Дата документу Справа № 310/2027/-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єд. унікальний № 310/2027/15-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
№ пров. 11-кп/778/1138/15 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2015 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7

розглянула в у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з апеляційною скаргою прокурора Бердянської міжрайонної прокуратури Запорізької області на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 березня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Бердянська Запорізької області, яка має базову загальну середню освіту, навчається на 1 курсі Бердянського коледжу ДТАУ, не одружену, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 50 годин громадських робіт.

На підставі ст. 100 КК України звільнено ОСОБА_9 від призначеного покарання з передачею її під нагляд її матері ОСОБА_10 строком на 1 рік.

В вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно з вироком суду, 03 лютого 2015 року приблизно о 14 годині ОСОБА_9 , знаходячись в аудиторії № 24 Бердянського коледжу ДТАУ, розташованого в м. Бердянську Запорізької області по вул. Пролетарський проспект, 9, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрала належний ОСОБА_11 мобільний телефон «Samsung GT -S5830» вартістю 1285 грн., з яким покинула місце скоєння злочину, та розпорядилась ним на власний розсуд.

В апеляції прокурор вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок змінити. Вважати ОСОБА_9 засудженою за ч.1 ст 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 50 годин громадських робіт. В іншій частині вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, який підтримав апеляцію; адвоката ОСОБА_7 , яка не заперечувала проти застосування до обвинуваченої ОСОБА_9 положень ст.69 КК України, посилаючись на те, що суд першої інстанції фактично зазначивши наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 злочину, урахував її особу та за цих обставин призначив покарання нижче найнижчої межі, встановленої у санкції статті, тому вважає, що в даному випадку вирок підлягає уточненню; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених в судовому засіданні, належним чином оцінених судом, і на думку колегії суддів є обґрунтованими.

Дії ОСОБА_9 судом кваліфіковані вірно за ст. 185 ч.1 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Але при призначенні покарання судом першої інстанції не застосовано Закон України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.65 КК України покарання призначається судом у межах, установлених у санкціях статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про винну особу та обставин справи, а також пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин.

Відповідно до вимог ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд може призначити покарання нижче найнижчої межі, встановленої у санкції статті.

Відповідно до вимог ст.100 КК України громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від 30 до 120 годин.

Санкцією ч.І ст.185 КК України передбачено покарання, зокрема, у вигляді громадських робіт тривалістю від 80 до 240 годин.

В порушення вказаних вимог суд ні в мотивувальній, ні в результативній частині не послався на норми кримінального закону, з яких ОСОБА_9 призначається покарання нижче нижчої межі, передбаченої у санкції ч.1 ст. 185 КК України.

Разом з цим, обираючи ОСОБА_9 міру покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, гарні характеристики, повне визнання вини та каяття у вчиненому злочині, відшкодування шкоди - що віднесено до пом`якшуючих обставин. Обтяжуючих вину ОСОБА_9 обставин суд не встановив.

Таким чином у суду були всі підстави для застосування вимог ст.69 КК України при обранні ОСОБА_9 міри покарання.

За таких обставин вирок суду щодо ОСОБА_9 є незаконним і підлягає зміненню у частині призначення покарання.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора задовольнити.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 березня 2015 року у відношенні ОСОБА_9 змінити.

Вважати ОСОБА_9 засудженою за ч.1 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 50 годин громадських робіт.

У решті вирок стосовно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: