АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/322/15 Справа № 694/1025/15-к Категорія: ч.3 ст.185КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Братського району, Миколаївської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, громадянина України, раніше судимого: 02.03.2012 року Лисянським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.263 КК України; 25.07.2013 року Лисянським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.185, ч.1 ст. 309 КК України, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, -

якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, -

в с т а н о в и л а :
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він 13.06.2015 року близько 15 16 год., перебуваючи в с. Мурзинці, Звенигородського району, Черкаської області та знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, пройшов на територію двору будинковолодіння ОСОБА_9 , де через незачинені двері проник у середину житлового будинку, звідки таємно, повторно викрав належне на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_9 майно, а саме: телевізор «ВВК LEM 248 F» із пультом дистанційного керування до нього, TV-тюнер «Tiger 4050 С» із пультом дистанційного керування до нього, гроші в сумі 1040 грн., після чого із місця вчинення злочину зник, чим заподіяв потерпілій матеріальних збитків.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

15 червня 2015 року старший слідчий СВ Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування міри запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року клопотання задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Заборонено йому залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. кожного дня. Строк дії ухвали визначено у 58 днів, починаючи з 16 червня 2015 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження в частині обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш суворий запобіжний захід тримання під вартою.

В обґрунтування своїх доводів прокурор зазначає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належної поведінки підозрюваного, який скоїв тяжкий злочин. Крім того, він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він 13.06.2015 року близько 15 16 год., перебуваючи в с. Мурзинці, Звенигородського району, Черкаської області та знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, пройшов на територію двору будинковолодіння ОСОБА_9 , де через незачинені двері проник у середину житлового будинку, звідки таємно, повторно викрав належне на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_9 майно, а саме: телевізор «ВВК LEM 248 F» із пультом дистанційного керування до нього, TV-тюнер «Tiger 4050 С» із пультом дистанційного керування до нього, гроші в сумі 1040 грн., після чого із місця вчинення злочину зник, чим заподіяв потерпілій матеріальних збитків.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, при обранні міри запобіжного заходу вірно встановив наявність достатніх даних щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, врахувавши при цьому особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними та не спростовують правильності висновків суду, оскільки обрана судом першої інстанції міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 194, 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 відхилити.

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає

Головуючий :

Судді :