Справа № 11 »а»-484 2007 р. Категорія:
суді 1-ї інстанції Фінагеєва В.О. Доповідач Нешик Р.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької
області в складі:

головуючого-судді
Олексієнка Ю.Г.

суддів: Нешик
Р.І., Дудікова В.І.

за участю
прокурора Заброцької Л.О.

засудженого:
ОСОБА_2. розглянула 5 липня 2007 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальну справу за апеляцією
адвоката ОСОБА_3. в інтересах
засу­дженого ОСОБА_1. на вирок Замостянського районного суду м. Вінниці від 6 квітня 2007 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше судимий
15.07.2005 року

за ст.
ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2 КК України

на 4 роки 6
місяців позбавлення волі

із двохрічним
іспитовим строком, засуджений за ст.
296 ч.3 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. ст.
78 ч. 3. 71 ч. 1 КК України остаточне покарання ви­значено шляхом
часткового приєднання невідбутої частини покарання за по­переднім вироком у вигляді
4 років 7 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
раніше неодноразово судимий,
засуджений за ст. 296 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення
волі.

На
підставі ст. 70 ч. 1,
4 КК України остаточне покарання визначено шляхом часткового складання
даного та покарання за попереднім вироком суду у вигляді 5 років позбавлення
волі.

ОСОБА_2.
та ОСОБА_1 засуджені за те, що
14.02.2006 року біля 16 год., знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, перебуваючи в залі ігро­вих автоматів, що в приміщенні залізничного вокзалу станції
Вінниця, пору­шували громадський
порядок, виражались нецензурною лайкою
та на вимоги

охоронника
залу ігрових автоматів ОСОБА_4 припинити нецензурні вира­зи, не реагували.

ОСОБА_2., роздратований програшем значної суми власних
гро­шей, бажаючи без черги розміняти 5
грн. на розмінні монети для продовжен­ня гри,
подав гроші касиру ОСОБА_5., на
що охоронник зробив йому за­уваження,
вимагаючи не порушувати громадський порядок.

У
відповідь на законні вимоги охоронника ОСОБА_2. став його ображати нецензурними
словами.

З метою
припинення протиправних дій ОСОБА_2.,
охоронник став його затримувати біля вхідних дверей, щоб передати працівникам мі­ліції.

Однак, при затриманні до ОСОБА_2. приєднався його
знайомий ОСОБА_6, які проявляючи
особливу зухвалість, несподівано напали
на охо­ронця та, грубо порушуючи
громадський порядок, проявляючи явну
неповагу до суспільства, безпричинно
розпочали бійку.

В ході
бійки ОСОБА_2. умисно головою вдарив ОСОБА_4. в об­личчя, а ОСОБА_1 вдарив охоронника по голові
пластмасовою бутилкою із-під пива, після
чого, двічі вдарив кулаком в тім'яну
частину голови, чим було заподіяно
потерпілому тілесні ушкодження, що по
ступеню тяжкості відно­сяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В своїй
апеляції адвокат ОСОБА_3.
в інтересах засудженого ОСОБА_1 просив змінити вирок відносно ОСОБА_1, перекваліфікувати його дії на ст.
125 КК України, обравши покарання
без позбавлення волі.

ОСОБА_2. вирок
суду не оскаржував.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду; пояснення засудженого ОСОБА_2., який просив не зважати на доводи
адвоката, в обгрунтуван­ня його
вини, а вирок щодо нього залишити без
змін; міркування прокурора про законність вироку; дослідивши доводи апеляції та
перевіривши матеріа­ли кримінальної справи,
колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення поданої
апеляції зі слідуючих підстав.

Обидва
засуджені, як на досудовому так і при
судовому слідстві під­твердили обставини скоєного злочину, лише заперечували, що діяли не за попередньою змовою групою
осіб.

Разом з тим, за показами потерпілого ОСОБА_4 - спочатку
хуліган­ські дії, що супроводжувались
особливою зухвалістю скоїв ОСОБА_2., а
потім до нього приєднався і ОСОБА_1 Обоє вони заподіяли потерпілому в процесі
хуліганських дій легкі тілесні ушкодження.

Дані обставини
підтвердила і свідок ОСОБА_7.

За таких
обставин, суд прийшов до вірного
висновку про кваліфікацію дій обох винних за ч.3 ст.
296 КК України, як
хуліганство, вчинене групою осіб, з опором представникові громадськості, який виконував обов'язки з охорони
громадського порядку.

Враховуючи, що засуджені із потерпілим не були раніше
знайомі і не мали ніяких особистих претензій один до другого, підстав для перекваліфіка­ції дій ОСОБА_1.
на ст.
125 КК України, або іншу статтю
кримінального ко­дексу, судова колегія
не вбачає.

За умови
скоєння даного злочину ОСОБА_1. в період іспитового строку за попереднім
вироком, міра покарання йому визначена у
відповідно­сті зі ст. 65 КК України.

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст.
365, 366 КПК України, судова колегія. -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу адвоката в інтересах засудженого ОСОБА_1 зали­шити без задоволення, а вирок Замостянського районного суду м. Вінниці від 06.04.2007 року відносно ОСОБА_1
та ОСОБА_2 залишити без змін.