АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/702/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2015 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 березня 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 5-го СВ управління з розслідування ОСВ ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , яке погоджене із старшим прокурором 2-го відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 травня 2015 року, без визначення розміру застави, щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 29 травня 2014 року Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, звільненого від цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Також даною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 , подане в порядку ст. 206 КПК України, щодо незаконності затримання підозрюваного ОСОБА_8 та встановлено, моментом фактичного затримання останнього є 23 год. 30 хв. 12 березня 2015 року.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого, спеціаліста у цьому ж провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційні скарги.

Так, захисник ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 мінімальних заробітних плат або визначити в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Зокрема, апелянт зазначає, що в оскаржуваній ухвалі відсутні доводи, з яких можна заробити обґрунтований висновок про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_8 , оскільки дане питання взагалі не доводилось прокурором та не встановлювалося слідчим суддею. Крім того, на думку захисника, слідчим та прокурором не доведено наявність хоча б одного із ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також апелянт вважає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя не врахував дані про особу підозрюваного та стан його здоров`я. Зокрема, автор апеляції вказує, що ОСОБА_8 офіційно працює, має постійне місце проживання в місті Києві, де проживає разом із матір`ю, сестрою та цивільною дружиною, яка є вагітна. При цьому автор апеляції зазначає, що ОСОБА_8 під час затримання отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних поранень обох ніг, потребує постійного контролю за станом здоров`я та медичного лікування, яке неможливо отримати в умовах слідчого ізолятора.
Далі в апеляційній скарзі захисник вказує, що повідомлення про підозру підписано слідчим СУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_11 та погоджено старшим прокурором прокуратури міста Києва ОСОБА_12 , однак в матеріалах провадження відсутні відомості, які дають підстави стверджувати, що слідчий та прокурор мали відповідні процесуальні повноваження для повідомлення про підозру ОСОБА_8 . Крім того, автор апеляції звертає увагу, що всі слідчі дії проводились у рамках кримінального провадження № 0000067 від 05 квітня 2014 року, а не № 0000067 від 04 квітня 2014 року.
На думку захисника, доводи прокурора про неможливість встановлення відносно ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу є необґрунтовані та недостатньо доведені, а тому, як стверджує апелянт, суд вправі визначити ОСОБА_8 розмір застави при постановлені ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В свою чергу, як зазначає автор апеляції, слідчим суддею взагалі не досліджувались обставини затримання ОСОБА_8 , підстави залучення до затримання спецпідрозділів, підстави для застосування ними вогнепальної зброї та не було забезпечено надання доручення на проведення відповідної перевірки і проведення судово-медичного дослідження отриманих ОСОБА_8 тілесних ушкоджень при його затриманні.

Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить визнати затримання ОСОБА_8 з 10 год. 00 хв. 14 березня 2015 року по 14 год. 17 хв. незаконним, відмовити в задоволенні клопотання слідчого та постановити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_8 з-під варти, а також забезпечити виконання вимог ч. 6 ст. 206 КПК України. На думку апелянта, слідчий суддя прийшов до неправомірного висновку про наявність та доведеність належними і допустимими доказами ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому захисник зазначає, що доводи прокурора про оголошення ОСОБА_8 в розшук та переховування від органів досудового розслідування не свідчить про те, що він в майбутньому буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, автор апеляції вважає, що слідчий суддя порушив вимоги ч. 6 ст. 206 КПК України і не обґрунтував підстави для відмови у задоволенні решти вимог скарги сторони захисту щодо незаконного затримання та обмеження волі ОСОБА_8 . При цьому апелянт стверджує, що моментом затримання ОСОБА_8 є момент заподіяння йому правоохоронними органами двох вогнепальних поранень, які були спричинені під час проведення затримання підозрюваного о 22 год. 00 хв., а не о 23 год. 30 хв., як зазначено в резолютивній частині оскаржуваної ухвали. Також в апеляційній скарзі захисник вказує на порушення вимог ч. 1 ст. 191 КПК України, а саме про доставку ОСОБА_8 до Печерського районного суду міста Києва для розгляду клопотання пізніше 36 годин з моменту затримання.
До початку розгляду апеляційних скарг, а саме 24 березня 2015 року, захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали до суду апеляційної інстанції від імені підозрюваного ОСОБА_8 заяви про відмову останнього від поданих захисниками в інтересах останнього апеляційних скарг на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 березня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 5-го СВ управління з розслідування ОСВ ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , яке погоджене із старшим прокурором 2-го відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 травня 2015 року, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причину такої відмови підозрюваний не пояснив, однак в заявах зазначив, що захисниками йому роз`ясненні можливі негативні правові наслідки такого рішення.
Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також подали заяви про відмову від поданих ними в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційних скарг.

Заслухавши пояснення захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які підтвердили свою відмову та відмову підозрюваного від апеляційних скарг,колегія суддів приходить до висновку про необхідність прийняти відмову від апеляційних скарг та закрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 у зв`язку з відмовою останнього і його захисників від поданих апеляційних скарг. Такий висновок випливає з положень ст. 403 КПК України, відповідно до якої особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду, і, якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами, то суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Керуючись ст. ст. 403, 405, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Прийняти відмову підозрюваного ОСОБА_8 та його захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 від поданих ними апеляційних скарг.

Закрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 березня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 5-го СВ управління з розслідування ОСВ ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , яке погоджене із старшим прокурором 2-го відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 травня 2015 року, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відмовою підозрюваного ОСОБА_8 та його захисників від поданих апеляційних скарг.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4