервувати, при цьому виражаючись нецензурними словами, З огляду на це він зробив йому зауваження та сказав, щоб він знизив тон розмови та «не грав на публіку», інакше «дасть по голові», якщо він не притихне. В цей момент про мобільний телефон ОСОБА_9 він йому нічого не говорив. Потім вони ще декілька хвилин поспілкувались на нормальних тонах про те, що він все ж таки має повернути кошти, ОСОБА_9 добровільно дістав із своєї кишені мобільний телефон «FLY-IQ-441» чорного кольору та передав його йому, сказавши, що цей телефон буде гарантією того, що він наступного дня поверне йому кошти. Після чого телефон забере у нього. Він погодився та взяв телефон у руки. Потім ОСОБА_9 попросив забрати з телефону сім-карту та карту пам`яті. Він повернув йому телефон назад. А. вже після того як ОСОБА_9 забрав з нього вказані речі, знову взяв його, поклавши у кишеню куртки та сказав, щоб він прийшов наступного дня, а саме 11.01.2013 року о 09.00 год. у парк Перемоги, що по вул.30-років Перемоги у м.Черкаси, для того аби він повернув йому гроші або написав йому розписку про повернення грошей. А він віддасть йому телефон. Він погодився і вони розпрощались. Його дружина ОСОБА_12 чула їхню розмову, проте жодного слова не говорила.

Наступного дня ОСОБА_9 йому так і не зателефонував, хоча він чекав його в обумовленому місці. Потім він вирішив здати мобільний телефон ОСОБА_9 у ломбард, оскільки йому були потрібні гроші на особисті потреби, і того ж дня близько 10.00 год. він прийшов до відділення №3 ломбарду «Форум», що по вул.Смілянська 99 у м.Черкаси та на власний паспорт заклав вищевказаний телефон із шкіряним чохлом до нього, за що отримав 550 гривень, які того ж дня витратив на власні потреби. Намір віддати телефон ОСОБА_9 у нього був, але тільки після того як, би він написав йому розписку, зміст якої він вказав.

Незважаючи на повне не визнання своєї вини ОСОБА_7 , вина останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні повністю доводиться зібраними по справі доказами, а саме:

- показами допитаного в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що у 2003 році він разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 був засуджений Чигиринським районним судом Черкаської області до умовного терміну відбування покарання. Після вказаних подій він із ОСОБА_9 більше не спілкувався та його не бачив. 10.01.2013 року близько 19.30 год. він їхав у автобусі від своїх батьків, які проживають у селі Боровиця, Чигиринського району. В даному автобусі він випадково зустрів ОСОБА_7 , який їхав разом з своєю дружиною. При зустрічі вони привітались, але не розмовляли між собою. Близько 20:00 год. того ж дня він вийшов на зупинці громадського транспорту «Хлібзавод», що по вул.Чигиринська 7 у м.Черкаси, за ним вийшли і ОСОБА_13 з дівчиною. Після того як вони вийшли, між ними знову зав`язалась розмова, у ході якої ОСОБА_7 почав згадувати 2003 рік, коли їх було засуджено за вчинення крадіжки. Згодом ОСОБА_9 сказав, що він нібито винен йому грошові кошти за те, що під час досудового слідства він наймав собі платного захисника. Проте ніякої домовленості з цього приводу у них не було. Він відповів йому, що ніяких грошей йому віддавати не буде, оскільки не було на те причин.

Під час розмови ОСОБА_14 попросив у нього мобільний телефон під приводом зателефонувати. Нехотя він все-таки дав йому телефон, і останній зателефонував якійсь дівчині на ім`я ОСОБА_15 . Поговоривши, він повернув йому телефон та знову почав наполягати на тому, що він йому винен гроші, і вказував , що якщо він не вірить, то нехай зателефонує своєму братові та запитає в нього. Про будь-які грошові борги ні з його сторони ні зі сторони його родичів йому не відомо. Під час розмови ОСОБА_9 почав казати, щоб він дав йому телефон, нібито в залог, а наступного дня він призначив зустріч в парку біля «літака» під час якої він повинен був передати гроші ОСОБА_14 , а бо написати розписку. Він йому спочатку намагався дати старіший телефон, проте він почав тиснути на нього, кажучи що тут поруч ростуть ялинки і він його в них «забуцає». Відчувши реальну загрозу він віддав йому новий телефон «FLY-IQ-441. Тобто під час всієї розмови ОСОБА_14 морально тиснув на нього.. Він попросив його забрати з телефону сім-карти «Лайф» та «Київстар», а також карту пам`яті, на що він дав згоду. Після цього він вийняв з телефону карту пам`яті і сім-карти та повернув ОСОБА_9 телефон назад, так як знаючи кримінальне минуле ОСОБА_7 , боявся, щоб він його не вдарив. Дружина ОСОБА_14 весь час стояла осторонь і не могла чути їхньої розмови. Після цього ОСОБА_9 разом із дівчиною сіли у «маршрутку» №25 та поїхати у невідомому йому напрямку.

Вказаний телефон був новим, він придбав у грудні 2012 року за 2200 гривень. Телефон був у шкіряному чохлі, вартістю 60 гривень. Прийшовши додому до свого брата, так як він приїхав у місто саме до нього він розповів йому, про те що сталося. Брат наполягав на виклику працівників міліції, яких сам і викликав. Приїхала опер-група, якій він розказав все та вони сказали, що на призначену зустріч вони поїдуть з ним. Наступного дня в призначений час він прийшов на місце зустрічі, проте ОСОБА_14 там навіть не з`явився. Номер телефону який ОСОБА_14 залишив йому не відповідав, та був поза зоною досяжності.

- показами допитаної в якості свідка ОСОБА_16 від 11.10.2013 року, яка показала, що має сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . У 2003 році її сина було засуджено Чигиринським районним судом Черкаської області за ст. 185 ч.3 КК України. Зазначила, що даний злочин її син вчинив разом із ОСОБА_7 1983 року народження, із яким він у той період товаришував. Батьки ОСОБА_7 постійно проживали у с. Рацево, Чигиринського, району, Черкаської області, де і проживають на даний момент. На судовому засіданні, яке проходило у 2003 році в ОСОБА_17 , була присутня вона та батьки ОСОБА_18 , У її сина захисника при розгляді кримінальної справи у суді та на досудовому слідстві не було, так як вона не мала змоги оплатити його послуги, а безкоштовного захисника не хотіла. При розгляді кримінальної справи у суді у ОСОБА_19 .!, також не було адвоката. Проте їй невідомо, чи був він у нього на етапі досудового слідства, чи ні. Із батьками ОСОБА_7 у неї ніякої розмови з приводу адвоката, який би мав здійснювати захист як її сина так і ОСОБА_7 не було. У них були лише спільні переживання за подальшу долю синів після судового розгляду кримінальної справи. Так, 10.01.2013 року у вечірній час близько 22.00 год. вона дізналась від свого сина ОСОБА_9 у телефонній розмові про те, що ОСОБА_7 на зупинці громадського транспорту «Хлібзавод», що у м.Черкаси, відкрито заволодів його мобільним телефоном «Флай», погрожуючи йому фізичною розправою. Категорично наголосила на тому, що із батьками ОСОБА_7 у 2003 році у неї будь-якої розмови з приводу оплати послуг захисника, який би мав здійснювати захист як її сина так і ОСОБА_13 не було і взагалі вона не знає, чи був у ОСОБА_13 адвокат на той період. Ніяких боргів перед сім`єю ОСОБА_7 у їхньої сім`ї немає.

- квитанцією із відділення ломбарду №3 ПТ «Ломбарду Форум», згідно якої 11.03.2013 року ОСОБА_7 до відділення №3 вищевказаного ломбарду біло закладено мобільний телефон «FLY-IQ-441»,

- протоколом тимчасового доступу до речей від 17.01.2013 року, згідно якого із відділення ломбарду №3 ПТ «Ломбарду Форум» було вилучено мобільний телефон «FLY-IQ 441», який було відкрито викрадено ОСОБА_7 у потерпілого ОСОБА_20 .

Виходячи з обставин справи, які були встановлені в судовому засіданні суд вважає, що пред`явлене обвинувачення доведено і дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст.186 ч.2 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який характеризуються за місцем проживання посередньо.

Пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_7 обставин суд не вбачає.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_7 обставин суд не вбачає.

Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченого ОСОБА_7 ст.69 КК України не вбачається.

Враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе тільки при призначенні йому покарання в вигляді реального позбавлення волі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий 06.11.2013 року Черкаським районним судом до восьми років позбавлення волі з конфіскацією всього майна яка є його особистою власністю, а дане кримінальне правопорушення він вчинив до постановлення цього вироку, то суд вважає за необхідне остаточно призначити покарання ОСОБА_7 , у відповідності до ст.70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим, зарахувавши відбуте покарання призначене судом за попереднім вироком за правилами, передбаченими ст.72 КК України.

Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 373 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим за вироком Черкаського районного суду від 06.11.2013 року у вигляді восьми років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, остаточно призначити до відбуття ОСОБА_7 вісім років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити попередньою у вигляді тримання під вартою. Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 в строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Черкаського районного суду від 06.11.2013 року з 10.08.2013 року по 09.04.2015 року.

Речові докази по справі: мобільний телефон «FLY-IQ-441» у чорному чохлі переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити з належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом 30 днів учасниками процесу з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 в такий же строк з часу отримання копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1