№ справи 11-а- 2473
1 інстанції - Павленко О.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого
судді - Полтавцевої Г.А.

суддів - Чорного
О.М. , Бачуріна О.В.

за участю
прокурора - Кравчук В.Г.

адвоката -
ОСОБА_1,

розглянувши
у судовому засіданні в м. Києві 5 грудня
2007 року апеляцію прокурора на постанову Шевченківського районного суду
м. Києва від 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Шевченківського районного суду м. Києва
від 08.11.2007 року була задоволена скарга ОСОБА_2 і скасована

постанова
заступника прокурора Київської області Деревянко І.М. від 27 лютого 2007 року про порушення
кримінальної справи відносно нього за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України та відмовлено в порушенні
кримінальної справи за тими ж ознаками злочину. Приймаючи таке рішення, районний суд виходив з
того, що повідомлення начальника
Головного управління

Генеральної
прокуратури України №05/1/1-18578-03 від 16.02.2007 року не містить достатніх
даних, які б вказували на наявність в
діях судді ОСОБА_2 ознак будь-якого злочину,
а лише спрямовує дії прокуратури Київської області на захист інтересів
держави при розгляді конкретної справи та на проведення перевірки щодо
відповідності діючому законодавству постановлених суддею ухвал. Суд
вважає, що на час порушення справи
ухвала, яка постановлена суддею ОСОБА_2
7 лютого 2007 року була чинна, тому
прокуратура не мала достатніх даних, які
б свідчили про наявність в діях судді ОСОБА_2 ознак злочину за ч. 1 ст.
375 КК України, тобто не мала
підстав до порушення кримінальної справи.

Прокурор
в апеляції просить скасувати постанову суду і залишити без задоволення скаргу
заявника, у зв'язку з невідповідністю
висновків суду фактичним обставинам справи,
і посилаючись на те, що приводом
до порушення справи було повідомлення №05/1/1-18578-03 від 16.02.2007
року, в якому йшлося про порушення чинного
законодавства та зазначалось про необхідність проведення перевірки та прийняття
рішення в порядку ст. 97 КПК України відносно судді ОСОБА_2, а підставами достатні дані про те, що всупереч чинного законодавства своєю
ухвалою від 07.02.2007 року суддя Вишгородського районного суду ОСОБА_2
забезпечив позов шляхом зупинення виконання судового рішення, що набрало законної сили. При цьому питання у
позовних заявах взагалі не були підсудні Вишгородському районному суду
Київської області. Висновки суду першої інстанції про те, що ухвала судді ОСОБА_2 не була скасована на
час порушення кримінльної справи, а тому
її не можна вважати неправосудною, є
неправильними, оскільки злочин, передбачений
ст. 375 КК України вважається
закінченим з моменту проголошення неправосудного судового акту незалежно від
набрання ним чинності і наступного виконання. Крім того, судом істотно порушені норми
кримінально-процесуального законодавства тому,
що

постанова
районного суду винесена з порушенням правил підсудності, в ній не зазначено, з яких підстав відмовлено в порушенні
кримінальної справи, та не виконані
вказівки Верховного Суду України, які
викладені в ухвалі від 29.05.2007 року,
що є порушенням ст. 309 КПК України.

В
запереченнях на апеляційне подання прокурора адвокат ОСОБА_1 в

інтересах
ОСОБА_2 просить постанову Шевченківського районного суду м.

Києва
від 08.11.2007 року залишити без змін, а
апеляційне подання прокурора

без
задоволення, посилаючись на помилковість
тверджень прокурора про

істотні порушення
норм
кримінально-процесуального
закону тому, що

підсудність
скарги була визначена Апеляційним судом м.
Києва, а ст.
236-8

КПК
України не передбачає зазначати підстави відмови в порушенні справи.

Крім
того, під час прийняття рішення по скарзі,
були виконані вказівки

Верховного
Суду України і суд першої інстанції врахував ті обставини, що

ухвала
від 07.02.2007 року була скасована. На думку адвоката, повідомлення

начальника Головного
управління Генеральної прокуратури
України від

16.02.2007
року не можна вважати приводом до порушення кримінальної

справи, оскільки в ньому відсутні відомості про
скоєння злочину.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію в повному
обсязі, адвоката, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали по справі, колегія суддів вважає апеляцію обґрунтованою
з наступних підстав.

