Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 1-30/2010
Провадження № 06
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2010 р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Варакіної Н.Б.

при секретарі Степановій Л.Г.

за участю прокурора Зінов'єва М.В.

захисників ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Компаніївка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, освіта середня, не працює, не одружений, проживає АДРЕСА_1, раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення, а також, повторно відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, за таких обставин.

В ніч на 29.01.2006 року близько 24.00 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, підійшли до гаража, розташованого по АДРЕСА_1. Діючи спільно, створюючи умови для безперешкодного вчинення злочину, ОСОБА_4 залишився біля зазначеного гаража спостерігати за навколишню обстановкою, а ОСОБА_5, шляхом відгинання металевого даху, проник в приміщення гаражу, звідки умисно, з корисливих мотивів, таємно викрали майно ОСОБА_6, а саме авто магнітолу «Урал РМ 206 СА» вартістю 500 грн., аудіо касети в кількості 10 шт. вартістю 3 грн. кожна, на загальну суму 30 грн., двоспальний намет вартістю 500 грн., спальний мішок вартістю 120 грн., спортивний арбалет вартістю 280 грн., стріли з спортивного арбалету в кількості 10 шт., вартістю 5 грн. кожна на загальну суму 50 грн., вудлище телескопічне, розміром 6 м., вартістю 110 грн., вудлище телескопічне, розміром 4 м., вартістю 80 грн., набір інструментів до автомобіля, вартістю 250 грн., чим завдали потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1 920 грн.

З місця злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд.

20.02.2006 року, близько 22.00 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, прибули до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3, яке належить ОСОБА_7, де за допомогою монтировки, ОСОБА_5 зірвав навісний замок з вхідних дверей. Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проникли в будинок, звідки, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно викрали майно ОСОБА_7, а саме телевізор «Веко» з пультом дистанційного управління, вартістю 900 грн., покривало девандек, вартістю 60 грн., чим завдали потерпілому матеріальної шкоди в розмірі 960 грн.

З місця злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд.

23.02.2006 року близько 02.00 год. ОСОБА_4, за попередньою змовою з ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, на невстановленому під час досудового слідства автомобілі прибули в с. Вербове Компаніївського району Кіровоградської області. На прохання ОСОБА_8 водій зупинив автомобіль, після чого всі четверо пройшли приблизно 400 метрів і зупинились біля будинку, що знаходився неподалік. ОСОБА_8 вказав ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_5, на зазначений будинок, де мешкали ОСОБА_10 та ОСОБА_11, при цьому пояснивши, що він в будинок заходити не буде, оскільки його можуть впізнати потерпілі.

Діючи спільно, узгоджено, знаходячись між собою в злочинній змові ОСОБА_5 ногою вибив вхідні двері будинку, після чого втрьох проникли туди. ОСОБА_5 з ОСОБА_9 зайшли у кімнату, яка розташована зліва (по відношенню до вхідних дверей будинку), де відпочивали потерпілі, а ОСОБА_4 - в кімнату, яка розташована з права (по відношенню до вхідних дверей будинку), в якій нікого не було. Втрьох обшукували будинок. Під час обшуку, в шафі ОСОБА_9 знайшов згорток з грошима, в розмірі 2 000 грн., які він віддав у коридорі ОСОБА_4 та медаль «60 років перемоги у Великій Вітчизняній війні». В цей час до будинку зайшов ОСОБА_8 і став вимагати завершення злочинних дій, помітивши при цьому мішок цукру в одній із кімнат, надав вказівку ОСОБА_4 забрати його.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4, за попередньою змовою з ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5, заволоділи грошима в розмірі 2 000 грн., цукром вагою 50 кг., мішком вартістю 2 грн., та медаллю «60 років перемоги у Великій Вітчизняній війні», чим завдали потерпілим матеріальну шкоду в розмірі 2 252 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 по епізодам таємного викрадення майна ОСОБА_12 та ОСОБА_7 вину визнав повністю. По епізоду відкритого викрадення майна з будинку ОСОБА_10 вину визнав, не погодився з кваліфікацією органом досудового слідства його дій за ч. 3 ст. 187 КК України, вважає, що його дії необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 186 КК України. Цивільний позов визнав. Щиро розкаявся. Суду пояснив, що в ніч на 29.01.2006 року близько 24.00 год. разом з ОСОБА_5, підійшли до гаража, розташованого по АДРЕСА_1. Він залишився біля зазначеного гаража спостерігати за навколишню обстановкою, а ОСОБА_5, шляхом відгинання металевого даху, проник в приміщення гаражу, таємно викрав майно ОСОБА_6, а саме авто магнітолу «Урал РМ 206 СА», аудіо касети в кількості 10 шт., двоспальний намет, спальний мішок, спортивний арбалет, стріли з спортивного арбалету в кількості 10 шт., вудлище телескопічне, розміром 6 м., вудлище телескопічне, розміром 4 м., набір інструментів до автомобіля.

20.02.2006 року, близько 22.00 год. разом з ОСОБА_5 прибули до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3, яке належить ОСОБА_7, де за допомогою монтировки, ОСОБА_5 зірвав навісний замок з вхідних дверей. Після чого, вони разом проникли в будинок, звідки викрали майно ОСОБА_7, а саме телевізор «Веко» з пультом дистанційного управління, покривало «Девандек».

23.02.2006 року близько 02.00 год. зустрівся з ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5, які запропонували йому заробити грошей, на що він погодився. В чотирьох сіли в таксі, де під час поїздки зрозумів, що гроші необхідно заробити кримінальним шляхом. Приїхавши в с. Вербове Компаніївського району Кіровоградської області, на прохання ОСОБА_8 водій зупинив автомобіль, після чого всі четверо вийшли з нього та пройшовши приблизно 400 метрів зупинились біля будинку, що знаходився неподалік. ОСОБА_8 вказав їм на зазначений будинок, в якому мешкали ОСОБА_10 та ОСОБА_11, при цьому пояснивши, що він в будинок заходити не буде, оскільки його можуть впізнати потерпілі. ОСОБА_5 ногою вибив вхідні двері будинку, після чого він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_9 проникли туди. ОСОБА_5 з ОСОБА_9 зайшли у кімнату, яка розташована зліва (по відношенню до вхідних дверей будинку), а він - в кімнату, яка розташована з права (по відношенню до вхідних дверей будинку) і в якій людей не було. Втрьох обшукували будинок. Під час обшуку, в шафі ОСОБА_9 знайшов згорток з грошима, в розмірі 2 000 грн., які останній у коридорі віддав йому. В цей час до будинку зайшов ОСОБА_8 і став вимагати завершення злочинних дій, при цьому помітивши мішок цукру в одній із кімнат та надавши йому вказівку забрати мішок.

Крім визнання вини підсудним, його вина у вчинених ним злочинах повністю підтверджена сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів.

По епізоду крадіжки з приміщення гаражу ОСОБА_12

Показами потерпілого ОСОБА_12, який показав, що орендує гараж, розташований за адресою по АДРЕСА_1. 29.01.2006 року виявив, що в гаражі відігнутий металевий дах і зникли належні йому речі, а саме авто магнітола «Урал РМ 206 СА», аудіо касети в кількості 10 шт., двоспальний намет, спальний мішок, спортивний арбалет, стріли з спортивного арбалету в кількості 10 шт., вудлище телескопічне, розміром 6 м., вудлище телескопічне, розміром 4 м., набір інструментів до автомобіля.

Показами свідка ОСОБА_5, який суду показав, що в січні 2006 року разом з ОСОБА_4 підійшли до гаража, розташованого по АДРЕСА_1. ОСОБА_4 залишився біля зазначеного гаража спостерігати за навколишню обстановкою, а він, шляхом відгинання металевого даху, проник в приміщення гаражу, таємно викрав майно ОСОБА_6, а саме авто магнітолу «Урал РМ 206 СА», аудіо касети в кількості 10 шт., двоспальний намет, спальний мішок, спортивний арбалет, стріли з спортивного арбалету в кількості 10 шт., вудлище телескопічне, розміром 6 м., вудлище телескопічне, розміром 4 м., набір інструментів до автомобіля.

Показами свідка ОСОБА_13, який суду показав, що в кінці січня 2006 року придбав у ОСОБА_5 двомісну палатку та арбалет зі стрілами за 50 грн.

Показами свідка ОСОБА_9, який суду показав, що наприкінці січня 2006 року зустрів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ОСОБА_5 запропонував йому допомогти перенести речі із гаражу додому. Ввечері того ж дня, він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_4 прийшли до гаражу, розташованого по АДРЕСА_1. ОСОБА_5, шляхом відгинання металевого даху, проник в приміщення гаражу, звідки подав авто магнітолу «Урал РМ 206 СА», аудіо касети в кількості 10 шт., двоспальний намет, спальний мішок, спортивний арбалет, стріли з спортивного арбалету в кількості 10 шт., вудлище телескопічне, розміром 6 м., вудлище телескопічне, розміром 4 м., набір інструментів до автомобіля. Наступного дня зазначені речі продали на колгоспному ринку в м. Кіровограді.

Протоколом огляду місця події, приміщення гаражу по АДРЕСА_1, належному ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 38).

Протоколом особистого огляду ОСОБА_13, в ході якого виявлено та вилучено спортивний арбалет та стріли до нього (т. 1 а.с. 39,40).

Протоколом пред'явлення предметів на впізнання, в ході якого ОСОБА_12 впізнав спортивний арбалет, стріли до нього та двоспальний намет (т. 1 а.с. 52).

Протоколом огляду предметів, в ході якого оглянуті спортивний арбалет, стріли до нього та двоспальний намет (т. 1 а.с. 110).

Згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 663/25 від 05.05.2006 року ринкова вартість станом на 29.01.2006 року двоспального намету становить 286 грн. 20 коп., арбалета спортивного - 238 грн. (т. 2 а.с. 13).

Згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 677/25 від 05.05.2006 року ринкова вартість станом на 29.01.2006 року авто магнітоли «Урал РМ 206 СА», становить 233 грн. 46 коп., набору інструментів - 140 грн. 12 коп., вудлища телескопічного, 4 м. - 68 грн. 40 коп., вудлища телескопічного, 6 м. - 95 грн. 04 коп. (т. 2 а.с. 25).

Згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 53 від 25.05.2006 року вартість однієї стріли до спортивного арбалету становить 4 грн. 75 коп.

По епізоду крадіжки з приміщення гаражу ОСОБА_7

Показами потерпілого ОСОБА_7, який показав, що 21.02.2006 року біля 06.30 год. повернувся з роботи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_3 і побачив, що навісний замок, на який зачинялись вхідні двері будинку зірваний, а з будинку зник телевізор «Веко» з пультом дистанційного управління та покривало девандек.

Показами свідка ОСОБА_14, який суду показав, що 01.04.2006 року у магазині придбав телевізор «Веко», а в 2005 році продав його ОСОБА_7 за 900 грн.

Показами свідка ОСОБА_15, який суду показав, що 21.02.2006 року приблизно о 20.00 год. за місцем його проживання, ІНФОРМАЦІЯ_5, прийшов ОСОБА_5, з невідомим йому чоловіком, та запропонував придбати кольоровий телевізор. На пропозицію погодився придбав телевізор за 350 грн., який 25.02.2006 року у нього вилучили працівники міліції.

Показами свідка ОСОБА_5, який суду показав, що разом із ОСОБА_4 прибули до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3, яке належить ОСОБА_7, де за допомогою монтировки, він зірвав навісний замок з вхідних дверей. Після чого, вони разом проникли в будинок, звідки викрали телевізор «Веко» з пультом дистанційного управління та покривало девандек. Телевізор продали ОСОБА_15, а гроші поділили порівну.

Протоколом огляду місця події, будинку ОСОБА_7, за адресою, АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 60).

Протоколом особистого огляду ОСОБА_15 в ході якого було виявлено та вилучено телевізор «Веко» та дивандек (т. 1 а.с. 63).

Протоколом пред'явлення предметів на впізнання, в ході якого ОСОБА_7 впізнав належний йому дивандек, що був викрадений з його будинку (т. 1 а.с. 68).

Протоколом виїмки гарантійного талону на телевізор «Веко», який знаходився у ОСОБА_7 (т.1 а.с.71).

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 431/25 від 20.03.2006 року станом на 21.02.2006 року вартість телевізора «Веко» становить 882 грн., покривала 56 грн. 06 коп. (т. 2 а.с. 5).

