Справа № 694/2399/14-к Провадження №1-кп/694/11/15
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
29.01.2015 року м.Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
в складі:головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю:прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уроженця м.Кіровоград,жителя
АДРЕСА_1 ,українця,громадянина України,освіта
середня,неодруженого,невійськовозобовязаного,на утриманні
неповнолітніх дітей немає,в силу ст..89 КК України не маючого
судимості
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.321 ч.1 КК України-незаконний збут сильнодіючих лікарських засобів,вчинений без спеціального на те дозволу.,а саме 10.10.2014 року о 12.00 годині за рецептом, який він отримав від лікаря, придбав в аптеці № 50 за адресою пр-т Шевченка 16 м. Звенигородка, Черкаської області, упаковку препарату Соннат та упаковку препарату Димедрол і цього ж дня близько 14 години 40 хвилин біля приміщення кінотеатру по пр-ту Шевченка м.Звенигородка незаконно збув ОСОБА_5 за 60 гривень, дві таблетки препарату Сонат, та одну таблетку препарату Димедрол які згідно висновку експертизи №2/1643 від 14.10.2014 містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) загальна маса якого становить 0.0512 грам, та сильнодіючий лікарський засіб зопіклон загальною масою 0.0154 грама.
Під час досудового розслідування досягнуто згоди між прокурором Звенигородської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 щодо укладання угоди про визнання винуватості.
Ця угода укладена з дотриманням вимог ст..ст.468,469,471 КПК України та містить наступні положення:
1.Слідчим СВ Звенигородського РВ (з обслуговування Звенигородського району та м.Ватутіне)УМВС України в Черкській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором 17 жовтня 2014 року висунута підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.321 ч.1 КК України.
2.Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобовязується:
а)беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;
б)співпрацювати з правоохоронними органами у виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.
3.Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ст.321 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі пятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян
4.Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє,що відповідно до ст..473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:
а)для прокурора і підозрюваного-обмеження права на оскарження вироку.
Підстави оскарження обвинувального вироку,яким затверджена ця угода в апеляційному порядку,що визначені в п.1 ч.1 ст.394 КПК України,та в касаційному порядку,що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України.
б)для підозрюваного відмова від здійснення прав,передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд,під час якого прокурор зобовязаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення,на допит у судовому свідків обвинувачення,заявлення клопотань,виклик свідків і надання суду своїх доказів.
5.Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє,що виконання зобовязання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складено угоди.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст..476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
6.Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє,що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України.
Угода про визнання винуватості підписана прокурором та обвинуваченим та разом із обвинувальним актом надійшла до суду.
Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про примирення,суд приходить до такого висновку.
Згідно до ст.314 ч.3 п.1 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право,зокрема,затвердити угоду.
Відповідно до ст..468,469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків,злочинів невеликої чи середньої тяжкості,тяжких злочинів,внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні,в якому бере участь потерпілий,не допускається.
Судом встановлено,що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст.321 ч.1 КК України. Відповідно до ст..12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст.321 ч.1 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Також судом встановлено,що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України,наслідки укладення та затвердження даної угоди,передбачені ч.2 ст.473 КПК України,характер обвинувачення,вид покарання,а також інші заходи,які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом,які у підготовчому судовому засіданні йому додатково розяснені,визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення,предбаченого ст.321 ч.1 КК України,підтвердив обставини,викладені у предявленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженої сторонами угоди про визнання винуватості.
Прокурор вважає,що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Відповідно до вимог ст..475 КПК України,якщо суд переконається,що угода може бути затверджена,він ухвалює вирок,яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі наведеного,суд приходить до переконання,що умови угоди про визнання винуватості між прокурорм та обвинувачем ,відповідають вимогам КПК України,міра покарання,узгоджена сторонами угоди,відповідає вимогам ст..65 КК України.Укладення угоди сторонами є добровільним,тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин,ніж ті,що передбачені в угоді.
На підставі вищевикладеного,суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої в угоді міри покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази по справі-поліетиленовий пакет із частинами таблеток Димедрол і Соннат-1 шт.;поліетиленовий пакет із частинами таблеток Соннат і Димедрол-1 шт.,які згідно квитанції без номеру зберігаються в камері зберігання речових доказів Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області-знищити (а.м.д.р.37);
-паперовий конверт із грошовими купюрами в сумі 60 грн.,які згідно квитанції без номеру зберігаються в камері зберігання речових доказів Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області-передати в дохід Держави (а.м.д.р.37).
Судові витрати по справі за проведення судово-хімічних експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в сумі 1034грн.88 коп. (а.м.д.р.23-28,29-34).
Цивільний позов по справі не заявлений.
Керуючись ст.314 ч.3 п.1,ст.374,475 ч.1 КПК України,суд,-
з а с у д и в:
затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Звенигородської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 ,укладену 21 листопада 2014 року.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст.321 ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді
штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що складає 850 гривень.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази по справі- поліетиленовий пакет із частинами таблеток Димедрол і Соннат-1 шт.;поліетиленовий пакет із частинами таблеток Соннат і Димедрол-1 шт.,які згідно квитанції без номеру зберігаються в камері зберігання речових доказів Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області-знищити (а.м.д.р.37);
-паперовий конверт із грошовими купюрами в сумі 60 грн.,які згідно квитанції без номеру зберігаються в камері зберігання речових доказів Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області-передати в дохід Держави (а.м.д.р.37).
Цивільний позов по справі не заявлений.
Розяснити засудженому ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.1,ч.5 ст.476 КПК України.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області на протязі 30 діб з дня його проголошення.
Суддя