Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 1-282/2010 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Хрипун С.В.

при секретарі Бесчастній В.В.

за участю прокурора Балійчука Р.І.

захисника ОСОБА_1

представника потерпілої ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працює, раніше судимого 11.01.2000 року Попільнянським районним судом Житомирської області за ст.ст. 81 ч.3, 140 ч.2, 42 КК України ( в редакції 1960 р.) до 3 років позбавлення волі, 26.03.2002 року Попільнянським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч.3, 187 ч.1, 152 ч.2, 153 ч.2, 70, 71 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 30.12.2009 року по відбуттю строку покарання, у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

24.01.2010 року близько 16 години ОСОБА_3 з метою заволодіння чужим майном прибув до будинку № 31 по вул. Перемоги в с. Малютянка Києво-Святошинського району Київської області, де реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_4, скориставшись відсутністю поблизу сторонніх осіб, шляхом розбиття подвійного скла веранди проник до приміщення будинку, де знаходилась прикута до ліжка інвалід першої групи господарка будинку ОСОБА_4 та застосовуючи відносно потерпілої ОСОБА_4 насильство небезпечне для життя та здоров'я, яке виразилась у тому, що ОСОБА_3, взявши зі столу веранди будинку кухонний ніж, пред'являючи противоправну незаконну вимогу на передачу йому продуктів харчування, умисно наніс ножем три удари в область ліктьового суглобу лівої руки, один з яких заподіяв потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді колотої рани лівого ліктьового суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 83/Д від 03.03.2010 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткостроковий розлад здоров'я. Заволодівши буханцем хліба, який не представляє для потерпілої ОСОБА_4 матеріальної цінності, розпорядився ним за власним розсудом та ліг відпочивати у приміщенні будинку № 31 по вул. Перемоги в с. Малютянка, де через деякий час був затриманий на місці скоєння злочину та доставлений до Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області.

Допитаний у судовому засіданні підсудний свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав повністю, суду пояснив, що 30.12.2009 року звільнився із місць позбавлення волі та їхав додому в с. Андрушки Житомирської області. 24.01.2010 року на попутному автотранспорті з м. Києва їхав до м. Вінниці. Приблизно о 16 годині його висадили в с. Малютянка Києво-Святошинського району Київської області, де він помітив старий будинок, до якого вирішив зайти та попросити у господарів щось поїсти. Підійшовши до будинку, він побачив, що на вхідних дверях висить навісний замок. Він вирішив проникнути до будинку та вкрасти щось із їжі або інше. Правою рукою розбив подвійне віконне скло веранди, яке розташоване ліворуч від вхідних дверей будинку та заліз через розбите вікно в середину будинку. Перебуваючи в будинку, а саме в кімнаті, яка розташована поруч з верандою, від світла свічки він побачив потерпілу, яка лежала на ліжку в дальньому лівому кутку кімнати. Потерпіла запитала, що йому потрібно, сказала, щоб він забирався з її будинку, бо вона викличе працівників міліції. Почувши це, він вийшов до веранди та, щоб налякати потерпілу, взяв зі столу ніж, зайшов назад до кімнати в якій на ліжку лежала потерпіла, підійшов до ліжка на якому знаходилась остання, лівою рукою закрив їй рота, потім ножем, який тримав у правій руці, наніс їй декілька ударів в область живота. Оскільки потерпіла була вкрита ковдрою, то ніяких тілесних ушкоджень він не заподіяв, але остання почала кричати голосніше, кликати на допомогу, при цьому продовжувала погрожувати йому, що викличе працівників міліції. Тоді він стягнув з ліжка ковдру, якою вона була вкрита, без наміру вбивати її та наносити тяжкі тілесні ушкодження, ударив її три рази в область ліктьового суглобу лівої руки, якою вона прикривала своє тіло. Після цього потерпіла почала просити його не вбивати її та повідомила, що вона інвалід і не може ходити, тому для нього ніякої загрози не представляє. Після цього він сказав потерпілій, що хоче їсти, у відповідь на це вона сказала, що їй принесли їжу, яку він може зїсти, що він і зробив. Потім, зайшовши до веранди, на дивані, який розташований ліворуч від вхідних дверей він залишив ніж, яким наносив удари потерпілій. Зі столу взяв буханець хліба, з»їв його. Поївши, зайшов до кімнати, сів на диван та заснув.

Через деякий час до кімнати зайшли родичі потерпілої ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які його звязали та викликали працівників міліції. Потім приїхали працівники міліції, забрали до відділу міліції, допитали та відпустили. Через місяць за викликом він приїхав до відділу міліції, де його затримали.

У вчиненому розкаюється, просить призначити не суворе покарання.

Крім повного визнання підсудним своєї вини, його винність у вчиненні злочину підтверджується іншими доказами, дослідженими під час судового слідства.

Так, потерпіла ОСОБА_4 на досудовому слідстві дала показання, які були оголошені у судовому засіданні (а.с.31-34), оскільки потерпіла за станом здоровя не змогла зявитися у судове засідання, що з кінця 2008 року, із-за хвороби, розсіяний склероз, вона прикута до ліжка і зовсім не ходить, а тому родина ОСОБА_5 та родина ОСОБА_7 , кожного дня їздять до неї додому, щоб відвідати, допомогти по домогосподарству та нагодувати.

24.01.2010 року близько 16 години вона знаходилась у себе в дома, де почула, що в приміщені веранди розбилось скло та через деякий час до кімнати зайшов, раніше їй невідомий чоловік. Потім вона запитала у нього хто він такий, та що йому потрібно, нащо він промовчав. Тоді вона наказала невідомому покинути її будинок, погрожуючи викликом працівників міліції. Почувши це, невідомий чоловік пішов до приміщення веранди, та через деякий час повернувся до кімнати в якій вона знаходилась. Коли він підходив до ліжка, на якому лежала ОСОБА_4, то остання побачила, що він в правій руці тримає кухонний ніж. Перебуваючи біля її ліжка, він своєю лівою рукою закрив їй ротову порожнину і правою рукою, в якій тримав ніж, наніс їй декілька ударів в область живота та рук. Так як вона була вкрита ковдрою, дії невідомого чоловіка до жодних наслідків не призвели. Окрім цього вона почала кликати на допомогу та голосно кричати, а невідомий чоловік в цей момент з тягнув з ліжка вказану ковдру та наніс їй ще три удари в область живота, так як вона закривала своє тіло руками, невідомий вказаним ножем вдарив її три рази в область лівого ліктьового суглобу. Надалі вона почала просити його, щоб він не вбивав її та пояснила, що вона є інвалідом першої групи і для нього ніякої загрози не приставляє. Почувши це, невідомий чоловік сказав , що хоче їсти, у відповідь на це вона сказала , що їй принесли їжу, яку він може зїсти. Потім він пішов до приміщення веранди, де зїв буханець хліба, після чого повернувся до кімнати, де сів на диван та заснув. Коли він заснув вона (ОСОБА_4М.) зателефонувала своїй сестрі ОСОБА_2 та розповіла, що до її будинку заліз невідомий чоловік, який наніс їй тілесні ушкодження та на даний момент спить на дивані в її кімнаті.

Через деякий час до кімнати зайшли ОСОБА_7 та ОСОБА_5, які затримали невідомого до приїзду працівників міліції. Останнім вона розповіла про вище викладені події.

Представник потерпілої ОСОБА_2 пояснила суду, що потерпіла ОСОБА_4 її рідна сестра, яка з 1996 року є інвалідом першої групи загального захворювання та проживає ІНФОРМАЦІЯ_4. З кінця 2008 року, із-за хвороби, розсіяний склероз, потерпіла прикута до ліжка і зовсім не ходить. 24.01.2010 року вона знаходилась вдома, коли приблизно о 16 годині їй зателефонувала потерпіла та сказала, що до її будинку, заліз невідомий чоловік, який наніс їй ножові поранення в області ліктьового суглобу, а потім заснув в її кімнаті. Почувши це, вона відразу зателефонувала на роботу своєму чоловіку ОСОБА_7, а також повідомила зятю ОСОБА_5, який проживає по сусідству. Приблизно через 10 хвилин її чоловік ОСОБА_7 повернувся додому з роботи, та разом з ОСОБА_5 на автомобілі останнього поїхали до дому ОСОБА_4

Просить призначити підсудному найсуворіше покарання.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_5 пояснили суду, що 24.01.2010 року близько 17 години ОСОБА_2 повідомила їх, що до будинку потерпілої, заліз невідомий чоловік, який наніс їй тілесні ушкодження та на даний момент спить на дивані в кімнаті. Почувши це, вони на автомобілі ОСОБА_5 поїхали до будинку ОСОБА_4 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Малютянка, вул. Перемоги 31. Зайшовши до будинку потерпілої, в кімнаті, яка розташована поруч з верандою, вони побачили, що на дивані, спить підсудний. Вони підійшли до підсудного, розбудили його, стягнувши з дивану та рушником звязали останньому руки. Після чого ОСОБА_5 викликав працівників міліції. У потерпілої вони бачили ножові поранення в області лівого ліктьового суглобу, вікно у веранді було розбите. Через деякий час приїхали працівники міліції та забрали підсудного до відділу міліції.

Винність підсудного у вчиненні злочину також підтверджується іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-із заяви потерпілої від 24.01.2010 року вбачається, що остання просить прийняти міри до невідомої особи, яка 24.01.2010 року проникла до її будинку, вибивши вікно (а.с.7);

-протоколом огляду місця події від 24.01.2010 року відповідно до якого протоколом огляду є домоволодіння по вул. Перемоги, 31 в с. Малютянка Києво-Святошинського району Київської області. З місця події вилучений ніж, який відповідно до висновку експерта № 41 від 19.03.2010 року холодною зброєю не являється, належить до ножів господарського призначення, виготовлених заводським способом (а.с.8-11, 64-70);

- довідкою Києво-Святошинської ЦРЛ відповідно до якої 25.01.2010 року до приймального відділення звернулася ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, якій був поставлений діагноз: колота рана лівого ліктьового суглобу (а.с.21);

- актом судово-медичного дослідження № 51/Д від 02.03.2010 року (а.с.22-23) та висновком експерта № 83/Д від 03.03.2010 року (а.с.64-65) відповідно до яких згідно наданої медичної документації у ОСОБА_4 мала місце колота рана в області ліктьового суглобу, яка утворилася від дії гострого предмета, яким міг бути ніж, по давності може відповідати вказаному у постанові строку, строк загоєння подібних ран складає від 6 до 21 дня, тому описане ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень, що потягнули короткочасний розлад здоровя.

- посвідченням № 135411 відповідно до якого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, призначена пенсія, як інваліду першої групи загального захворювання з 01.09.1999 року - довічно (а.с.24);

- протоколом предявлення фотознімків для впізнання від 28.02.2010 року відповідно до якого потерпілій ОСОБА_4 було предявлено для впізнання три фотографії, на одній з яких під № 2 вона впізнала особу, яка 24.01.2010 року проникла до її будинку по вул. Перемоги, 31 в с. Малютянка та нанесла їй тілесні ушкодження. На фотографії № 2 зображений підсудний (а.с.35-36);

- протоколом предявлення фотознімків для впізнання від 28.02.2010 року відповідно до якого свідку ОСОБА_7 було предявлено для впізнання три фотографії, на одній з яких під № 3 він впізнав особу, яка 24.01.2010 року проникла до будинку потерпілої по вул. Перемоги, 31 в с. Малютянка, наніс їй тілесні ушкодження у вигляді трьох колотих ран, та був затриманий ним та ОСОБА_5 На фотографії № 3 зображений підсудний (а.с.41-42);

- протоколом предявлення фотознімків для впізнання від 28.02.2010 року відповідно до якого свідку ОСОБА_5 було предявлено для впізнання три фотографії, на одній з яких під № 1 він впізнав особу, яка 24.01.2010 року проникла до будинку потерпілої по вул. Перемоги, 31 в с. Малютянка, наніс їй тілесні ушкодження у вигляді трьох колотих ран, та був затриманий ним та ОСОБА_7 На фотографії № 1 зображений підсудний. (а.с.45-46).

Суд визнає, що підсудний, потерпіла, представник потерпілої, свідки давали суду правдиві показання, які відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються з іншими доказами зібраними та дослідженими по справі.

Таким чином, аналіз досліджених та оцінених по справі доказів свідчить про те, що вина підсудного у вчиненні злочину доказана повністю, його дії судом кваліфікуються за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений особою яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному, суд бере до уваги, що вчинений ним злочин відноситься до особливо тяжких злочинів, підсудний за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, раніше судимий, обставиною, яка помякшує покарання підсудного, суд визнає щире каяття, обставиною, яка обтяжує покарання підсудного, суд визнає рецидив злочинів, та призначає покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті 187 ч. 3 КК України. При цьому суд не знаходить підстав для призначення іншої міри покарання.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 вчинив корисливий злочин, суд вважає за необхідне призначити останньому додаткове покарання у вигляді конфіскації всього майна, яке є його власністю.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого .

Строк покарання обчислювати з 27 лютого 2010 року.

Речові докази по справі: кухонний ніж, який знаходиться в камері схову речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України у Київській області, знищити (а.с. 72);

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з часу його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання ним копії вироку.

Суддя : С.В.Хрипун