Справа № 585/294/15-к
Номер провадження 1-кп/585/57/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000019 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, в теперішній час проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Роменського міськрайонного суду від 01.06.2011 року за ст. ст. 185 ч. 3, 15 ч. 3, 185 ч. 3, 395, 185 ч. 3, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 01.09.2014 року з Темнівської ВК Харківської області (№ 100) умовно-достроково на невідбутий строк 1 місяць 20 днів,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив злочини проти власності за наступних обставин.

05.01.2015 року близько 13 год. 00 хв. на території автовокзалу в м. Ромни по вул. Горького, зустрівшись зі своєю знайомою ОСОБА_5 попросив у неї грошові кошти на алкогольні напої. Остання віддала йому грошові кошти в сумі 7 грн., але для ОСОБА_3 цього виявилося замало і тоді він в руці ОСОБА_5 помітив мобільний телефон марки «Samsung на якій останній хтось подзвонив. У цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вказаним мобільним телефоном, який в послідуючому вирішив продати. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 умисно, незаконно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є відкритими для потерпілої та оточуючих, і за вчинення злочину невідворотно настане кримінальна відповідальність, вихопив з руки ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung» моделі GT с 3322 і, ІМЕІ НОМЕР_1 , в корпусі білого кольору вартістю 751 грн., з флеш-картою пам`яті «Kingston» об`ємом 4 Гб та сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 15 грн., на рахунку якої перебували кошти в сумі 1 грн. Після цього ОСОБА_5 повернулась і пішла від нього, а він, поклавши телефон собі до кишені, пішов у невідомому напрямку. В подальшому телефон був вилучений у нього працівниками міліції. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 829 грн.

Після цього 05.02.2015 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , в залі-кімнаті на табуретці біля дивану помітив електричну плитку «Мрія» ПЭ-1КС належну ОСОБА_6 . Взявши в руки вказану електричну плитку, почав її обдивлятися. У цей момент до кімнати зайшла ОСОБА_6 , у якої ОСОБА_3 запитав кому належить дана плитка. Остання. відповіла, що їй, і залишила кімнату. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння електричною плиткою. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 , умисно, незаконно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, розуміючи, що за вчинення злочину невідворотно настане кримінальна відповідальність, розуміючи, що його дії є протиправними, поклав дану плиту до поліетиленового пакету і почав виходити з кімнати. Дії ОСОБА_3 були виявлені потерпілою ОСОБА_6 , але ОСОБА_3 , розуміючи, що його дії є відкритими для потерпілої, незважаючи на це, вибіг в викраденим з кімнати та пішов у невідомому напрямку. В подальшому викраденою електричною плиткою ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд. Викраденим ОСОБА_3 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 178 грн. 60 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 по вищенаведеним епізодам визнав повністю, у скоєному розкаявся дав показання, що події відбувались так як вказано в обвинувальному акті. З сумою збитків згоден, збитки потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відшкодував повністю.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються, а саме по епізодам, що мали місце 05.01.2015 року та 05.02.2015. При цьому з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій суд не має. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 22.02.2015 року близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_3 перебуваючи у будинку ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де виконував побілку стелі в кухні. Щоб заплатити йому за виконану роботу, ОСОБА_7 підійшла до шафи, що знаходилась в кімнаті вказаного будинку, відчинила дверцята та з верхньої полиці дістала поліетиленовий пакет, в якому знаходилися грошові кошти. В присутності ОСОБА_3 , ОСОБА_7 відкрила пакет і дістала грошові кошти в розмірі 20 грн. (10 купюр номіналом 2 гривні кожна) та віддала їх ОСОБА_3 за виконану роботу, а пакет, в якому були гроші поклала назад до шафи. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне незаконне заволодіння грошовими коштами, що були в пакеті. З цією метою ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, умисно, незаконно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, розуміючи, що за вчинення злочину невідворотно настане кримінальна відповідальність, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_7 , заволодів пакетом, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 780 грн., після чого залишив будинок. В подальшому викраденими грошовими коштами ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд. Внаслідок злочинних дій потерпілій ОСОБА_7 були спричинені матеріальні збитки в сумі 780 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину по цьому епізоду визнав частково, у скоєному розкаявся дав показання, що події відбувались так як вказано в обвинувальному акті, але з сумою збитків він не згоден, оскільки взяв з шафи лише 2 пачки по 2 гривні, одна з яких була розпечатана, тобто приблизно 350 грн., які не відшкодував, але має намір це зробити. Крім того пояснив, що побілку йому допомагала робити його співмешканка ОСОБА_8 .

