Справа № 361/8838/2014-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/233/15 Доповідач у 2 інстанції Гайдай
Категорія 19 05.03.2015

ВИРОК
Іменем України

05 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 21.08.2009 року Броварським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі 5 років, звільненому з місць позбавлення волі по відбуттю покарання 04.03.2014 р.

засуджено та призначено покарання за ч. 2 ст. 186 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий термін 3 роки та покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 21 вересня 2014 року, о 21 годині 18 хвилин, перебуваючи разом з ОСОБА_8 поблизу будинку АДРЕСА_2 , помітили ОСОБА_9 , яка йшла вулицею тримаючи в руках жіночу сумочку. В зв`язку з цим у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прослідкували за ОСОБА_9 , яка йшла в бік будинку АДРЕСА_3 , та о 21 годині 20 хвилин ОСОБА_8 підійшовши до потерпілої, наніс останній удар рукою в обличчя, від чого ОСОБА_9 впала, а він вихопив з її рук жіночу сумочку, в якій знаходилися: два мобільних телефони, гаманець, у якому були грошові кошти в сумі 1600 грн., футляр до телефону, дві візитниці, портмоне для документів, грошові кошти в розмірі 900 та 100 грн. та втік з місця вчинення злочину, заволодівши майном потерпілої на загальну суму 5 540 грн. В подальшому викрадене ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розділили між собою.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити на 5 років позбавлення волі. Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд в порушення вимог ст. 75 КК України необґрунтовано звільнив ОСОБА_7 від відбування покарання. Зазначає, що судом не було враховано що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше двічі був засуджений за вчинення тяжких злочинів майнового характеру, має посередню характеристику за місцем проживання, а також судом не надано належної оцінки, що новий злочин ОСОБА_7 вчинив через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість та за попередньою змовою групою осіб.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, котрий апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченого, котрий просить вирок міськрайонного суду залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за яке він засуджений доведена доказами дослідженими в судовому засіданні і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про безпідставність застосування ст. 75 КК України, то вони на думку колегії суддів є слушними.

Згідно із зазначеним законом, рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути прийняте, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Однак, звільняючи ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, суд належним чином не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, котрий звільнившись з місць позбавлення волі у березні 2014 року у вересні цього ж року вчиняє новий злочин, що свідчить про те що він на шлях виправлення не став, не працює, за місцем проживання характеризується як особа, що зловживає спиртними напоями.

Дані обставини, вказують на те, що виправлення ОСОБА_7 неможливе без відбування покарання в місцях позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправомірно звільнив ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

Окрім того, як вбачається з мотивувальної частини вироку, при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд зазначив, що цей злочин ОСОБА_7 вчинив за попередньою змовою з ОСОБА_8 .

Однак, судом залишено поза увагою те, що матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_8 виділені в окреме провадження у зв`язку з його розшуком і судом справа в частині обвинувачення ОСОБА_8 не розглядалась. Тому суд не вправі був при формулюванні обвинувачення визнаного судом доведеним зазначати, що цей злочин ОСОБА_7 вчинив за попередньою змовою з ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2014 року, щодо ОСОБА_7 в частині призначення йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України скасувати.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_7 взяти під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту взяття його під варту.

Виключити з мотивувальної частини вироку при формулюванні обвинувачення визнаного судом доведеним посилання суду про вчинення ОСОБА_7 пограбування потерпілої ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , зазначивши при цьому, що ОСОБА_7 вчинив цей злочин за попередньою змовою з особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження.

В решті цей вирок залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

СУДДІ: