Справа № 11- 407 / 07 Головуючий у 1 інстанції Данилюк А.В.
ч. 1 ст. 369 КК України Доповідач Хлапук Л.І.
УХВАЛА

іменем України

м. Луцьк 10
липня 2007 року

Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в
складі: головуючого Хлапук Л.І., суддів
Пазюка О.С. , Оксентюка В.Н., з участю прокурора Смолюка Б.С. , захисника ОСОБА_1, підсудного
ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Луцьку кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь у її розгляді, на постанову Ківерцівського районного суду
від 23 травня 2007 року, якою
кримінальна справа про обвинувачення за ч. 1
ст. 369 КК України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с Погулянка
Сарненського району, Рівненської
області, жителя м. Рівне,
направлена прокурору Ківерцівського району для проведення додаткового
розслідування, -

встановила:

ОСОБА_2 звинувачувався в
тому, що біля 14 год. 30 хв. 17 жовтня
2006 року в м. Ківерці в службовому
кабінеті начальника Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області майора
міліції ОСОБА_3 дав останньому хабар - 50 доларів США, вартістю згідно курсу валют Національного
банку України в 1515 грн. за повернення затриманої вантажної автомашини
„ЗІЛ-130" з незаконно зрубаною деревиною,
що той міг зробити, використавши
своє службове становище.

Направляючи
справу на додаткове розслідування з підстав неповноти досудового слідства, яка не може бути усунена в ході судового
розгляду справи, Ківерцівський районний
суд в своїй постанові від 23 травня 2007 року вказав про необхідність
встановити, ким була затримана
автомашина з деревиною дуба,
правомірність такого затримання,
перевірити, чи дійсно дана
деревина була незаконно зрубана в кварталі №20 Степанівського лісництва. Для
чого шляхом проведення відповідної експертизи порівняти тотожність
деревини, що містилась у вищевказаній
автомашині, з залишками від зрубаних
дерев на місці самовільної порубки. Встановити причетність ОСОБА_2 до незаконної
порубки лісу та його особисту зацікавленість в перевезенні деревини без
відповідних документів, вияснити, хто її власник. Перевірити законність її
перевезення та достовірність наданої ОСОБА_2 накладної на таке перевезення.

2

З метою
перевірки твердження підсудного ОСОБА_2 про провокацію
хабара з боку начальника Ківерцівського РВ УМВС України суд вказав про
необхідність перевірити законність затримання автомашини, її водія ОСОБА_4 та поміщення його в ІТТ,
вияснити, чи дійсно ОСОБА_3 звертався в
УМВС та прокуратуру з заявою про майбутній злочин - дачу йому хабара, її змі ст.
Для чого провести виїмку вищевказаних документів. Перевірити, як відбувалось фіксування передачі хабара
ОСОБА_2 ОСОБА_3, законність проведення аудіо та відеозапису в його ході.

В своїй
апеляції на дану постанову прокурор,
який приймав участь у розгляді справи,
посилається на те, що вона
винесена з порушенням вимог п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2
„Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення справ на додаткове розслідування", оскільки суд без винесення вироку дає в ній
оцінку дослідженим доказам. Крім того
вважає, що він сам спроможний усунути
вказану неповноту в ході судового розгляду шляхом витребування відповідних
документів, допиту додаткових свідків.

Прохає
постанову скасувати, направивши справу
на новий судовий розгляд.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть постанови
суду та доводи апеляції, прокурора, який її підтримав, підсудного ОСОБА_2 та його
захисника ОСОБА_1, які прохали залишити постанову суду без
зміни, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає до задоволення.

Згідно ст. 22
КПК України слідчий зобов'язаний вжити всіх передбачених законом заходів до
всебічного, повного і об'єктивного
дослідження обставин справи, виявити як
ті обставини, що викривають, так і ті,
що виправдовують обвинуваченого,
пом'якшують та обтяжують його відповідальність.

Всупереч
даним вимогам закону досудове слідство побудувало обвинувачення ОСОБА_2 в дачі хабара
начальнику Ківерцівського РВ УМВС України ОСОБА_3 за
повернення автомашини з незаконно зрубаною деревиною лише на показаннях ОСОБА_3 та
представленій ним аудіо касеті з записом розмови між ним та ОСОБА_2.

Не дано
оцінки та не перевірено показання підсудного про провокацію хабара з боку
вищевказаної службової особи.

В
силу ст.
369 КК України давання хабара полягає в передачі службовій особі
майна, права на майно і т.д. за
виконання, чи невиконання дії, яку та повинна була або могла виконати з
використанням службового становища чи наданої влади.

З
врахуванням вищенаведеного, суд
правильно вказав, що органи досудового
слідства не встановили правомірність затримання автомашини „ЗІЛ - 130" з
лісоматеріалом. Як вбачається з
матеріалів справи, дана автомашина була
зупинена на дорозі працівниками Цуманського лісового господарства. Будь-які
документи, які б свідчили про законність
затримання даної машини, її водія
Ківерцівським РВ УМВС у справі відсутні.

