Справа №1-110/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2007 року. Кіровоградський районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Мурашко С.І.,

при секретарі - Гончар А.В., Олійник A.M.,

за участю прокурора - Ворони І.В., Варакіна О.В.,

захисників - ОСОБА_16, ОСОБА_17

законних представників підсудних - ОСОБА_18, ОСОБА_14,

представників служби у справа неповнолітніх - Плужнік
Н.І., Андрусевич А.В., Мамалиґи

Т.С..,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в М.Кіровограді кримінальну справу по

обвинуваченню :

неповнолітнього
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1українця,
громадянина України, освіта базова загальна середня, неодруженого, учня 10-го
класу Оситнязької ЗОШ, раніше не судимого,

за ч.2 ст. 187
КК України,

неповнолітнього
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2народження, уродженця та жителя АДРЕСА_2українця,
громадянина України, освіта базова загальна середня, неодруженого,
непрацюючого, учня 10-го класу Оситнязької ЗОШ, раніше не судимого,

за ч.2 ст. 187
КК України,

ВСТАНОВИВ:

03
березня 2007 року, у вечірній час, неповнолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходилися
в барі "Зустріч" в с.Оситняжка Кіровоградського району та області, де
в цей час також знаходився раніше не знайомий їм ОСОБА_3, в якого вони
побачили мобільний телефон, яким вирішили заволодіти.

З цією
метою, вже 04 березня 2007 року, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пішли за ОСОБА_3 який
проводжав додому ОСОБА_4 Обігнавши ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зупинилися неподалік від них і стали чекати коли ОСОБА_3 залишиться один.
Діждавшись коли ОСОБА_4. пішла додому, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наздогнали ОСОБА_3,
який знаходився на дамбі між вулицями Садовою та Жовтневою, що в с.Оситняжка
Кіровоградського району та області, де ОСОБА_2 лівою рукою наніс удар в обличчя
ОСОБА_3, від чого той упав, а ОСОБА_1 відкрито заволодів мобільним телефоном
"SAGEM-Ty-E-77" вартістю 809 грн.10 коп., з навушниками до
нього вартістю 12 грн. 75 коп., двома сім картами оператора мобільного зв'язку
"Джинс" вартістю 25 грн. кожна, на

рахунку яких було 5 та 10 грн, а також картою пам'яті на
256 MB,
вартістю 39 грн. 52 коп. Таким чином потерпілому ОСОБА_3 заподіяли
матеріальної шкоди на 926 грн.37 коп. Викраденим ОСОБА_1 та ОСОБА_2
розпорядилися на власний розсуд.

Згідно
висновку експерта №124 від 19.04.2007 року потерпілому ОСОБА_3 було заподіяне
тілесне ушкодження, яке не було небезпечне для життя в момент його заподіяння,
яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, яке потягло
короткочасний розлад здоров'я.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1, свою вину визнав повністю та пояснив,
що 03 березня 2007 року він разом з ОСОБА_2 знаходилися в барі
"Зустріч" в с.Оситняжка Кіровоградського району та області, де також
знаходився раніше не знайомий їм ОСОБА_3 Побачивши у ОСОБА_3 мобільний телефон
ОСОБА_2 сказав, що телефон дорогий і його можна продати та запропонував йому
забрати його, на що він спочатку відмовився. Після закриття бару, після 24.00
год., він з ОСОБА_2 йшов до себе додому, за стартовим пакетом для мобільного
телефону ОСОБА_2Попереду них йшов ОСОБА_3, який проводив додому ОСОБА_4, і
ОСОБА_2 знову запропонував забрати у ОСОБА_3 мобільний телефон, на що він
погодився. Для цього вони обігнали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і зупинившись на відстані
близько 10 м. від них, стали чекати поки ОСОБА_3 залишиться один. Діждавшись
цього моменту він та ОСОБА_2 підійшли до ОСОБА_3 і ОСОБА_2 наніс тому лівою
рукою удар в обличчя від чого той упав і в нього з кармана випав мобільний
телефон з навушниками. ОСОБА_2 сказав йому забирай телефон та пішли, що він і
зробив. По дорозі вони наздогнали ОСОБА_4, якій ОСОБА_2 розповів, що вдарив
ОСОБА_3 від чого той впав. Також вони показували ОСОБА_4 викрадений мобільний
телефон, який він залишив у себе, так як ОСОБА_2 сказав, що якщо його батьки
побачуть у нього цей телефон, то в нього будуть проблеми. Телефон в нього
знаходився до 10.03.2007 року, після чого віддав його ОСОБА_5, з умовою, що той
заплатить за нього кошти на святкування пасхи.
ОСОБА_2 йому говорив, щоб продавши викрадений телефон, купив йому стартовий
пакет. Батьки ОСОБА_2пропонували йому взяти всю вину на себе та говорити, що
їхній син до викрадення телефону не причетний.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2, свою вину не визнав та пояснив, що 03
березня 2007 року, він з ОСОБА_1 знаходилися в барі с.Оситняжка
Кіровоградського району та області. Так, як ОСОБА_1 заблокував його мобільний
телефон, він запропонував піти до нього додому за стартовим пакетом. По дорозі
вони зустріли ОСОБА_3 та ОСОБА_4, але ніхто ОСОБА_3 не бив і телефон не
забирав. ОСОБА_4 він не говорив, що вдарив ОСОБА_3 та вони не показували їй
телефон ОСОБА_3 Він не наносив удар ОСОБА_3, тому що у нього хворі руки.
ОСОБА_1 оговорює його, коли він приходив до нього додому з братом то говорив,
що його змушують давати неправдиві покази співробітники міліції.

Крім
повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_1 та не зважаючи на невизнання
своєї вини підсудним ОСОБА_2 їх вина у вчиненні злочину повністю
підтверджується зібраними в ході досудового слідства та перевіреними в судовому
засіданні доказами, а саме:

-
показами потерпілого ОСОБА_3, який показав, що 03 березня 2007 року, він разом
з друзями знаходився в барі "Зустріч", що в с.Оситняжка
Кіровоградського району та області, де розпивали алкогольні напої. В барі він
познайомився з ОСОБА_4 яку став проводжати додому після закриття бара. По
дорозі їх обігнали ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у яких він попросив цигарку. ОСОБА_4
сказала йому, щоб він далі її не проводив, так як він не місцевий і може
заблукати. Він перебував в стані алкогольного сп'яніння і коли він став іти у
зворотньому напрямку, хтось вдарив його в обличчя і він упав. Піднявшись біля

нього вже нікого
не було, у нього була розбита губа з якої текла кров. Також він виявив, що
відсутній його мобільний телефон. Хто його вдарив і як у нього забирали телефон
він не бачив. Телефон йому повернуто ніяких претензій немає.;

· показами
свідка ОСОБА_4, яка показала, що 03 березня відпочивала в барі
"Зустріч", що в с.Оситняжка Кіровоградського району та області де
познайомилася з ОСОБА_3. Знаходячись в барі до неї підходив ОСОБА_2 і просив
вивести ОСОБА_3на спортмайданчик біля школи. На запитання для чого, він
відповів, що їй не потрібно це знати. Після закриття бару ОСОБА_3 став
проводжати її додому і коли вони проходили повз ворота школи вона побачила
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який ще раз попросив відвести ОСОБА_3 на спортмайданчик,
але вона знову відмовилася. По дорозі їх обігнали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у яких
ОСОБА_3 попросив цигарку та що ті відповіли, що в них немає і пішли далі. Вона
сказала ОСОБА_3, щоб той далі її не проводив і пішла сама. В цей час ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 повернулися назад і сказали ОСОБА_3, щоб той стояв, так як у них є
цигарка. ОСОБА_1 сказав їй, що вона їх не бачила та йшла додому, а самі пішли
до ОСОБА_3 Хвилин через 5 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наздогнали її і в руках ОСОБА_1
вона побачила мобільний телефон та впізнала, що то телефон ОСОБА_3 ОСОБА_2
сказав їй: "оце я його вдарив, що з першого удару вирубив". Кого саме
вдарив він не сказав, але вона здогадалася, що ОСОБА_3, так як бачила в них
його телефон. Також ОСОБА_2 говорив, що: " цей телефон затягне на
багато". При ній ОСОБА_2 присвічував своїм телефоном а ОСОБА_1 зняв задню
панель телефона ОСОБА_3,
де знаходилися дві стартові картки. Підійшовши до її дому ОСОБА_1 сказав, що
вона їх не бачила, після чого вона пішла додому.;

· показами
свідка ОСОБА_6, який показав, що 10.03.2007 року ОСОБА_1 продав йому мобільний
телефон "SAGEM-Ty-E-77". Він попросив за цей телефон 15 грн., в рахунок
того, що він дасть за нього гроші коли вони будуть відмічати пасху;

· показами
свідка ОСОБА_7, який показав, що ОСОБА_1 продав йому карту пам'яті до
мобільного телефону за 25 грн.;

· показами
свідка ОСОБА_8, який показав, що він працює в Кіровоградському РВ УМВС України
в області і до нього на мобільний телефон, номер якого є в Оситнязькій
сільській раді, зателефонував ОСОБА_3 і повідомив, що у нього викрали мобільний
телефон. Після цього він приїхав до райвідділу міліції де написав заяву та
розповів, що в с.Оситняжка він проводжав додому дівчину, на зустріч йому йшли
два хлопці та нанесли в обличчя удар і він упав. Виїхавши в с.Оситняжка він
знайшов дівчину яку проводжав ОСОБА_3, яка розповіла, що вона бачила як ОСОБА_1
та ОСОБА_2 розбирали мобільний телефон і доставали з нього сімкарти. Телефон
ОСОБА_3 він вилучив у ОСОБА_6, біля двору якого він зустрів ОСОБА_1 та показав
йому телефон. ОСОБА_1 розповів йму, що він з ОСОБА_2 зустріли ОСОБА_3 і ОСОБА_2
наніс тому удар і той впав. При цьому ОСОБА_1 сам щиро розкаявся та розповів
про обставини вчинення злочину, ніякого тиску на нього не було. Ніхто ОСОБА_1
не казав які необхідно давати покази або що робити. Мати ОСОБА_1 не пропонувала
йому взяти свиню чи гусей, щоб закрити справу, це плітки.;

показами свідка ОСОБА_9, який показав, що ОСОБА_1 його брат і близько 01.00
год., точного числа та місяця не пам'ятає, він сторожував на фермі і до нього
приходив його брат ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на їх прохання

проводив ОСОБА_2додому, щоб його
не побили хлопці,
які приходили до них додому.
ОСОБА_1 розповів йому, що мати ОСОБА_2просила його прийти до них додому
поговорити, а тому попросив піти з ним. Він пішов разом з братом і батьки
ОСОБА_2стали просити його брата, щоб той взяв всю вину на себе, але брат
відмовився. Йому сказали, що якщо він буде один то йому нічого не буде, можливо
і суда не буде.;

- показами свідка ОСОБА_10,
який показав, що 03 березня 2007 року, він, ОСОБА_3 та інші друзі знаходилися в
барі в с.Оситняжка, де вживали алкогольні напої.

