Справа № 1-827/08
ПОСТАНОВА

24.11. 2008 року
м. Київ

Печерський
районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді

Підпалого В.В.

при секретарі

Новіковій Н.І.,

за участю прокурорів

Панова В.Є., Нідзельської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського
районного суду в м. Києві справу по
обвинуваченню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового слідстваОСОБА_1обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2
КК України.

Під час судового розгляду справи
судом було поставлено на обговорення питання про повернення справи на додаткове
розслідування, з мотивів допущеної органами досудового слідства під час
розслідування кримінальної справи неповноти досудового слідства.

Прокурор у справі заперечив проти
направлення справи на додаткове розслідування.

Підсудний та потерпілий вважали, що
справу слід направити на додаткове розслідування.

З урахуванням думки учасників процесу суд вважає, що кримінальну справу
слід направити прокурору Печерського району м. Києва для проведення додаткового
розслідування, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 62 Конституції України винність особи повинно бути доведено в
законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Крім того, згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних
інтересів фізичних і юридичних осіб та забезпечення правильного застосування
Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до
відповідальності і жоден невинний не був покараний.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 року
за № 2 "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює
повернення кримінальних справ на додаткове розслідування", досудове
слідство визнається неповним, якщо під час його провадження, всупереч вимогам
ст.ст. 22, 64 КПК України, не були досліджені або були поверхово чи однобічно
досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення
справи (не були встановлені певні особи, не досліджені інші докази для
підтвердження чи спростування відповідних обставин, тощо).

Згідно з вимогами ст. 64 КПК України при провадженні досудового слідства,
дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: подія
злочину (час, місце, спосіб та інші обставини справи, вчинення злочину),
винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину, обставини, що
впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують
особу обвинуваченого, пом'якшують та обтяжують покарання, характер та розмір
шкоди, завданої злочином.

Прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов'язані вжити всіх
передбачених законом заходів для всебічного, повного та об'єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті
обставини, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують і
обтяжують його відповідальність (ст. 22 КПК України).

Відповідно до ст. 281 КПК України
справа підлягає поверненню на додаткове розслідування з мотивів неповноти або
неправильності досудового слідства, коли ця неповнота або неправильність не
може бути усунута в судовому засіданні.

Згідно ст. 368 ч. 2 п. 1 КПК України
однобічним або неповним у всякому разі визнається дізнання, досудове чи судове
слідство, коли не були допитані певні особи, не були витребувані і досліджені
документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування обставин,
які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, в ході досудового слідства по
даній справі допущено неповноту досудового слідства, яка полягає в тому, що
слідчим під час досудового слідства не було встановлено особу на ім'я ОСОБА_2 який був очевидцем подій, сідав разом з ОСОБА_1 в машину та перебував в ній разом
з останнім весь час керування ним автомобілем,
не допитано цю особу про відомі їй обставини вчинення злочину, у тому
числі чи був він обізнаний про наявність умислу ОСОБА_1 на угон транспортного
засобу та не прийнято процесуального рішення в порядку ст. 97 КПК України.

Також, не встановлено особу ОСОБА_3., який був учасником ДТП, яке вчинив
ОСОБА_110.06.2008 року під час керування викраденим автомобілем, та не допитано
по справі в якості свідка про обставини вчинення злочину, які могли бути йому
відомі.

Без з'ясування зазначених обставин
суд позбавлений можливості в повному обсязі встановити всіх винних у цьому
злочині осіб, правильно кваліфікувати їх дії, виконати інші, передбачені чинним
кримінально-процесуальним законодавством дії та постановити законне,
обґрунтоване і справедливе рішення у справі.

Неправильним досудове слідство визнається у разі, коли органами досудового
слідства, при вчиненні процесуального провадження, були неправильно застосовані
норми кримінально - процесуального чи кримінального закону і, без усунення цих
порушень, справа не може бути розглянута в суді.

Так, відповідно до ст. 370
КПК України істотним
порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього
Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути
справу і постановити законний, обгрунтований і справедливий вирок чи постанову.

Зокрема, відповідно до ст. 370 ч. 2 п. п. 3,
11 КПК України порушення право обвинуваченого на захист та вимог кримінально-
процесуального закону про обовязковість пред'явлення
обвинувачення, у тому числі, його конкретність та порядок пред'явлення, є
істотним порушенням кримінально- процесуального закону.

Відповідно до п. 10 ч. ч. 2, 3
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року за № 8 «Про
застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у
кримінальному судочинстві», суди повинні
вимагати від органів досудового слідства, щоб постанова про притягнення в
якості обвинуваченого була конкретною за змістом і недодержання органами
досудового слідства вимог ст. ст. 132, 142 КПК України може бути підставою для
повернення справи на додаткове розслідування.

Так, відповідно до вимог ст. 132 КПК України
пред'явлене особі обвинувачення повинно бути конкретним, а саме: у постанові
про притягнення в якості обвинуваченого повинно бути зазначено час, місце, спосіб, мета, мотив та інші
ознаки злочину, наскільки вони відомі слідчому.

Відповідно до вимог ст. 21 КПК України
слідчий зобов'язаний надати обвинуваченому можливість захищатися встановленими
законом засобами від пред'явленого обвинувачення.

Так, з даних, які містяться у постанові про притягнення ОСОБА_1 в якості обвинуваченого за ст. 289 ч. 2 КК
України, вбачається, що слідчим, у зазначених постановах, в порушення вимог ст.
132 КПК України, не зазначено мотиви вчинення
ним злочину.

Під час проведення додаткового розслідування органу
досудового слідства шляхом проведення оперативно- розшукових та слідчих дій
слід:

- встановити очевидця подій на ім'я ОСОБА_2 який був
очевидцем подій, сідав разом з ОСОБА_1 в машину та перебував в ній разом з
останнім весь час керування ним автомобілем;

- - допитати очевидця подій на ім'я ОСОБА_2про відомі йому
обставини вчинення злочину, у тому числі чи був він обізнаний про наявність
умислу ОСОБА_1 на угон транспортного засобу та
прийняти процесуальне рішення в порядку ст. 97 КПК України відносно цієї
особи;

- встановити особу ОСОБА_3., який був учасником ДТП, яке
вчинив ОСОБА_110.06.2008 року під час керування викраденим автомобілем, та
допитати його по справі в якості свідка про обставини вчинення злочину, які
йому відомі;

- з урахуванням показань зазначених осіб конкретизувати
обвинувачення Кравчуку В.В.;

- за потребою здійснити інші слідчі дії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 26, 64, 281 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України направити
прокурору Печерського району м. Києва для організації проведення додаткового
розслідування.

Міру запобіжного заходуОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд з постійного
місця проживання слід залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом семи
діб з дня її винесення.

Суддя