По епізоду відкритого викрадення майна з будинку ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Оголошеними в судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_10, яка допитана в якості потерпілої показала, що 23.02.2006 року приблизно о 02.00 годині почула сильний удар в двері будинку, в якому проживала з сестрою ОСОБА_11, за адресою с. Вербове Компаніївського району Кіровоградської області. Після чого до її кімнати увірвались троє невідомих їй чоловіків, одягнені в одяг чорного кольору, з масками на обличчі, із-за чого їх не було видно. Чоловіки стали питати де заховані гроші та шукати їх по всіх кімнатах будинку. Один із чоловіків високого росту, вибив скло в дверях шафи і забрав гроші в сумі 2 000 грн., які вони з сестрою відкладали з пенсії. Двоє інших чоловіків шукали гроші в інших кімнатах. Один з чоловіків стягнув її з ліжка і мотузкою прив'язав руки до ліжка. Пізніше, хтось із чоловіків розв'язав мотузку. Погроз застосування насильства зазначені особи не висловлювали, тілесних ушкоджень не наносили. В цей час вона сестру не бачила, оскільки та відпочивала в іншій кімнаті. Осіб, які проникли до будинку впізнати не зможе. Чоловіки забрали гроші в сумі 2 000 грн., медаль «60 років перемоги у Великій Вітчизняній війні», належну сестрі та мішок цукру (т. 1 а.с. 94, 97-100).

Оголошеними в судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_11, яка допитана в якості потерпілої показала, що 23.02.2006 року приблизно о 02.00 годині проснулась від того, що в кімнатах будинку, в якому проживала з сестрою ОСОБА_10, за адресою с. Вербове Компаніївського району Кіровоградської області, горіло світло і знаходилось троє невідомих їй чоловіків, одягнених в одяг темного кольору. У кожного на голові було щось вдягнено, тому їх обличчя видно не було. Вона зрозуміла, що чоловіки шукають гроші. Один з них вибив скло в дверях шафи і забрав гроші в сумі 2 000 грн., які вони з сестрою відкладали з пенсії. Оскільки сестра знаходилась в іншій кімнаті не бачила, що з нею робили невідомі. Пізніше від сестри дізналась, що її хтось прив'язав до ліжка мотузкою. Погроз застосування насильства зазначені особи не висловлювали, хтось з чоловіків один раз вдарив її по голові, більше тілесних ушкоджень не наносили (т. 1 а.с. 96, 103-104). Свідок ОСОБА_11 померла.

Показами свідка ОСОБА_16, який є представником потерпілих, суду показав, що оскільки потерпілі є особами похилого віку він з дружиною доглядає за ними. 23.02.2006 року від дружини дізнався, що вночі троє невідомих чоловіків в масках вибили двері будинку потерпілих, увірвались в будинок та забрали гроші в сумі 2 000 грн. ОСОБА_10 хтось з цих чоловіків стягнув з ліжка та прив'язав руки мотузкою до ліжка, а потім хтось з них розв'язав мотузку. Зазначив, що потерпіла ОСОБА_10 повідомила йому, що стягнув її з ліжка і прив'язав руки мотузкою до ліжка чоловік, який був самий вищий з тих трьох, чоловіків, які увірвались в їх будинок. Самим вищим з них є ОСОБА_5 Потерпілим погроз застосування фізичного насильства зазначені особи не висловлювали, тілесних ушкоджень не наносили.

Показами свідка ОСОБА_5, який суду показав, що 23.02.2006 року близько 02.00 год. зустрівся з ОСОБА_8, який запропонував йому заробити грошей, а саме заволодіти грошима потерпілих, без застосування фізичного насильства. Він запропонував поїхати з ними ОСОБА_9 та ОСОБА_4, які про мету поїздки не знали. В чотирьох сіли в таксі. Приїхавши в с. Вербове Компаніївського району Кіровоградської області, на прохання ОСОБА_8 водій зупинив автомобіль, після чого всі четверо вийшли з нього та пройшовши приблизно 400 метрів зупинились біля будинку, що знаходився неподалік. ОСОБА_8 вказав їм на зазначений будинок, в якому мешкали ОСОБА_10 та ОСОБА_11, при цьому пояснивши, що він в будинок заходити не буде, оскільки його можуть впізнати потерпілі. Він ногою вибив вхідні двері будинку, після чого, разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_9 проникли туди. Він з ОСОБА_9 зайшли у кімнату, яка розташована зліва (по відношенню до вхідних дверей будинку) де на ліжках лежали дві жінки. Він відразу вийшов звідти в кімнату, яка розташована з права (по відношенню до вхідних дверей будинку), в якій людей не було, вже горло світло і де знаходився ОСОБА_4, який обшукував кімнату. Знаходився з ОСОБА_4 у кімнаті, розташованій з права, доки їх не покликав ОСОБА_9 та не віддав згорток з грошима ОСОБА_4 Зазначив, що на досудовому слідстві, по кримінальній справі за його обвинуваченням (по епізоду викрадення майна з будинку ОСОБА_10.) давав покази про те, що потерпілу до ліжка мотузкою прив'язував ОСОБА_4, який на той час знаходився у розшуку, під тиском працівників міліції, які запевняли, що в іншому разі його дії будуть кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України. З будинку потерпілих викрали 2 000 грн., медаль «60 років перемоги у Великій Вітчизняній війні» та мішок цукру. Після скоєного поїхали в м. Кіровоград та відпочивали у сауні, де між ними виник конфлікт, який немає відношення до даної кримінальної справи.

Показами свідка ОСОБА_8, який суду показав, що 23.02.2006 року близько 02.00 год. зустрівся з ОСОБА_5 та запропонував йому заробити грошей, а саме заволодіти грошима потерпілих, без застосування фізичного насильства. Він погодився, при цьому запропонував поїхати з ними ОСОБА_9 та ОСОБА_4, які про мету поїздки мабуть не знали. В чотирьох сіли в таксі. Приїхавши в с. Вербове Компаніївського району Кіровоградської області, на його прохання водій зупинив автомобіль, після чого всі четверо вийшли з нього та пройшовши приблизно 400 метрів зупинились біля будинку, що знаходився неподалік. Вказав ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ОСОБА_4, на зазначений будинок, в якому мешкали ОСОБА_10 та ОСОБА_11, пояснив, що в будинок заходити не буду, оскільки його можуть впізнати потерпілі і пішов в автомобіль. Зазначив, що йому невідомо про те що ОСОБА_4 наносив тілесні ушкодження одній з потерпілих і прив'язував її до ліжка мотузкою. З будинку потерпілих викрали 2 000 грн., медаль «60 років перемоги у Великій Вітчизняній війні» та мішок цукру. Після скоєного поїхали в м. Кіровоград та відпочивали у сауні, де між ними виник конфлікт, який немає відношення до даної кримінальної справи.

Показами свідка ОСОБА_9, який суду показав, що 23.02.2006 року близько 02.00 год. зустрівся з ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які запропонували йому заробити грошей, на що він погодився. В чотирьох сіли в таксі, де під час поїздки зрозумів, що гроші необхідно заробити кримінальним шляхом. Приїхавши в с. Вербове Компаніївського району Кіровоградської області, на прохання ОСОБА_8 водій зупинив автомобіль, після чого всі четверо вийшли з нього та пройшовши приблизно 400 метрів зупинились біля будинку, що знаходився неподалік. ОСОБА_8 вказав їм на зазначений будинок, в якому мешкали ОСОБА_10 та ОСОБА_11, при цьому пояснивши, що він в будинок заходити не буде, оскільки його можуть впізнати потерпілі. ОСОБА_5 ногою вибив вхідні двері будинку, після чого він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проникли туди. Він разом із ОСОБА_4 пішли за ОСОБА_5 у кімнату, яка розташована зліва (по відношенню до вхідних дверей будинку) та увімкнули світло. В кімнаті знаходились дві бабусі. Він та підсудний шукали гроші в цій кімнаті, а ОСОБА_5, в іншій, яка знаходиться зліва (по відношенню до вхідних дверей). Потім вийшов у кімнату, де знаходився ОСОБА_5, повертаючись до кімнати з потерпілими, побачив як ОСОБА_4 одну з бабусь стягнув за волосся з ліжка та прив'язав її руку мотузкою до ліжка. Він шукав гроші в гардеробі. Оскільки той був замкнений на ключ, вибив скло та вирвав дверці де у речах знайшов згорток з грошима. З будинку потерпілих викрали 2 000 грн., медаль «60 років перемоги у Великій Вітчизняній війні» та мішок цукру. Після скоєного поїхали в м. Кіровоград та відпочивали у сауні, де між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 виник конфлікт, з приводу нанесення останнім тілесних ушкоджень потерпілим.

Протоколом огляду місця події, домоволодіння потерпілих, за адресою с. Вербове Компаніївського району Кіровоградської області (т. 1 а.с. 87, 88).

Проаналізувавши всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд, кваліфікує дії ОСОБА_4:

- По епізоду викрадення майна ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення;

- По епізоду викрадення майна ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло;

- По епізоду викрадення майна ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суд не погоджується з кваліфікацією органами досудового слідства дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров'я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

ОСОБА_4 виданий Російською федерацією на запит Генеральної прокуратури України, відповідно до Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, за таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення та за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров'я особи, яка зазнала нападу (розбій) вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло ( т. 2 а.с. 115).

Частиною 1 статті 454 КПК України видана в Україну особа може бути притягнута до кримінальної відповідальності або щодо неї може бути виконано вирок суду лише за ті злочини, за які здійснена видача (екстрадіція).

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Європейської конвенції про видачу правопорушників видана особа не може переслідуватися, засуджуватися або затримуватися з метою виконання вироку чи постанови про утримання під вартою ні за яке правопорушення, вчинене до її видачі, крім правопорушення, за яке вона була видана.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що якщо кваліфікація правопорушення, у зв'язку з яким пред'являється обвинувачення, змінюється в ході розгляду справи, видана особа може переслідуватися або засуджуватися, тільки коли кваліфікуючи ознаки нового складу правопорушення свідчать про те, що це правопорушення є таким, що тягне видачу.

За таких обставин дії підсудного необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Так, розбій це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Небезпечне для життя чи здоров'я насильство це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров'я в момент їх вчинення.

В ході події, яка відбулась 23.02.2006 року в будинку ОСОБА_10 та ОСОБА_11, за адресою с. Вербове Компаніївського району Кіровоградської області, потерпілій ОСОБА_10 були завдані тілесні ушкодження, а саме синець лівого ока по верхній та нижній повіці, синець на носі та на лівій щоці. Дані тілесні ушкодження по ступеню тяжкості мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що зазначено в висновку експерта № 111 від 19.04.2006 року та в додатковій судово-медичній експертизі № 110 від 19.04.2006 року (т. 2 а.с. 61, 72).

З цього виходить, що тілесні ушкодження завдані ОСОБА_10 не спричинили короткочасний розлад здоров'я або незначну втрату працездатності і не були небезпечними для життя чи здоров'я в момент їх вчинення.

Інших доказів, які б спростували зазначені виводи під час проведення досудового слідства не зібрано та не встановлено судом, в ході судового слідства.

Крім того, під час судового слідства судом не здобуто достатньої сукупності доказів, які б підтвердили факт нанесення тілесних ушкоджень та прив'язування мотузкою до ліжка потерпілої саме ОСОБА_4

Зокрема, під час проведення досудового слідства ОСОБА_4, будучи допитаний в якості підозрюваного та обвинуваченого давав послідовні ідентичні покази, які надав і в судовому засіданні, про те, що після проникнення в будинок потерпілих в с. Вербове Компаніївського району Кіровоградської області ОСОБА_5 з ОСОБА_9 зайшли у кімнату, яка розташована зліва (по відношенню до вхідних дверей будинку), а він - в кімнату, яка розташована з права (по відношенню до вхідних дверей будинку) і в якій людей не було, куди пізніше прийшов ОСОБА_5 В кімнату де знаходились потерпіли він не заходив і не прив'язував ОСОБА_10 мотузкою до ліжка (т. 2 а.с. 130, 136).

Зазначене підтверджується показами потерпілої ОСОБА_10 Так, в протоколі її допиту зазначено, що один з чоловіків високого зросту вибив скло в гардеробі та вирвав в ньому дверцята і знайшов гроші, а двоє інших чоловіків шукали гроші в іншій кімнаті.

В судовому засіданні встановлено, що в гардеробі розбив скло, зламав дверцята та знайшов гроші ОСОБА_9, що останній не заперечує.

Отже, в кімнаті ОСОБА_10 знаходився ОСОБА_9, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обшукували іншу кімнату.

Крім того, ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_10 розповідаючи йому обставини скоєння відносно неї злочину зазначила, що її стягнув з ліжка та прив'язав до нього мотузкою чоловік, який був найвищий із трьох чоловіків, які проникли в будинок.

З візуального огляду на ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, вбачається, що підсудний серед них має найменший зріст. ОСОБА_4 повідомив, що його зріст складає 1 м 62 см.

В матеріалах справи є нотаріально посвідчена заява потерпілих, в яких вони зазначають, що ОСОБА_4 насильства відносно них не вчиняв та відшкодував завдану шкоду (т. 2 а.с. 184).

Зазначені вище обставини підтверджуються показами ОСОБА_5, які він надав в судовому засіданні, з яких вбачається, що після проникнення в будинок потерпілих, він з ОСОБА_9 зайшли у кімнату, яка розташована зліва (по відношенню до вхідних дверей будинку) де на ліжках лежали дві жінки. Він відразу вийшов звідти в кімнату, яка розташована з права (по відношенню до вхідних дверей будинку), в якій людей не було, вже горло світло і де знаходився ОСОБА_4, який обшукував кімнату. Знаходився з ОСОБА_4 у кімнаті, розташованій з права, доки їх не покликав ОСОБА_9 та не віддав згорток з грошима ОСОБА_4

Покази ОСОБА_5 надані ним на досудовому слідстві, в якості обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України (по епізоду викрадення майна з будинку ОСОБА_10.), де він показав, що ОСОБА_4 стягнув потерпілу з ліжка та мотузкою прив'язав її руки до ліжка, суд оцінює критично і не приймає з наступних підстав.

На момент провадження досудового та судового слідства по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_9 (в тому числі по епізоду викрадення майна з будинку ОСОБА_10.), ОСОБА_4 перебував у розшуку.

Допитаний в якості підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України (по епізоду викрадення майна з будинку ОСОБА_10.) ОСОБА_5 показав, що після проникнення в будинок потерпілих він не бачив хто стягнув бабусю з ліжка (т. 1 а.с. 129).

Допитаний в якості обвинуваченого в зазначеній справі ОСОБА_5 показав, що після проникнення в будинок потерпілих ОСОБА_4 одразу направився до однієї з бабусь, стягнув її з ліжка та вимагав у неї гроші (т. 1 а.с. 156).

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_5 показав, що він не бачив хто стягнув потерпілу з ліжка та прив'язав руки мотузкою (т. 2 а.с. 287).

В судовому засіданні, при розгляді зазначеної кримінальної справи прокурором змінено обвинувачення (по епізоду викрадення майна з будинку ОСОБА_10.) дії ОСОБА_5 перекваліфіковані з ч. 3 ст. 187 КК України на ч. 3 ст. 186 КК України (т. 2 а.с. 160).

Допитаний на досудовому слідстві, в якості свідка по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4, (по епізоду викрадення майна з будинку ОСОБА_10.) ОСОБА_5 показав, що не бачив чи була одна з бабусь прив'язана до ліжка мотузкою (т. 2 а.с. 78).

Маючи процесуальний статус обвинуваченого та підсудного ОСОБА_5 мав підстави оговорювати ОСОБА_4, з метою уникнути відповідальності за скоєння більш тяжкого злочину. Перевірити його покази ні органи досудового слідства ні суд не мали змоги, оскільки на той час ОСОБА_4 був у розшуку.

В судовому засіданні ОСОБА_5, допитаний в якості свідка по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 зауважив, що при провадженні досудового та судового слідства по кримінальній справі за його обвинуваченням, оговорив ОСОБА_4, який на той час був у розшуку, щоб його дії у вчиненні злочину були перекваліфіковані з ч. 3 ст. 187 на ч. 3 ст. 186 КК України, що в подальшому й відбулося.

Покази ОСОБА_9, надані ним на досудовому слідстві, в якості обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України (по епізоду викрадення майна з будинку ОСОБА_10.), де він показав, що ОСОБА_4 стягнув потерпілу з ліжка та мотузкою прив'язав її руки спростовуються іншими доказами, зібраними по справі, а саме показами потерпілої ОСОБА_10, яка зазначила, що в кімнаті де знаходилась вона перебував один чоловік, показами ОСОБА_4, показами ОСОБА_5, наданими в судовому засіданні в якості свідка.

