У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.

суддів

Пивовара
В.Ф.,Лавренюка М.Ю.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 18 вересня
2008 року матеріали справи щодо ОСОБА_1 за касаційним поданням прокурора, який
брав участь у розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанції на судові
рішення у даній справі.

Постановою
Кагарлицького районного суду Київської області від 22 січня 2008 року за
скаргою ОСОБА_1 скасовано постанову слідчого прокуратури Миронівського району
Київської області від 18 червня 2007 року про порушення кримінальної справи
щодо нього за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.364, ч.1 ст.366 КК
України, та відмовлено в порушенні кримінальної справи.

Ухвалою Апеляційного
суду Київської області від 5 лютого 2008 року постанову місцевого суду щодо
ОСОБА_1 частково змінено. Виключено з мотивувальної частини постанови посилання
на оцінку доказів у справі.

У касаційному поданні
прокурор порушує питання про скасування судових рішень та направлення справи на
новий судовий розгляд, посилаючись на істотні порушення
кримінально-процесуального законодавства. Вказує на те, що у постанові про
порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_1 за ознаками злочинів, передбачених
ч.3 ст.364, ч.1 ст.Збб КК України, наведені достатні приводи та підстави для її
винесення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи подання, колегія суддів вважає, що у
задоволенні такого слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.236-8 КПК України, розглядаючи
скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суд повинен перевіряти
наявність приводів та підстав для винесення зазначеної постанови. Згідно з ч.2
ст.94 КПК України справа може бути порушена тільки у тих випадках, коли є
достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

А як
вбачається з матеріалів справи, місцевий суд відповідно до вказаних вимог закону перевірив наявність
приводів і підстав для порушення кримінальної справи, та належним чином
проаналізувавши з цього приводу
матеріали перевірки, дійшов обгрунтованого висновку про відсутність
достатніх даних для порушення справи щодо ОСОБА_1 за ознаками злочинів,
передбачених ч.3 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.
При цьому колегія суддів враховує також
те, що, як правильно вказано у судових рішеннях, кримінальна справа щодо
ОСОБА_2, яка була підставою для порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_1,
закрита за недоведеністю участі обвинуваченого
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, а не за
відсутністю події чи складу злочину.

За
таких обставин, викладені у судових
рішеннях висновки про те, що кримінальна
справа була порушена щодо ОСОБА_1 всупереч вимогам ст.ст.94,98 КПК України,
слід визнати законними
та обгрунтованими.

Істотних
порушень норм кримінально-процесуального закону, які б тягли зміну чи
скасування судових рішень, при перевірці матеріалів справи у касаційному
порядку, не встановлено.

Таким чином, керуючись ст. 394 КПК України, колегія
суддів,

у х
в а л и л а:

у задоволенні касаційного подання прокурора, який
брав участь у розгляді справи в суді
першої інстанції, на постанову Кагарлицького районного суду Київської
області від 22 січня 2008 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області
від 5 лютого 2008 року за скаргою ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

Редька А.І. Пивовар В.Ф. Лавренюк М.Ю.