Справа № 466/9275/14-к
УХВАЛА

21 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.187, ч.2 ст.15- ч.1 ст.152 КК України клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

У Шевченківському районному суду м. Львова на розгляді знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.187, ч.2 ст.15- ч.1 ст.152 КК України.

Обвинуваченому на досудовому слідстві обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначено заставу.

Обвинувальний акт поступив до суду 25.12.2014р.

Строк тримання під вартою обвинуваченого продовжувався судом та спливає 07.05.2015р.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на особисте зобов`язання. Мотивує клопотання тим, що ОСОБА_5 перебуває під вартою з 10.08.2012р. Відсутні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст.177 КПК України ризиків. Вважає, що до обвинуваченого може бути застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання підтримав повністю.

Прокурор в судовому засіданні висловився проти задоволення клопотання та зміни запобіжного заходу.

Ознайомившись з поданим клопотанням та долученими до нього медичними документами щодо стану здоров`я матері обвинуваченого ОСОБА_6 , матеріалами кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, з покладенням на обвинуваченого ряду обов`язків, частково задовольнивши клопотання.

Статтею 331 КПК України передбачено право обвинуваченого, його захисника на звернення до суду із клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу. Суд має право під час судового розгляду своєю ухвалою змінити, скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення цього питання відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як зазначено у ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Встановлено, що ОСОБА_5 перебуває під вартою по даному обвинуваченню з 10.08.2012р. Строк його тримання під вартою неодноразово продовжувався та закінчується 07.05.2015р. При цьому враховувалося, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експерта, спеціаліста, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інший злочин.

Саме покликання на тяжкість злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та припущення, що він знаходячись на волі може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне, незаконно впливати на потерпілу, свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати займатись злочинною діяльністю, враховуючи тривалість перебування обвинуваченого під вартою, є недостатнім.

На даний час потерпіла та частина свідків у кримінальному провадженні допитані судом, присутність інших свідків під час судового розгляду, на показання яких як на докази покликається прокурор, стороною обвинувачення не забезпечено. Обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини у скоєнні інкримінованого злочину не визнає та має намір довести свою невинуватість в суді.

В ході розгляду клопотання стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах. Тому підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, немає.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу суд враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, враховуючи вагомість наявних доказів, тяжкість покарання передбаченого за вчинення вказаного злочину, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, суд дійшов висновку, що зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з встановленням відповідних обов`язків зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, сприятиме запобіганню спробам переховуватися від суду з метою уникнення можливого покарання за скоєне та запобіганню вчинення інших злочинів чи продовження злочинних дій, та є менш суворим запобіжним заходом ніж тримання під вартою, передбаченим КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт та встановити йому ряд обов`язків, визначених ст.194 КПК України.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України,ст.ст.131,132, 176-178, 182-184,193, 194,197, 199, 202, 205, 331, 369-372, 395 КПК України, суд-

У х в а л и в:

Клопотання задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати на виклики до прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місця постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду з 20,00год. до 08,00год.;

- утриматися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю (у випадку його наявності).

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з дня постановлення ухвали до 20 червня 2015р.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_7 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого прокурора прокуратури Шевченківського району м.Львова ОСОБА_8 .

Скерувати копію ухвали в СІЗО № 19 Державної пенітенціарної служби України.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя ОСОБА_1