Крім того, ОСОБА_9 неодноразово змінював свої покази відносно обставин події, що відбулись в будинку ОСОБА_10

Так, допитаний в якості обвинуваченого (по епізоду викрадення майна з будинку ОСОБА_10.), показав, що після проникнення в будинок він з ОСОБА_4 зайшли в кімнату де знаходилась потерпіла. ОСОБА_4 за волосся стягнув її з ліжка і став вимагати гроші (т. 1 а.с. 158). Такі покази спростовуються показами потерпілої ОСОБА_10

Допитаний в якості підсудного в судовому засіданні ОСОБА_9 показав, що ОСОБА_5 і ОСОБА_4 були в іншій кімнаті, і він не бачив чи застосовували останні фізичну силу до потерпілої (т. 2 а.с. 160, 289).

При судовому розгляді кримінальної справи відносно ОСОБА_9 (по епізоду викрадення майна з будинку ОСОБА_10.) прокурором його дії перекваліфіковані з ч. 3 ст. 187 на ч. 3 ст. 186 КК України. Тому суд до його показів також ставиться критично, у сукупності з іншими доказами по справі.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлений цивільний позов, в якому він просить відшкодувати 1030 грн.

З вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда вбачається, що зазначений цивільний позов ОСОБА_6 вже вирішений, на його користь з іншого учасника злочину ОСОБА_5 стягнуто у відшкодування матеріальної шкоди 1030 грн. (т. 2 а.с. 161).

За таких обставин цивільний позов ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

При призначенні покарання суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що пом'якшують і обтяжують його покарання.

ОСОБА_4 вчинив повторно, навмисні злочини, з корисливим мотивом, які класифікуються як тяжкі злочини.

Підсудний за місцем проживання характеризується позитивно, на момент вчинення злочинів судимостей не мав (т. 2 а.с. 154, 162, 164, 165).

Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 241 від 09.04.2009 року ОСОБА_4 психічними захворюваннями не страждає. Відмічена наявність епілептичної хвороби з великими епілептичними нападами (в анамнезі) не досягає ступеню душевного захворювання та недоумкуватості. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України.

Судом прийняті до уваги письмові заяви потерпілих, про відшкодування підсудним матеріальної шкоди.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудного, є щире каяття, відшкодування збитків.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Речові докази, а саме медаль «60 років перемоги у Великій Вітчизняній війні», сокиру та ніж - залишити ОСОБА_10, телевізор «Веко», гарантійний талон та пульт дистанційного управління - залишити ОСОБА_7, намет, спортивний арбалет та стріли до нього -залишити ОСОБА_6 відповідно до ст. 81 КПК України.

Судові витрати складаються з витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 188 грн. 31 коп. та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Відповідно до ст. 455 КПК України час тримання особи під вартою на території іноземної держави, а також час її етапування зараховуються до загального строку відбування покарання, призначеного вироком суду.

Постановою Іванівського прокурора по надзору за дотриманням законів у виправних закладах Іванівської області від 08.10.2008 року відносно ОСОБА_4 обрана міра запобіжного заходу у виді тримання під вартою (т. 2 а.с. 103).

Отже, строк відбуття покарання необхідно відраховувати з 08.10.2008 року.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості злочинів, особу підсудного, наявність обставин, які пом'якшують та обтяжують покарання, обставини вчинення злочину, характер і ступінь тяжкості його наслідків, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 є небезпечним для суспільства, а його виправлення можливе лише в місцях позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 321-324, 333-335 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 188 грн. 31 коп.

Речові докази, а саме медаль «60 років перемоги у Великій Вітчизняній війні», сокиру та ніж - залишити ОСОБА_10, телевізор «Веко», гарантійний талон та пульт дистанційного управління - залишити ОСОБА_7, намет, спортивний арбалет та стріли до нього -залишити ОСОБА_6

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання відраховувати з 08.10.2008 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Компаніївський районний суд Кіровоградської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання його копії.

Суддя Компаніївського

Районного суду

Кіровоградської області Н.Б. Варакіна