Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

12 червня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року щодо ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000848,

у с т а н о в и в :

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2015 року ОСОБА_2 визнаний невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України та виправданий у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

21.05.2015 року прокурор у кримінальному провадженні старший прокурор прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати і ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.289 КК України 6 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна;
- за ч.2 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі;
- на підставі ст.70 КК України визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців без конфіскації майна;
- на підставі ст.71 КК України призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 місяців без конфіскації майна;
- на підставі ч.4 ст.70 КК України призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років без конфіскації майна.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали провадження, вважаю, що вона подана без додержання вимог ст.396 КПК України.
Так, згідно з ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, які мають бути чітко сформульовані і повинні відповідати положенням закону.
Натомість апеляційні вимоги про призначення ОСОБА_2 покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків є неконкретними, оскільки прокурор не зазначає, за яким принципом має бути призначено обвинуваченому, у разі визнання його винним, покарання на підставі ч.1 ст.70, ст.71, ч.4 ст.70 КК України, а також за сукупністю яких злочинів і яких вироків має визначатися остаточне покарання.
Вказані обставини унеможливлюють апеляційний розгляд, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч.1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
А тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без руху, встановити строк для усунення зазначених раніше недоліків та роз`яснити, що якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк не буде усунуто, відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається.
На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року щодо ОСОБА_2 залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги 10 /десять/ днів з дня отримання копії ухвали особою, яка її подала.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
міста Києва ОСОБА_1