Він з іншими друзями пішли за ключами від будинку, а ОСОБА_3 пішов

проводжати ОСОБА_4 Зайшовши на дамбу вони побачили ОСОБА_3,

який присів, і в нього була розбита губа, а також у нього не було його
мобільного

телефону. ОСОБА_11, що був з ними сказав, що це міг зробити ОСОБА_1 і

вони пішли до його будинку. ОСОБА_1 та його батьки сказали, що він

нікуди не виходив з будинку. ОСОБА_3 розповідав, що він проводжав

ОСОБА_4 і їх обігнали два хлопці в яких він попросив закурити. ОСОБА_4
пішла далі, а коли він розвернувся йти назад то отримав удар в обличчя.

Крім
того вина підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2підтверджується:

·
протоколом огляду місця події, від 06.03.2007 року, яким
оглянуто місце вчинення злочину. (т.1а.с.7);

·
висновком експерта №124 від 19.04.2007 року, відповідно
до якого потерпілому ОСОБА_3 було заподіяно тілесне ушкодження, яке не було
небезпечне для життя в момент його заподіяння, яке відносяться до категорії
легких тілесних ушкоджень, яке потягло короткочасний розлад здоров'я.
(т.1а.с.19);

·
додаткового висновку експерта №124 від 15.06.2007 року,
відповідно до якого тілесне ушкодження наявне у ОСОБА_3 у вигляді забійної рани
верхньої губи могло утворитися при обставинах вказаних в протоколі відтворення
обстановки та обставин події від 28.04.2007 року за участю ОСОБА_1 (т.1 а.с.164);

·
протоколом виїмки від 25.03.2007 року, яким у потерпілого
ОСОБА_3 вилучено гарантійний талон на мобільний телефон "SAGEM-Ty-E-77". (т.1 а.с.32);

·
протоколом огляду місця події від 07.04.2007 року, яким з
будинку ОСОБА_12 вилучено мобільний телефон "SAGEM-Ty-E-77".
(т.1 а.с. 40);

·
висновком №586/25 судової товарознавчої експертизи, від
16.04.2007 року, відповідно до якої вартість мобільного телефону "SAGEM-Ty-E-77",
з урахуванням знижки на знос, станом на 03.03.2007 року, складала 809,10 грн.
(т1.а.с.47);

·
протоколом відтворення обстановки та обставин події від
28.04.2004 року, за участю підсудного ОСОБА_1, який на місці розказав та
показав обставини вчинення злочину, (т.1 а.с.83-84);

·
протоколом огляду місця події, від 28.04.2007 року, яким
з будинку ОСОБА_13 вилучено карту пам'яті, (т.1 а.с.90);

·
висновком №736/25 судової товарознавчої експертизи від
07.06.2007 року, відповідно до якої навушники до мобільного телефону "SAGEM-Ty-E-77" складають 12,75
грн., а карта пам'яті до мобільного телефону 39,52 грн. (т.1 а.с. 113);

протоколом очної ставки проведеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, від 21.05.2007
року, на якій ОСОБА_4. підтвердила свої покази, щодо причетності ОСОБА_2до
вчиненого злочину, (т.1 а.с.127-131);

·
протоколами
очних ставок проведених
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, від
21.05.2007 року та від 13.06.2007 року, на якій ОСОБА_1 підтвердив, що вчинив
злочин з ОСОБА_2. (т.1 а.с.133-137, т.1 а.с.173-175);

·
довідкою Кіровоградської філії ЗАТ "УМЗ", №728,
від 16.05.2007 року, що стартовий пакет "Джинс" станом на 03.03.2007
року коштував 25 грн. (т.1 а.с.143);

·
протоколом очної ставки проведеної між ОСОБА_1 та
ОСОБА_4, від 23.05.2007 року, на якій ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підтвердили свої
покази про обставини викрадення мобільного телефону у ОСОБА_3 (т.1
а.с.157-158);

Таким чином,
оцінюючи в сукупності всі зібрані в справі докази, суд приходить до висновку,
що вина підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2у вчинені злочину в судовому засіданні
доведена повністю.

