АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1230/15 Справа № 209/1328/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, матеріали клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пашенная Балка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 20 листопада 2013 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років,

за його апеляційною скаргою на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 квітня 2015 року, за участю прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 .

В апеляції засуджений просить ухвалу суду скасувати та направити справу на новий судовий розгляд. Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_6 вказує на незаконність вироку, яким його засуджено. Разом з тим, засуджений зазначає, що суд перешкоджає скороченню строку покарання. Крім того, ОСОБА_6 посилається й на те, що суд, всупереч вимогам ст. 10 Закону України «Про амністію», не витребував та не дослідив документи, в яких містяться відомості про його особу, а також при постановлені ухвали не врахував вимоги п. «г» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 квітня 2015 року ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році».

Мотивуючи вказане рішення, суд першої інстанції посилався на п. «є» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про застосування амністії», якими встановлено обмеження щодо застосування амністії до осіб, засуджених за вчинення умисного вбивства.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, що підтримує державне обвинувачення у суді апеляційної інстанції, який заперечував проти задоволення апеляції засудженого, доводи засудженого, який підтримав свою апеляцію, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши їх, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга засудженого підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Статтею 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» із змінами і доповненнями від 06 травня 2014 року визначено коло осіб, до яких амністія не застосовується. Разом з тим, вказаною нормою встановлено, що амністія не може бути застосована до осіб також зазначених у ст. 4 Закону України «Про застосування амністії».

Відповідно до п. «є» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», а також ч. 2 ст. 4 Закону України «Про застосування амністії», амністія не може бути застосована, до осіб, засуджених за умисне вбивство.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_6 відбуває покарання, призначене вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20 листопада 2013 року за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України.

За таких обставин, виходячи із встановлених законом обмежень, підстави для звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання або скорочення його строку відсутні.

Доводи засудженого про те, що суд не витребував та не дослідив документи, які характеризують його особу, колегія суддів розцінює як необґрунтовані, оскільки за наявності судимості за умисне вбивство, яка виключає в даному випадку застосування амністії, дані про особу засудженого жодним чином не можуть вплинути на висновки суду.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає прийняте ним рішення обґрунтованим та належно мотивованим, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляції засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 квітня 2015 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду :
____________ ________________ ____________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4