Справа № 333/7702/14-к
Провадження № 1-кп/333/23/15
УХВАЛА
16 квітня 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя угоду про примирення по кримінальному провадженню за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29.12.2004 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- 26.05.2005 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений по відбуттю покарання 11.11.2006 року;
- 03.03.2010 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений по відбуттю покарання 02.09.2011 року;
- 18.12.2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням строком 1 рік, за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
01.10.2014 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням його у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка обвинуваченого про отримання ним копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
07.04.2015 року у судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про розгляд та затвердження угоди про примирення, укладену між ним та потерпілим ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування. У подальшому, ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив суд затвердити угоду про примирення, пояснивши, що він свою вину у скоєнні злочину визнає повністю та показання, які він надав у судовому засіданні щодо своєї непричетності до скоєння злочину, ним були надані з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Прокурор заперечував проти затвердження угоди про примирення, зазначивши, що умови угоди про примирення не відповідають чинному законодавству, так як в угоді не враховані вимоги ст.71 КК України при узгодженні покарання обвинуваченому, тому що ОСОБА_5 18.12.2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України був засуджений до 2 років позбавлення волі з випробуванням строком 1 рік, а злочин, у якому обвинувачується, скоїв у період випробування.
Потерпілий не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.
Суд, розглянувши угоду про примирення між Проніним та ОСОБА_6 , дійшов наступних висновків.
Згідно ч.3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Частиною 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Угода між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 укладена у провадженні щодо злочину середньої тяжкості, та її зміст у цілому відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
В зазначеній угоді передбачено, що сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Проте, злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України ОСОБА_5 вчинив в період іспитового строку, призначеного вироком Жовтневим районним судом м. Запоріжжя від 18.12.2013 року, а тому при призначенні покарання обвинуваченому суд повинен керуватись нормами ст.71 КК України.
Відповідно до вимог ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд повинен до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому, згідно положень ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Як вбачається з угоди між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , в ній не передбачено призначення покарання з урахуванням ст.71 КК України, тобто дана угода не відповідає вимогам п.1 ч.7 ст.474 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 372, 469, 472, 474 КПК України, суд, -
У затвердженні угоди про примирення від 29.08.2014 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_8 відмовити та продовжити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 .
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1