Справа № 460/1028/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Яворівський районний суд Львівської області
у складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, безпартійного, військовослужбовця за контрактом п/п В4680 (колишня в/ч НОМЕР_1 ), такого, який не має судимості,
за ст.407 ч.3 КК України, -
12 серпня 2014 року, наказом командира військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини. поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду механіка-водія 3 механізованого відділення 1 механізованого зводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону.
03 березня 2014 року, за сигналом «Тривога», військову частину НОМЕР_1 переведено у вищу ступінь бойової готовності, на військовослужбовців покладено спеціальні завдання та розпочато особливий період несення військової служби, про що було доведено до всього особового складу частини.
Відповідно до положень ст.9 ч.4 п.1. ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату, для громадян прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи, тощо), у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори та резервістів під час мобілізації.
Відтак, з 12 серпня 2014 року, з дня зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
У відповідності до плану відмобілізування та приведення військової частини НОМЕР_1 у бойову готовність та на виконання вимог наказу командира 24 окремої механізованої бригади від 10 червня 2014 року за №111, введено в дію нове умовне найменування бригади «військова частина польова пошта НОМЕР_2 ».
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби, старшому солдату ОСОБА_4 було достеменно відомо і до часу самовільного залишення військової частини, він дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.
30 грудня 2014 року, близько 08 години, старший солдат ОСОБА_4 , не маючи наміру назавжди ухилитися від військової служби, без дозволу командира, самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_2 , що знаходиться в АДРЕСА_2 та був відсутній на службі до 24 лютого 2015 року без поважних причин, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.
24 лютого 2015 року, близько 08 години, старший солдат ОСОБА_4 , добровільно повернувся у розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 , що в АДРЕСА_2 , про що доповів своєму командуванню та приступив до виконання обов`язків військової служби.
Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинив самовільне залишення військової частини та місця служби, не з`явившись вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 ч.3 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину та підтвердив факт вчинення ним самовільного залишення військової частини та місця служби, тривалістю понад один місяць, за обставин, викладених у обвинувальному акті, так як він, повернувшись із зони АТО, за станом свого здоров`я, не мав можливості продовжувати несення військової служби. Щиро розкаюється у вчиненому, завіривши, що подібного вчиняти ніколи не буде, просить надати йому можливість надалі проходити військову службу і просить також суворо його не карати.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду визнає недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно фактичних обставин самовільного залишення військової частини та місця служби, та нез`явлення ОСОБА_4 вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, так як вони ніким не оспорюються і учасники судового розгляду не заперечують проти цього.
При цьому, суд з`ясував правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи докази, що були дослідженні по справі, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.3 КК України в судовому засіданні доведена повністю і кримінальне правопорушення кваліфіковано вірно, оскільки він, як військовослужбовець, вчинив самовільне залишення військової частини та місця служби, не з`явившись вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Обираючи вид і розмір покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, повністю визнає свою вину, обставини, які пом`якшують покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та обставини, які обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, призначивши йому покарання, у виді позбавлення волі на строк два роки.
Застосувати до засудженого ОСОБА_4 ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.
Згідно ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обовязки:
· не покидати територію військової частини без дозволу командира частини,
· контроль за поведінкою засудженого військовослужбовця покласти на командира частини.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, через Яворівський районний суд Львівської області.
Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1