Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
№ 1-43/2010 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2010 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Сенькова О.Г.

при секретарі Повзун С.В.

з участю прокурора Сюська І.В.

та захисників ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові справу про обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в с.Немиринці, Старокостянтинівського району, українця, громадянина України, учня ІНФОРМАЦІЯ_2, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, та

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, який народився в с.Верхняки Старокостянтинівського району, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 23 серпня 2009 року близько 10 год. на пасовищі біля с.Верхняки Старокостянтинівського району, проявляючи явну неповагу до суспільства в демонстративній зневазі щодо існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності, застосовуючи до потерпілої - малолітньої ОСОБА_5 фізичну силу взяли її за руки і ноги та віднесли на схил меліоративного каналу, де ОСОБА_3 оголив її груди, після чого обоє торкались їх.

Продовжуючи знущання над потерпілою ОСОБА_3 утримував її за руки, а ОСОБА_4 в цей час зняв з ОСОБА_5 штани та плавки і ввів пальці в її статеві органи, внаслідок чого пошкодив дівочу перетинку, чим спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вину не визнали і пояснили, що 23 серпня 2009 року на пасовищі вони щодо потерпілої хуліганських дій не вчиняли, а лише гралися, лоскотали один одного. Груди та статеві органи потерпілій не оголяли.

Невизнання своєї вини підсудними ОСОБА_4 та ОСОБА_3 суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинений злочин. Винність підсудних у вчиненні хуліганства підтверджується наступники доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 23 серпня 2009 року вона разом з підсудними та іншими малолітніми односельцями на пасовищі пасли корів. Підсудні застосовуючи до неї силу взяли за руки та за ноги і віднесли на схил каналу. Однак вона вирвалась від них і намагалась втікти. Тоді вони наздогнали її і знову віднесли на схил каналу, де ОСОБА_3 піднявши футболку оголив груди і крутив їх, а ОСОБА_4 приспустив з неї спортивні штани та плавки і увів пальці в її статеві органи. Вона чинила опір і в боротьбі підсудні розірвали її плавки. Через деякий час ОСОБА_3 відпустив їй руки. Скориставшись цим вона вкусила ОСОБА_4 і вирвавшись від нього, вилізла на дерево, яке росло біля каналу. Тривалий час вона сиділа на дереві і відбивалась від підсудних. Потім злізла з дерева, щоб напитися води. Проте підсудні знову схватили її і поклали на землю. Вона продовжувала чинити опір. Тоді ОСОБА_3 залишив її і відійшов в сторону. На допомогу ОСОБА_4 прийшов неповнолітній ОСОБА_6, який мотузкою звязав їй руки. Після цього ОСОБА_4 знову оголосив їй груди і намагався стягнути штани. Вона чинила їм опір і вони відпустили її. Після цього вона пішла додому і про все розповіла рідним.

Оцінюючи показання підсудних та потерпілої щодо вчинення хуліганських дій, суд визнає достовірними показання потерпілої і приймає їх до уваги, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами.

Так, за свідченням ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, потерпіла повернулась з пасовища заплаканою і розповіла, що підсудні знущались над нею, оголювали груди та статеві органи, в які ОСОБА_4 вводив пальці. На руці у потерпілої був слід від мотузки, а її плавки розірвані по швам. Під час розповіді потерпіла втратила свідомість і до неї викликали медичного працівника. В їх присутності підсудний ОСОБА_3 сказав, що хто чіпав потерпілу того вона вкусила.

Свідок ОСОБА_10, яка надавала медичну допомогу потерпілій, дала аналогічні показання. Крім того, вона пояснила, що потерпіла була дуже схвильованою, постійно плакала. Щоб заспокоїти потерпілу вона зробила їй інєкцію заспокійливого.

Зі слів малолітнього свідка ОСОБА_11 вбачається, що він просив підсудних, щоб вони не мучили потерпілу і відпустили її.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №363 від 17 вересня 2009 року (а.с.62) у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді пошкодження дівочої перетинки на 3, 7, 10, 12 годин умовного циферблата, які могли виникнути від перерозтягнення дівочої перетинки тупим твердим предметом, яким міг бути палець і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

З даних протоколу огляду речового доказу плавок потерпілої вбачається, що вони розірвати з обох боків по швам (а.с.68-71).

Показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_6 проте, що підсудні не оголювали потерпілій груди та статеві органи та не знущались з неї суд відхиляє, оскільки вони зі слів потерпілої також допомагали підсудному ОСОБА_4 тримати їй руки, а тому є заінтересованими у вирішенні справи.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, оскільки було поєднане з насильством, що спричинило тілесні ушкодження, та винятковим цинізмом, вчиненому групою осіб, доведена, тому їх дії за ч.2 ст.296 КК України кваліфіковані вірно.

Обираючи покарання підсудним ОСОБА_4 та ОСОБА_3, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи підсудних, зокрема, що вони до кримінальної відповідальності притягується вперше, по місцю проживання, а останній по місцю навчання, характеризуються позитивно.

Обставинами, що помякшують покарання підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_3С суд визнає вчинення злочину неповнолітніми. Обставин, що обтяжують їх покарання у справі не встановлено.

Також суд враховує роль кожного підсудного у вчиненні злочину і просьбу потерпілої та її представника не позбавляти волі підсудних.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що виправлення підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства і рахує за можливе звільнити їх від відбування покарання з випробуванням.

Позов представника потерпілої про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує малолітній вік потерпілої, перенесені нею моральні страждання та переживання у звязку з вчиненням щодо неї хуліганських дій з боку підсудних, внаслідок чого їй заподіяні легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя у вигляді пошкодження дівочої пліви, а також роль кожного підсудного у вчиненні злочину, тому вважає, що з ОСОБА_4 та цивільного відповідача його матері ОСОБА_13 слід стягнути моральну шкоду в сумі 3000 грн., а з цивільного відповідача ОСОБА_14 2000 грн.

Керуючись ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України і обрати покарання:

ОСОБА_4 один рік позбавлення волі,

ОСОБА_3 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.104 КК України звільнити їх від відбування покарання з іспитовим строком один рік кожного.

Згідно ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і періодично зявлятись до них для реєстрації.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу підсудним залишити попередню підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_13 на користь ОСОБА_15 моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_15 моральну шкоду в сумі 2000 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області на протязі 15 діб через Старокостянтинівський районний суд, а ОСОБА_16 в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя