Справа № 368/356/15-к
Провадження: № 1 - в/368/41/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2015 р. Кагарлицький районний суд Київської області
В складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1
При секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
З участю інших сторін провадження:
представника ВК : ОСОБА_4
Засудженого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№ 115) Київської області ОСОБА_6 , погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно дострокове звільнення від основного покарання, без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя до засудження: АДРЕСА_1 , до засудження працював водієм ТОВ «Олга Логістик», освіта середня, громадянина України, не одруженого, засудженого 15 листопада 2013 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки, 02 червня 2014 року постановою Кагарлицького районного суду Київської області на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року скорочено наполовину не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі, суд, -
В С Т А Н О В И В :
17.02.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшло подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№ 115) Київської області ОСОБА_6 , погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно дострокове звільнення від основного покарання, без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя до засудження: АДРЕСА_1 , до засудження працював водієм ТОВ «Олга Логістик», освіта середня, громадянина України, не одруженого, засудженого 15 листопада 2013 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки, 02 червня 2014 року постановою Кагарлицького районного суду Київської області на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року скорочено наполовину не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі.
В судовому засіданні, яке відбулося 25.02.2015 року, представник ВК 115 ОСОБА_4 подання підтримав, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині подання.
В судовому засіданні, яке відбулося 25.02.2015 року, засуджений ОСОБА_5 подання ВК 115 підтримав, зазначивши при цьому, що, хоча він і мав два дисциплінарні стягнення, проте, на даний час вони зняті, тому він вважається таким, який не має дисциплінарних стягнень, а тому, на його думку, можливе застосування положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від покарання.
В судовому засіданні прокурор Кагарлицької міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_3 проти задоволення подання ВК 115 заперечував.
Свою позицію прокурор обґрунтовував тим, що засуджений ОСОБА_5 , за не тривалий час відбування покарання, - менше року, мав два дисциплінарні стягнення, які, хоча зняті, проте, поведінка засудженого ОСОБА_5 не може свідчити про той факт, що він став на шлях виправлення та перевиховання, а тому до нього неп можливо застосувати положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від покарання.
Суд, вислухавши представника ВК 115 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , які подання підтримали, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , який проти задоволення подання заперечував, дослідивши матеріали подання приходить до висновку щодо відмови в задоволенні подання, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель до засудження: АДРЕСА_1 , до засудження працював водієм ТОВ «Олга Логістик», освіта середня, громадянин України, не одружений, засуджений 15 листопада 2013 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки, 02 червня 2014 року постановою Кагарлицького районного суду Київської області на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року скорочено наполовину не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі.
Початок строку покарання: «19» березня 2014 року.
Кінець строку покарання: «04» січня 2016 року.
1/2 строку покарання: «11» лютого 2015 року.
Прибув в Кагарлицьку виправну колонію Київської області ( 115 ) із Київського СІЗО, де дисциплінарних стягнень та заохочень не мав.
По прибуттю в ВК 115 16 квітня 2014 року працевлаштований різноробочим на виробництві установи.
До праці відносився добре, завдану роботу виконував добросовісно.
Проте, суд вважає, що за час відбуття покарання характеризувався не завжди позитивно, що проявилося в тому, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 мав два дисциплінарні стягнення, та мав два заохочення.
Так, за час перебування в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 має слідуючі:
заохочення:
1. 23.06.2014 р. За активну участь у культурно масових Знято стягнення від Нач. ВК
заходах та перемогу у конкурсі 15.05.2014 р.
«кращий кухар».
2. 27.11.2014 р. За сумлінну поведінку і ставлення до праці Знято стягнення від В.о.Нач ВК
під час бетонування кліток на МТФ 28.07.2014 р.
стягнення:
1. 15.05.2014 Зберігання забороненого предмету, Догана Нач. ВК
а саме, - мобільного телефону. (Знято 23.06.2014 р.)
2. 28.07.2014 р. Груба поведінка по відношенню ДІЗО 15 діб Нач. ВК
до молодшого інспектора (Знято 27.11.2014 р.)
Відповідно, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 остаточно ще не став на шлях виправлення і тому не заслуговує, на думку учасників процесу, (прокурора), та, відповідно, суду, згідно ст.. 81 КК України умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
Суд при вирішенні даного питання керувався нормами як матеріального, так і процесуального права.
Що стосується норм матеріального права, то суд керувався наступним.
Так, згідно ст.. 81 КК України:
1. До осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Отже, за змістом ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може стосуватися: а) лише основного покарання; б) як основного, так і додаткового покарання; в) лише додаткового покарання.
При цьому, оскільки даний різновид звільнення від подальшого відбування покарання за своєю природою може бути поширений лише на строкові покарання, єдиний вид додаткового покарання, щодо якого можливе застосування ст. 81 КК України, - це позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, тому при вирішенні питання про умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання у виді позбавлення волі засудженому ОСОБА_5 , судом в даному випадку не вирішується питання щодо звільнення засудженого ОСОБА_5 від додаткової міри покарання, - позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як встановлено судом, засуджений ОСОБА_5 не довів тієї обставини, що він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Що ж стосується сумлінної поведінки, то така відсутня в поведінці засудженого ОСОБА_5 , так як засуджений мав два дисциплінарні стягнення за поведінку, яка суперечить поведінці засуджених в установі виконання покарань, як то: зберігання забороненого предмету, груба поведінка по відношенню до молодшого інспектора.
3. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;
При вирішенні питання щодо умовно дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 судом було враховано формально-юридичні та оціночні підстави.
Формально-юридичні підстави передбачені ч. 3 ст. 81 КК України і пов`язуються з фактичним відбуттям засудженим ОСОБА_5 1/2 строку покарання.
Строк фактичного відбуття засудженим ОСОБА_5 певної частини призначеного йому покарання як формально-юридична підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання залежить від кількох чинників.
Таким чинниками відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України є:
а) вид (категорія) вчиненого особою злочину, визначений відповідно до ст.12 КК України;
Так, ОСОБА_5 засуджений за:
- скоєння необережного злочину, тобто за скоєння злочину, який передбачено ч. 2 ст. 286 КК України.
Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років або без такого.
Згідно положень ч. 4 ст. 12 КК України, злочин, вчинений засудженим ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжкого злочину.
б) форма вини. Злочин, який передбачений ч. 2 ст. 286 КК України вчинений засудженим ОСОБА_5 є злочином, вчиненим з необережності.
З урахуванням окремих із зазначених чинників та поєднання деяких з них між собою відносно засудженого ОСОБА_5 законом встановлений загальний (п.1 ч. 3 ст.81 КК України, строк покарання, після фактичного відбуття якого особа може бути умовно-достроково звільнена від відбування покарання.
Отже, що стосується формально юридичних підстав щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 81 КК України, то такі є в наявності.
Що ж стосується оціночних підстав умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, які передбачені ч. 2 ст. 81 КК України, то суд враховує ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.
Встановлюючи ці підстави застосування ст. 81 КК України, суд, зокрема, з`ясував наступні обставини:
- засуджений ОСОБА_5 не завжди дотримувався правил внутрішнього розпорядку.
На обґрунтування своєї позиції суд наголошує на тій обставині, що одне з дисциплінарних стягнень засуджений ОСОБА_5 отримав за грубу поведінку по відношенню до молодшого інспектора. Враховуючи вищевказану обставину, суд критично відноситься до твердження адміністрації установи, яка знайшла свій вираз в поданні та в характеристиці, в тому, що засуджений ОСОБА_5 з адміністрацією колонії коректний та ввічливий.
Суд вважає, що грубе поводження з працівниками адміністрації установи не може свідчити про коректну та ввічливу поведінку засудженого ОСОБА_5 до адміністрації колонії.
Крім того, суд наголошує на тій обставині, що друге дисциплінарне стягнення засуджений ОСОБА_5 отримав у виді ДІЗО 15 діб, що є крайньою мірою, та застосовується лише до осіб, які не лише порушують правила тримання, а істотно порушують правила тримання у місцях позбавлення волі.
- засуджений ОСОБА_5 вчиняв порушення режиму відбування покарання, за що мав два дисциплінарні стягнення, хоча вони зняті в установленому законом порядку, проте, суд звертає увагу на ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 за не тривалий час відбування покарання у ВК 115, - менше року, все ж таки мав два дисциплінарні стягнення, останнє з яких знято лише 27.11.2014 року, тому, суд вважає, що в такий не тривалий термін (менше двох місяців) після зняття останнього стягнення не можливо встановити, що засуджений став на шлях виправлення та перевиховання.
- за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 мав два заохочення, проте, дані заохочення послугували лише для зняття попередніх дисциплінарних стягнень.
Даний факт суд оцінює лише з тієї позиції, що засуджений лише бажає настання формально юридичних наслідків застосування положення ст. 81 КК України, а саме, відбуття 1/2 частини покарання, відсутність стягнень, без настання оціночних критеріїв.
Відповідно, суд вважає, що для наявності оціночних підстав для застосування положення ст. 81 КК України необхідно, щоб засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання, що, на думку суду, мало б виражатися у отриманні заохочень, які повинні були б кількісно та якісно переважати над кількістю отриманих дисциплінарних стягнень.
Окрім того, суд наголошує на тій обставині, що настання пільги, яка є підставою для застосування до засудженого ОСОБА_5 положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від відбування покарання, у вигляді відбуття засудженим 1/2 частини покарання відбулося лише в зв`язку з застосуванням до нього положень ст. 6 Закону України «Про амністію в 2014 році» на підставі постанови Кагарлицького районного суду Київської області від 02 червня 2014 року, тобто, фактично, засуджений практично відбув в двічі менше строку покарання, яке було йому було присуджено судом, проте, як судом зазначалося вище, навіть за такий короткий проміжок часу засудженим було допущено два порушення умов тримання у місцях позбавлення волі, одне з яких, на думку суду та прокурора, є досить значним, - груба поведінка по відношенню до молодшого інспектора.
Взагалі, оцінючи поведінку засудженого ОСОБА_5 в розрізі оціночних підстав для застосування положень ст. 81 КК України, суд зазначає, що поведінка засудженого взагалі не свідчить про його остаточне ставлення на шлях виправлення та перевиховання, тому до нього не може бути застосоване положення ст. 81 КК України.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність лише формально-юридичних, проте, відсутність в повному обсязі оціночних підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, тому суд приймає рішення про відмову в задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від основного покарання у вигляді позбавлення волі.
Крім того, при вирішенні даного питання судом було застосовано положення ППВСУ від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.»
Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_5 положення ст.. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від покарання на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду не виконується мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової, тобто, на думку суду, застосування положень ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_5 є не обґрунтованим, та є передчасним.
Що стосується застосування норм процесуального права, то в даному випадку суд застосував ст..ст. 537, 539 КПК України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ст.. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням ) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно, суд при вирішенні даного питання враховував ті обставини, що у діях засудженого ОСОБА_5 відсутні ознаки перевиховання, сумлінного ставлення до праці, засуджений ОСОБА_5 , як вбачається з пояснень учасників процесу, зокрема, прокурора, та матеріалів провадження, остаточно не став на шлях виправлення та перевиховання, що є безумовною обставиною для відмови в задоволенні клопотання.
Отже, при винесені ухвали щодо засудженого ОСОБА_5 суд керувався Конституцією України, нормами діючого КПК України, КК України, КВК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 369, 370 372, 537, 539 КПК України, ст.ст. 12, 81 КК України, суд, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№ 115) Київської області ОСОБА_6 , погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно дострокове звільнення від основного покарання, без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя до засудження: АДРЕСА_1 , до засудження працював водієм ТОВ «Олга Логістик», освіта середня, громадянина України, не одруженого, засудженого 15 листопада 2013 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки, 02 червня 2014 року постановою Кагарлицького районного суду Київської області на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року скорочено наполовину не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом 7 діб.

Суддя: ОСОБА_1