№1-23/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
березня 2007 року Ріпкинський
районний суд Чернігівської області

у
складі: головуючої судді - Павленко О.В..

при
секретарі - Ященко О.В..

з участю
прокурорів - Довгошия О.А., Софієнка
В.В., адвоката - ОСОБА_1.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. .Ріпки кримінальну

справу по
обвинувачуванню

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с
Неданчичі, Ріпкинського району Чернігівської області, українця, громадянина
України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого в
АДРЕСА_1, раніше судимого вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської
області від 19.09.2005 року за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення
волі, на підставі ст. 75 КК України - звільнений від відбування покарання з
іспитовим строком 2 роки,

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, уродженця м. Степанокерт , Вірменія, вірмена, особи без
громадянства, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого
АДРЕСА_2, проживаючого в АДРЕСА_3, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у скоєнні
злочину передбаченого ч.1 ст. 213 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, близько 14 години,
повторно, проник в приміщення гаражу Чернігівської дистанції колії, що
знаходиться

в с. Неданчичі, Ріпкинського району Чернігівської області, і таємно викрав 3 тони
металобрухту на суму 2387,49 грн.

ОСОБА_3, в с Лісне Київської
області, не маючи державної реєстрації та спеціального дозволу (ліцензії) на
здійснення операцій з металобрухтом, незаконно організував та утримував
приймальний пункт по прийому і зберіганню металобрухту. ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
близько 17 години, ОСОБА_3.
незаконно прийняв брухт чорних металів в кількості 3 ( три) тонни від
ОСОБА_2.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2. свою вину у вчиненні інкримінованого
злочину визнав частково та пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року, приблизно о 14
годині, біля гаражу залізничної станції Неданчичі він побачив в мішках з-під
цукру, біля відчинених воріт, металобрухт. Він вирішив його забрати та здати на
пункт прийому металу. З цією метою у ОСОБА_4., він взяв підводу. Приїхавши до
гаража, поскладав всі мішки з металобрухтом на підводу та поїхав до с Лісне до
приймального пункту, який утримує ОСОБА_3. По
дорозі він зустрів ОСОБА_5., який на його прохання допомагав перевозити до
приймального пункту металобрухт. Звідки металобрухт, ОСОБА_5 не казав. Через
те, що кінь втомився, частину металобрухту вони кинули на дорозі. На приймальному
пункті був хлопець на ім'я ОСОБА_6, останній зважив металобрухт - було 1300 кг.
Вони з ОСОБА_5. привезли й залишену на дорозі частину металобрухту. Приблизно о
19 годині, він знову приїхав до приймального пункту, там вже був ОСОБА_3, з ним домовився,
що гроші в сумі 600 грн. за зданий брухт ОСОБА_3.
віддасть наступного дня. Грошей отримати не встиг, так як був затриманий
працівниками міліції. Вину визнає частково, оскільки до гаражу не проникав, і
металобрухту викрав не 3000 кг,
а 1300 кг. Розбіжність в своїх показах пояснює тим, що працівники міліції на
нього чинили психологічний тиск, погрожуючи відправити до в'язниці.

Допитаний
в судовому засіданні ОСОБА_3 свою
вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що вже
давно проживає на Україні, має посвідку на постійне проживання. Раніше він
працював у свого товариша - ОСОБА_7., який був зареєстрований в як приватний
підприємець. В с Лісне,
на місці колишньої автостоянки, вони виготовляли шлакоблоки. На цій же
автостоянці він займався прийомкою металобрухту. Ліцензії на проведення
операцій з металобрухтом у нього не має і не було. Те що проводив незаконну
діяльність - знав. ІНФОРМАЦІЯ_3 року, коли він був відсутній в с Лісне, а на
пункті прийому металобрухту знаходився його племінник - ОСОБА_6, і якому не
було нічого відомо про ті, що його діяльність незаконна, ОСОБА_2. привіз
металобрухт. Яка була вага Ірухту, точно сказати не може, оскільки особисто не
важив. Ввечері до нього приїхав ОСОБА_2.
та вони домовилися, що останній гроші забере через день. Наступного дня до
нього приїхали працівники міліції і з'ясувалося, що металобрухт, який здав
ОСОБА_2. був викрадений з гаражу ст. Неданчичі і належить Чернігівській
дистанції колії. Він добровільно показав той металобрухт працівникам міліції,
вони його переважували в присутності понятих.

Незважаючи
на часткове визнання вини ОСОБА_2. його винність та вина ОСОБА_3. у вчиненні
інкримінованих їм злочинів доведена повністю.

ОСОБА_2.
в свої показах, даних в судовому засіданні визнав факт скоєння крадіжки
металобрухту, належного Чернігівській дистанції колії. Невизнання ним факту
проникнення до приміщення гаражу та всього обсягу викраденого слід розцінювати
як захисну версію, яка спростовується дослідженими судом доказами.

