№ 5-4276ск15
Ухвала

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_5,

суддів - ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01 квітня 2015 року та на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 23 червня 2015 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_1,

В С Т АН О В И Л А:

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01 квітня 2015 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1, раніше не судимого,

визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено, за вказаною нормою кримінального закону, покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_3: 9441 гривню, у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 50000 гривень - моральної шкоди та 6000 гривень відшкодування витрат на правову допомогу.

Вироком вирішено питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 19 лютого 2014 року, близько 20 години, за будинком № 14, що по вулиці 30-річчя Перемоги у місті Вінниці, у ході конфлікту з ОСОБА_4, з мотивів особистої неприязні, з метою заподіяння тілесних ушкоджень та залякування, наніс йому удар в око невстановленим досудовим розслідуванням предметом. У результаті вказаних дій потерпілому ОСОБА_4 заподіяно тяжке тілесне ушкодження у виді контузії лівого ока важкого ступеня з втратою вмісту очного яблука, що призвело до повної сліпоти травмованого ока.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 23 червня 2015 року вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01 квітня 2015 року щодо ОСОБА_1 змінено та, із застосуванням ст. 69 КК України, знижено призначене йому покарання до 3 років позбавлення волі. У решті вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_8, посилаючись на необґрунтовану суворість призначеного покарання, просить змінити судові рішення і, на підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням. Обґрунтовуючи свою вимогу до суду касаційної інстанції захисник зазначає, що суд не дав належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_1 вчинив злочин у неповнолітньому віці, до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному наркологічному обліку не перебуває, у вчиненому розкаявся, добровільно частково відшкодував завдану шкоду, бажає влаштуватися на роботу для подальшого відшкодування, а потерпілий не наполягав на призначенні йому суворого покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши додані до скарги судові рішення та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

При перевірці вироку та ухвали обставин, які б давали підстави для сумнівів у законності і обґрунтованості висновків судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням змін, внесених апеляційним судом, у частині призначення покарання, колегія суддів не знаходить.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 121 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Як убачається з ухвали суду апеляційної інстанції, вона постановлена з дотриманням вимог ст. ст. 370, 419 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Вирішення судом питання про призначення покарання, враховуючи зміну вироку у відповідній частині в апеляційному порядку, відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України.

Приймаючи рішення про зниження призначеного ОСОБА_1 покарання нижче від найнижчої мажі, встановленої санкцією ч.1 ст.121 КК України, апеляційний суд урахував, що засуджений до кримінальної відповідальності притягується вперше, повністю визнав вину, попросив вибачення у потерпілого, частково відшкодував завдану шкоду, злочин вчинив, будучи неповнолітнім, і така протиправна поведінка зумовлена віковими соціально-психологічними особливостями.

Взяв суд до уваги і позицію потерпілого та його законного представника, які під час апеляційного розгляду не наполягали на призначенні ОСОБА_1 покарання у розмірі, визначеному судом першої інстанції.

Апеляційний суд урахував обставини і дані про особу ОСОБА_1, на які захисник посилається у касаційній скарзі, визнав їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та застосував положення ч.1 ст. 69 КК України, призначивши винному покарання більш м'яке, ніж передбачено законом.

Призначене засудженому апеляційним судом покарання колегія суддів вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Водночас, колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що наведені обставини не свідчать з достатньою переконливістю про можливість виправлення ОСОБА_1 без відбування покарання та не дають підстав для застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбаченого ст. 75 КК України. Такі висновки ґрунтуються на вимогах кримінального закону і є правильними, враховуючи заподіяння вчиненим умисним злочином тяжких і непоправних наслідків для здоров'я людини, яке відповідно до ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю.

Виходячи з наведеного, підстав для задоволення касаційної скарги захисника ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для відкриття касаційного провадження немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01 квітня 2015 року та на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 23 червня 2015 року щодо ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_5 ОСОБА_7 ОСОБА_6