Дії підсудних
ОСОБА_1 та ОСОБА_2необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.187 КК України, так як вони
вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством,
небезпечним для життя чи здоров'я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений
за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до
висновку експерта №124 від 15.04.2007 року, потерпілому ОСОБА_3 заподіяне
тілесне ушкодження, яке не було небезпечне для життя в момент його заподіяння,
яке відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, яке потягло
короткочасний розлад здоров'я.

Однак, як
зазначено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992
року № 12 (із змінами та доповненнями), небезпечне для життя чи здоров'я
потерпілого насильство - це заподіяння йому легкого тілесного ушкодження, що
спричинило короткочасний розлад здоров'я або короткочасну втрату
працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження, а також
інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були
небезпечними для життя чи здоров'я в момент заподіяння.

Тому, заподіяння
потерпілому ОСОБА_3 легкого тілесного ушкодження, що потягло короткочасний
розлад здоров'я, суд кваліфікує, що до потерпілого застосовано насильство,
небезпечне для його життя чи здоров'я.

Не зважаючи на
те, що потерпілий не бачив хто на нього напав та як забирали його телефон, суд
вважає, що дії підсудних необхідно кваліфікувати як розбій, так як їхній умисел
був направлений на заволодіння майном потерпілого відкрито, з застосуванням до
нього насильства.

Посилання ОСОБА_14, матері
підсудного ОСОБА_2та його законного представника, що підсудного ОСОБА_1
примушують оговорити її сина, що він вчинив злочин, а також те, що співробітник
міліції ОСОБА_15 отримав
винагороду від матері ОСОБА_1, суд розцінює як намагання матері, щоб її син
уникнув відповідальності за вчинене ним діяння. Суд критично відноситься до її
показів, так як її покази спростовуються проведеною прокуратурою
Кіровоградського району перевіркою, по викладених нею фактах, та прийнятим
рішенням про відмову в порушенні кримінальної справи.

Призначаючи
покарання підсудним, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, щодо ступеня
тяжкості вчиненого злочину, осіб підсудних, обставин, що пом'якшують і
обтяжують їх покарання.

Підсудні
неповнолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчинили тяжкий злочини, за місцем навчання
характеризуються позитивно.

Пом'якшуючими
покарання обставинами, підсудним суд вважає, вчинення злочину неповнолітніми та
вперше, відшкодування завданої шкоди, а підсудному ОСОБА_1 крім того, щире
каяття у вчиненому та сприяння розкриттю злочину, а обтяжуючих обставин судом
не встановлено.

Враховуючи
осіб підсудних, що вони є неповнолітніми, навчаються в Оситнязькій ЗОШ, вчинили
злочин вперше, характеризуються позитивно, збитки потерпілому відшкодовані,
ОСОБА_1 розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, ОСОБА_2
переніс електротравму та знаходився в реанімаційному відділенні дитячої
обласної лікарні з затіканням мозку і потребує консультації дитячих
нейрохірургів в НДІ м.Києва, визнаючи в сукупності ці обставини такими, що
істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням осіб
підсудних, суд вважає за можливе при призначені покарання застосувати до
підсудних ст.69 КК України та призначити їм покарання нижче від найнижчої межі,
встановленої в санкції статті, та не призначати їм додаткове покарання
конфіскацію належного їм майна, а також звільнити їх від відбування покарання з
випробуванням.

Керуючись ст.
321-324 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ:

Неповнолітніх
ОСОБА_1 та ОСОБА_2визнати винними за ч.2 ст.187 КК України та з застосуванням
ст.69 КК України піддати покаранню у вигляді позбавлення волі строком на 5
років, кожного, без конфіскації майна.

На
підставі ст.ст.75,76,104 КК України ОСОБА_1 та ОСОБА_2звільнити від відбування
покарання з випробуванням на 2 роки, зобов'язавши їх періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без змін -підписка про невиїзд.

Речові докази по
справі повернути за належністю.

Вирок
може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15
діб.