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що попросила ОСОБА_9 та його співмешканку ОСОБА_10 побілити їй хату по АДРЕСА_2 . Перд цим поштарка принесла їй пенсію 1049 грн. Було 3 пачки по 2 грн. та 4 купюри по 100 грн., які вона поклала на верхню полицю у гардероб у поліетиленовому пакеті. Гардероб на замок не закривався. По закінченню роботи, вона підійшла до шафи, щоб узяти кошти і розрахуватися з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . При них витягла з однієї пачки 20 грн. , які дала ОСОБА_11 . Останній пішов у магазин, щоб купити цигарки та горілку, а ОСОБА_8 залишалась у хаті. Коли ОСОБА_12 повернувся вони пообідали і пішли, через короткий час вона виявила, що з шафи пропали усі гроші. Цивільний позов на суму 780 грн. підтримала.

Суд вважає, що розмір шкоди 780 грн., завданий потерпілій ОСОБА_7 у суді не підтверджений обставинами справи, оскільки встановлений зі слів лише потерпілої. Хоча судом не встановлено підстав обмовляти обвинуваченого потерпілою, але сама ОСОБА_7 та прокурор не надали доказів стосовно того, що в шафі знаходилось саме 780 грн. і вони були витрачені обвинуваченим, або ж останній розраховувалася будь-де купюрами, номіналом по 100 грн. Крім того, за поясненнями і обвинуваченого і потерпілої співмешканка обвинуваченого ОСОБА_13 бачила куди потерпла клала залишок грошей, залишалась одна в кімнаті. Отже, що саме ОСОБА_3 узяв 4 купюри по 100 грн. стороною обвинувачення не доведено. З цих же мотивів, на підставі ст. 60 ЦПК України, цивільний позов підлягає частковому задоволенню на суму 380 грн., оскільки обвинувачений точної суми викраденого назвати не міг, а потерпіла пояснила, що взяла з пачки 20 грн., чого не заперечував і обвинувачений. Враховуючи, що сума коштів у запечатаній пачці купюр номіналом по 2 грн. становить 200 грн.( 2х100), а, за показаннями самого обвинуваченого, він узяв дві пачки по 2 грн., то сума викраденого становить (2х200-20) 380 грн.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 доведена у повному обсязі, його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини їх вчинення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_3 вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує його покарання, є рецидив злочинів, оскільки обвинувачений раніше засуджувався за злочини, яки не утворюють повторність, що є кваліфікуючою ознакою в даному випадку.
Враховуючи також обставини справи, те, що збитки відшкодовано частково шляхом повернення викраденого майна, а також те, що тяжких наслідків від злочинів не настало, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання (а.с. 124), при цьому суд не приймає до уваги характеристику, видану Коржівською сільрадою, оскільки проживання обвинуваченого на території сільради під час вчинення злочину чи у період розгляду справи судом не встановлено, але ОСОБА_3 раніше судимий, ніде не працює, тому суд вважає необхідним застосувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку покарання за більш тяжкий злочин, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Таке покарання на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_7 на суму 780 грн. підлягає частковому задоволенню на підставі вищевикладеного на суму 380 грн., які слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої.
Витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 72 від 26.01.2015 року у розмірі 147 грн. 42 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.
Речові докази по справі:мобільний телефон марки «Samsung» моделі GT с 3322 і, ІМЕІ НОМЕР_1 , в корпусі білого кольору, з флеш-картою пам`яті «Kingston» об`ємом 4 Гб та сім-картою мобільного оператора «Київстар», банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити останній; електричну плитку марки «Мрія» моделі ПЭ-1КС, 1000 ВТ, передану за зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити останній.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на два роки; визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 змінити на тримання під вартою.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 380 (триста вісімдесят) гривень завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави (код класифікації доходів 24060300 «Інші надходження») 147 грн. 42 коп. витрат за проведення експертизи.

Речові докази по справі:мобільний телефон марки «Samsung» моделі GT с 3322 і, ІМЕІ НОМЕР_1 , в корпусі білого кольору, з флеш-картою пам`яті «Kingston» об`ємом 4 Гб та сім-картою мобільного оператора «Київстар», банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити останній; електричну плитку марки «Мрія» моделі ПЭ-1КС, 1000 ВТ, передану за зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити останній.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1