Справа № 185/12/15-к
Провадження № 1-кп/185/90/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003690 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. В`язівок, Павлоградського району, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який має середню освіту, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20 січня 2009 року Павлоградським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців за вироком Павлоградського міського суду від 14 квітня 2006 року, до відбуття призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2012 року на підставі ст. 82 КК України невідбута частина покарання 1 рік 4 місяці 14 днів замінено обмеженням волі. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2012 року на підставі ст. 81 КК України звільненого умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 3 дні.

- 03 грудня 2013 року Славянським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до штраф 1700 гривень,

- 07 серпня 2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим, останній раз 07 серпня 2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності.

Так, 08 грудня 2014 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, проходячи біля будинку АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у приміщення літньої кухні розташованої на території вказаного домоволодіння та звернення його на свою користь. Після чого ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне вилучення чужого майна та звернення його на свою користь, скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, та його дії є непоміченими, підійшов до приміщення літньої кухні та через незакриті двері проник в приміщення літньої кухні, розташованої на території домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно викрав: бензопилу марки Дніпро синього кольору вартістю 1050 гривень, що належать ОСОБА_3 . Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_3 майнову шкоду на загальну суму 1050 гривень, згідно висновку товарознавчої експертизи № 481/38 від 28 грудня 2014 року, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду показав, що в ніч з 08 грудня 2014 року на 09 грудня 2014 року він зайшов у двір потерпілого за адресою: АДРЕСА_2 і зайшов у літню кухню, вона була відкрита і взяв кабель і бензопилу і відніс це все до свого дяді ОСОБА_6 . Потім приїхав дільничний з потерпілим і вони поїхали до дяді і повернули бензопилу потерпілому. В скоєному щиро розкаявся.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Допитаний в судовому засідання потерпілий ОСОБА_3 показав, що з обвинуваченим знайомий у відносинах не перебуває. 08 грудня 2014 року біля 07.00 години вийшов з будинку і замітив, що відкрита калитка. Зайшов у літню кухню і виявив пропажу проволоки та бензопили. Потім зателефонував дільничному та написав заяву про крадіжку. На наступний день він поїхав до обвинуваченого, так як він його підозрював у крадіжці, і обвинувачений зізнався в крадіжці, і вони поїхали до його дяді у якого була ця бензопила. Бензопилу йому повернули. Покарання не суворо.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого та потерпілого і дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Враховуючи показання обвинуваченого і потерпілого та їх бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, усунення заподіяної шкоди. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо /Т. 2 а.к.п. 38/, раніше судимий /Т. 2 а.к.п. 35-36/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває /а.к.п. 37/.

На підставі ст. 65 КК України суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення та остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді домашнього арешту.

Цивільний позов у справі не заявлений.

У справі процесуальних витрат не має.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2014 року у виді позбавлення волі строком на 1 (один) місяць і за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 7 (сім) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді домашнього арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу виконання вироку в частині призначеного покарання у виді позбавлення волі.

Речові докази у справі: бензопилу марки Дніпро синього кольору, передану на зберігання потерпілому ОСОБА_3 під розписку залишити у його користуванні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1