3

Твердячи, що даною машиною перевозилась незаконно
зрубана лісодеревина дуба, органи
досудового слідства не перевірили і не представили доказів фіктивності договору
про поставку деревини між ПП „Аметист" і ВАТ „Цумань" та накладної на
перевезення виявленої на затриманій автомашині деревини. Не вияснено, яке відношення має ОСОБА_2 до даних
підприємств та укладення між ними договорів. Не встановлено тотожність
виявленої на автомашині деревини з порубаною в Цуманському лісництві, про що суд підставно вказав у своїй
постанові.

Як
вбачається з наявної в справі заяви ОСОБА_3
прокурору Ківерцівського району, тому
двома невідомими особами було обіцяно грошову винагороду за повернення
вищевказаної машини.

Органами
досудового слідства не встановлено, чи
законними були дії ОСОБА_3 по
затриманню автомашини з лісоматеріалом,
чи мав він в силу своїх службових обов'язків право на таку дію, на повернення даного транспорту. Якими
процесуальними документами,
передбаченими законом,
оформлялось таке затримання.

Крім
усунення вищевказаних прогалин слідства,
суд підставно вказав на необхідність усунути суперечності в показаннях
ОСОБА_3 щодо особи, яка обіцяла грошову
винагороду за вчинення вищевказаних дій: в одному випадку в заяві він
вказує, що дана особа була
невідома, пізніше став твердити, що цією особою був відомий йому ОСОБА_2

З метою
перевірки показань підсудного про провокацію хабара необхідно встановити, чи подавав ОСОБА_3 заяви в УМВС у Волинській області та Ківерцівську
районну прокуратуру про обіцянку хабара,
якщо так, то чи зареєстровані
вони і коли в Книгах реєстрації повідомлень про вчинені злочини. Для чого
необхідно провести огляд даних книг. З'ясувати шляхом допиту і проведення очних
ставок між підсудним і свідком ОСОБА_3 чому і з якого приводу телефонував
ОСОБА_3 ОСОБА_2, і останній
ОСОБА_3, в день вчинення злочину.

В даній
кримінальній справі міститься постанова від 15.12.2006 року, в якій слідчий фактично визнав наявність в
діях ОСОБА_3 ознак
злочину, передбаченого ч. 2 ст.
370 КК України, тобто провокацію
хабара. Відмовивши в порушенні кримінальної справи проти нього лише за ч.3 ст.
364 КК України за відсутністю в його діях складу злочину, питання про порушення кримінальної справи чи відмови
в такому порушенні за ч. 2 ст. 370 КК України не вирішено.

Пославшись
як на джерело доказів на представлений ОСОБА_3
аудіо запис розмови між ним та ОСОБА_2., слідством не перевірено законність його проведення , не зроблено розшифровки розмови, якщо така була між даними особами. Не
встановлено і осіб, які її вели. Тому
суд підставно вказав на необхідність перевірки даного доказу.

При
наявності пропускної системи в Ківерцівському РВ УМВС не з'ясовано, за чиєю вказівкою і яким чином тричі, як твердить ОСОБА_3, надано ОСОБА_2 право вільного
доступу в кабінет начальника Ківерцівського РВ УМВС.

4

Дана
неповнота, як правильно зазначив в своїй
постанові суд, не дає можливості повно і
всебічно розглянути справу, встановити
як винуватість, так і невинуватість
ОСОБА_2 в
інкримінованому злочині. Вона не може бути усунута в ході судового
слідства, тому суд підставно направив
справу на додаткове розслідування.

В ході
якого шляхом проведення додаткового допиту підсудного, свідка ОСОБА_3, причетних до укладення договору і перевезення затриманої
деревини з ПФ „Аметист" на ВАТ „Цумань", огляду журналів реєстрації злочинів, перевірки наявності відповідних протоколів
затримання, необхідно перевірити
законність затримання Ківерцівським РВ УМВС автомашини „ЗІЛ-130" з
лісодеревиною дуба. Встановити чому саме,
коли накладна на перевезення деревини була виписана на ім'я
ОСОБА_5, її супроводжував ОСОБА_6, причетність до даної перевозки ОСОБА_2
Вирішити питання з врахуванням постанови слідчого від 15.12.2006 року про
наявність чи відсутність в діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст.
370 КК України. Для чого перевірити,
чи вправі він був в силу своїх службових обов'язків проводити затримання
автомашини „ЗІЛ-130" та повертати її власнику. Чи не створював він своїми
діями обставин та умов, які зумовляли
пропонування йому хабара. Та перевірити шляхом проведення вказаних у постанові
суду та ухвалі судової колегії слідчих дій твердження про дачу йому хабара
ОСОБА_2.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати, -

ухвалила:

Апеляцію
старшого помічника прокурора Ківерцівського району залишити без
задоволення, а постанову Ківерцівського
районного суду від 23.05.2007 року щодо ОСОБА_2 - без зміни з
доповненнями, вказаними в мотивувальній
частині ухвали судової колегії.