АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/750/15 Справа № 181/98/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Немирівка
Кам`янського району республіки Молдова,
громадянина України, зареєстрованого за адресою:

фактично проживаючого за адресою:

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Дніпропетровської області просить скасувати вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вважає, що судом не застосовано закон, який підлягав застосуванню, оскільки суд фактично застосував принцип складання покарань за сукупністю злочинів. Крім того, належним чином не мотивовано розмір покарання, призначеного за ч. 3 ст. 185 КК України та за сукупністю злочинів, оскільки не враховано ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, та не враховано особу обвинуваченого, його стійку схильність до вчинення корисливих злочинів. Просить ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеним за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2015 року, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК.
Вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеним за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2015 року, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК.

Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні крадіжки, поєднаної з проникненням у інше приміщення.
Як установив суд, 27 грудня 2014 року близько 23.00 год. ОСОБА_6 через вхідну хвіртку огородженого домоволодіння зайшов на територію двору домоволодіння АДРЕСА_3 , де проник до приміщення гаражу, звідки викрав електродриль марки Startex та зарядний пристрій для акумулятора, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 936 грн. 15 коп.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення прокурора про задоволення апеляційних вимог першого заступника прокурораДніпропетровської області, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який вважав вирок законним і обгрунтованим та просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга першого заступника прокурораДніпропетровської області підлягає задоволенню частково на таких підставах.

Згідно зі ст. 409 КПК України підставою для скасування вироку, зокрема, є неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, обгрунтовано наявними у провадженні доказами, що в апеляційному порядку не оскаржені. Кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України також прокурором не оспорюється.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність ОСОБА_6 і на кваліфікацію його дій не виявлено.

Що стосуються тверджень прокурора про неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, то вони грунтуються на матеріалах провадження і заслуговують уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначаються покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього кодексу.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_6 раніше був засуджений вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням від відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та іспитовим строком тривалістю 2 роки.
ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, за яке від був засуджений у цьому провадженні, вчинив 27 грудня 2014 року, тобто до постановлення щодо нього попереднього вироку.
За таких обставин, суд із дотриманням вимог статей 65, 70 КК України призначив ОСОБА_6 покарання.
Однак, в порядку ст. 404 КПК України колегія суддів звертає увагу суду на те, що при призначенні ОСОБА_6 остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України (за сукупністю вироків) помилково зазначив у вироку, що покарання за цим вироком призначається шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеним за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2015 року, хоча по суті суд обгрунтовано застосував принцип часткового складання призначених покарань.

Тому у вироку у цій частині слід вжити відповідне уточнення: слова "... за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеним за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2015 року" замінити словами "... шляхом часткового складання покарань до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2015 року".
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити частково.
Вирок Межівського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 в порядку ст. 404 КПК України в частині призначення ОСОБА_6 остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України уточнити: слова "за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеним за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2015 року" замінити словами " шляхом часткового складання покарань до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2015 року".

У іншій частині вирок щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
На судові рішення першої та апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_6 може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді

______________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4