Розглядаючи
скаргу на постанову про порушення справи,
суд повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення
зазначеної постанови, законність джерел
отримання даних, які стали підставою для
винесення постанови про порушення справи.

Районний
суд не виконав в повному обсязі вимоги
ст. 236-8 КПК України і не
з'ясував, що приводом для порушення
справи було повідомлення начальника Головного управління представництва в
суді, захисту інтересів громадян та
держави при виконанні судових рішень Генеральної прокуратури України
№05/1/1-18578-03 від 16.02.2007 року,
тобто безпосереднє виявлення ознак злочину, а підставами достатні дані про те, що всупереч вимог чинного законодавства ухвалою
судді Вишгородського районного
суду Київської області ОСОБА_2
від 07.02.2007 року у справі № 1/2-А-86/07 заборонено до закінчення розгляду
справи судом по суті вчиняти дії,
спрямовані на виконання судових
рішень у справах
№18/196 та №
2/168, якими визначено
про повернення пакету акцій ВАТ "Нікопольський завод
феросплавів" у кількості 151768991 штук вартістю 37942247, 75 грн., що складає 50% плюс одна акція

статутного фонду товариства у власність держави в
особі Фонду державного
майна України.

Ухвалою
Апеляційного суду Київської області від 27 квітня 2007 року скасована ухвала
судді Вишгородського районного суду Київської області від 07.02.2007 року
і провадження за
клопотанням
промислово-фінансового консорціуму „Придніпров'я" про забезпечення
позову закрито, виходячи з положень ст.
121-2 ГПК України, роз'яснень
постанови Пленуму Верховного Суду України,
викладених у п. 5 постанови „Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність посадових
осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого
провадження" від 26 грудня 2003 року,
заяви про поновлення (відновлення) пропущеного строку
для пред'явлення до виконання наказу,
виданого на підставі рішення,
ухвали чи постанови
господарського суду, заяви
чи подання про
відстрочку або розстрочку, зміну способу та порядку виконання
рішення, ухвали чи постанови
господарського суду, затвердження
мирової угоди при виконанні останніх,
поворот виконання, скарги на дії
чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання зазначених
рішень ухвал, постанов подаються до
господарського суду, який постановив
рішення, у порядку, визначеному в ГПК (статті 119, 121,
121-2, 122). Згідно п.6 розділу VII
„Прикінцеві та перехідні положення" КАС України до початку діяльності
окружного адміністративного суду адміністративної справи, підвідомчі господарським судам відповідно до
Господарського процесуального кодексу України 1991
року, вирішуються відповідним
господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.
При цьому підсудність
таких справ визначається Господарським процесуальним
кодексом України.

Наведені
дані є достатніми підставами для порушення кримінальної справи відповідно до
ч.2 ст. 94 КПК України. На ці обставини
звернув увагу Верховний Суд України,
ухвала, якого від 29.05.2007
року, не виконана судом першой інстанції
в порушення вимог ст. 399 КПК України.

Погоджуючись
з вимогами в апеляції, колегія суддів
визнає необгрунтованим посилання на порушення підсудності та ст.
236-8 КПК України при відмові в порушенні справи.

Що
стосується доводів скаржника про те, що
він вважав свої дії законними, то такі
обставини, відповідно до вимог ст. 64 КПК України, можуть бути встановлені лише при провадженні
досудового слідства та при розгляді судом справи по суті в умовах
процедури, визначеної
кримінально-процесуальним законом, коли залучені
докази досліджуються, їм дається оцінка
та встановлюється наявність або відсутність суспільно-небезпечного діяння та
винність особи.

Враховуючи
зазначене, колегія суддів вважає
необхідним скасувати постанову суду першої інстанції, а скаргу
залишити без задоволення.

На
підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 365, 366,
382 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора задовольнити.

Постанову
Шевченківського районного суду м. Києва
від 08.11.2007 року, якою була
задоволена скарга ОСОБА_2 і скасована

постанова
заступника прокурора Київської області Деревянко І.М. від 27 лютого 2007 року про порушення
кримінальної справи відносно нього за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України, та відмовлено в порушенні кримінальної
справи, скасувати, а скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.