Так, на
досудовому слідстві ОСОБА_2.,
будучи допитаним в якості підозрюваного та обвинуваченого свою вину у
скоєнні крадіжки металобрухту

поєднану з
проникненням до гаражу визнавав повністю, та пояснював, що на ст. Неданчичі
проходячи повз гараж він побачив, що ворота відкриті. Зайшовши до гаражу,
побачив багато металобрухту і вирішив його вкрасти. Взяв вдома у бабусі
приблизно 12 мішків, у ОСОБА_4. - підводу. Приїхавши на місце, підводу залишив
біля воріт гаражу. В середині гаражу він поскладав металобрухт в мішки, які приніс
з собою. Погрузивши зібраний
в мішки брухт, він повіз його до с
Лісне щоб здати на пункт прийому (а.с. 97-99,119-121).

Під час
проведення відтворення обстановки та обставин події злочину, ОСОБА_2. в присутності
понятих добровільно розказав та показав, як він, проникнувши, до гаражу викрав
металобрухт ( а.с. 102)

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_8. пояснив, що працював в ПЧ - 10 на ст.
Неданчичі монтером колії. В розпорядженні ПЧ - 10 на ст. Неданчичі є гараж, в
якому зберігаються верхня будова колії, інструменти, запчастини для ремонту
колії та металобрухт, що залишився від капітального ремонту колії. Ворота
гаражу завжди зачинені на засув зсередини. В гаражі є ще двері, ключ від яких
зберігається в бутовому приміщенні.
Гараж ніколи відчиненим не лишається. Як пояснив свідок, 11 та ІНФОРМАЦІЯ_3
року були вихідними днями, але він працював, обійшов всі приміщення, перевірив
замки на всіх дверях, в тому числі і гаражу , все було зачинено. Вранці
ІНФОРМАЦІЯ_3 року дізнався, що ворота гаражу були зламані і звідти скоєно
крадіжку металолому.

Свідок
ОСОБА_9. в судовому засіданні повідомив, що працює дорожнім майстром в ПЧ - 10
на дільниці Славутич - Неданчичі. Являється матеріально -відповідальним за
збереження майна. 10.11.2006 року він особисто перевіряв ворота та двері
приміщень, в тому числі і гаражу, всі були зачинені. В понеділок 13.11.2006
року, приїхавши на роботу і зі слів бригадира колії дізнався, що ворота гаражу
зламані, а з гаражу викрадено металобрухт, який було знято під час капітального
ремонту колії. Коли прийшов до гаражу, то побачив сліди підводи, по них, він та
монтер колії ОСОБА_10., дійшли до приймального пункту ОСОБА_3. В пункті прийому
металу вони впізнали в мішках металолом, що був викрадений з гаражу. Він та
ОСОБА_11. були присутніми в якості понятих при вилученні та зважуванні металу
працівниками міліції.

Свідок
ОСОБА_10., монтер колії на ст. Неданчичі, в суді дав аналогічні покази. Крім
того повідомив, що з дорожнім майстром ОСОБА_9. по слідах підводи дійшли до
пункту прийому металобрухту ОСОБА_3. в с Лісне Київської області, де і був
виявлений викрадений металобрухт, складений у мішки.

Допитаний
в судовому засіданні в якості свідка начальник лінійного пункту міліції на ст.
Неданчичі - Іващенко В.П. пояснив, що проводив перевірку за фактом крадіжки
металобрухту з гаражу на ст. Неданчичі. Брухт був виявлений на приймальному
пункті ОСОБА_3. в с Лісний.
В присутності понятих метал зважили, було 3 тони. Було з"ясовано, що
злочин скоїв ОСОБА_2., який
добровільно все розказав про обставини крадіжки. Ніякого тиску на нього ніхто
не чинив.

З
оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_6. встановлено, що ОСОБА_3.
є його дядьком. 12.11.2006 року він знаходився на території приймального
пункту металобрухту та прийняв в метал у ОСОБА_2. в кількості З (три) тонни. Пари цьому зауважив, що
зважували метал двічі, перший раз вага була меншою. Потім з"ясували, що
ваги неправильні і переважували. Про розрахунки ОСОБА_2. домовлявся з ОСОБА_3. (а.с. 128).

Свідок ОСОБА_5.
на досудовому слідстві пояснював (протокол допиту оголошено в судовому
засіданні), що 12.11.2006 року
приблизно о 16 годині він

зустрів ОСОБА_2., який їхав на
підводі. На прохання ОСОБА_2. він допомагав йому перевозити металобрухт до
приймального пункту. З приймальником домовлявся ОСОБА_2., металобрухт зважували
двічі, перший раз було 600 кг, другий - 700 кг. ( а.с. 103-104)

До
показів цього свідка в частині кількості металобрухту слід віднестись критично,
оскільки вони спростовуються іншими доказами по справі.

Згідно з
протоколом огляду місця події від 13.11.2006 року - в гаражі на ст. Неданчичі
Чернігівської дистанції колії виявлено пошкодження лівої нижньої завіси воріт,
через пошкодження мається доступ всередину гаражу. ( а.с.7 -12).

Відповідно
до протоколу огляду місця події від 13.11.2006 року на подвір'ї ПП
„ОСОБА_7" в с Лісне
виявлено металобрухт вагою приблизно 4 тони. Серед металобрухту виявлено мішки
білого кольору, в яких знаходився характерний залізничний металобрухт. При
зважуванні вага цього металу склала 3 тони. (а.с. 13-17).

Згідно з
актом зважування від 13.11.2006 року, проведеного в присутності понятих
ОСОБА_9. та ОСОБА_11., встановлена вага викраденого металобрухту -3000 кг.

ОСОБА_3. 03.02.2006 року
зареєстрований як фізична особа - підприємець. (а.с. 51)

Ліцензія
на право займатися таким видом господарської діяльності як „Заготівля,
переробка, металургійна переробка металобрухту кольорових і чорних
металів" ОСОБА_3. не видавалася (а.с. 60,62).

Отже на
підставі викладеного вина ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
у вчиненні інкримінованих їм злочинів доведена повністю.

Дії
підсудного ОСОБА_2. правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне
викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням в сховище.

Дії
підсудного ОСОБА_3. правильно
кваліфіковані за ч.1 ст. 213 КК України як організація незаконного пункту
прийому, схову металобрухту та здійснення операцій з брухтом кольорових та
чорних металів без спеціального дозволу (ліцензії).

Вирішуючи
питання про призначення покарання підсудному ОСОБА_2., суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Обставинами,
пом'якшуючими покарання підсудного, суд вважає каяття у скоєному.

Обставин,
що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2.,
не встановлено,

ОСОБА_2.
характеризується формально позитивно по місцю проживання, вчинив корисливий
злочин, віднесений до категорії тяжких, в період іспитового строку призначеного
за попереднім вироком, яким ОСОБА_2. засуджено за вчинення аналогічних
злочинів, тобто підсудний для себе належних висновків не зробив та продовжував
злочинну діяльність.

Враховуючи
наведені обставини ОСОБА_2. необхідно призначити покарання у вигляді
позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України. Враховуючи, що
ОСОБА_2. вчинив злочин в період іспитового строку призначеного за вироком
Ріпкинського районного суду від 19 вересня 2005 року, то остаточно ОСОБА_2.
необхідно призначити покарання за правилами ст. 71 КК України.

Вирішуючи
питання про призначення покарання підсудному ОСОБА_3., суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставиною,
пом'якшуючою покарання підсудного ОСОБА_3.,
суд визнає визнання вини.

Обставин,
що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3.
не встановлено.

ОСОБА_3. формально
позитивно характеризується по місцю проживання, протягом 2006 року притягувався
до адміністративної відповідальності, в силу ст. 89 КК України вважається не
судимим.

При
обранні виду покарання суд враховує, що злочин вчинений ОСОБА_3.
пов"язаний з незаконним збагаченням, тому до нього доцільно застосувати
покарання передбачене санкцією ч.1 ст. 213 КК України у вигляді штрафу.

Речові
докази по справі - металобрухт вагою 3 (три) тони, переданий на зберігання
дорожньому майстру ОСОБА_9. підлягає поверненню власнику -Чернігівській
дистанції колії; гужовий транспорт необхідно залишити у господаря ОСОБА_4.

Цивільний позов
по справі не заявлено, судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.
323, 324 К П К України,
с у д -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і
призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання приєднати невідбуту
частину покарання за вироком Ріпкинського районного суду від 19 вересня 2005
року і остаточно призначити ОСОБА_2. покарання у вигляді 4 ( чотирьох) років 1
(одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний
захід ОСОБА_2. до набрання вироком чинності залишити тримання під вартою.

ОСОБА_3 визнати винним
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України і призначити йому
покарання у вигляді штрафу в розмірі 2500 грн..

Запобіжний
захід ОСОБА_3. до
набрання вироком чинності залишити підписку про невиїзд.

Речові докази по
справі:

·
металобрухт вагою три тони, що зберігає дорожній майстер
ОСОБА_9., підлягає поверненню власнику - Чернігівській дистанції колії;

·
гужовий транспорт - залишити у господаря ОСОБА_4.

На вирок може
бути подано апеляцію протягом 15 діб з моменту його проголошення до апеляційного
суду Чернігівської області.