АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1012/15 Справа № 185/7520/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року м. Дн1пропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2015 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0002298 від 05 серпня 2014 року, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_8 , скаржника ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2015 року скасувати як незаконну та необґрунтовану, постановити нову ухвалу, якою постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0002298 від 05 серпня 2014 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України скасувати. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в ході досудового розслідування слідчим не були в повній мірі досліджені всі обставини щодо впливу на розвиток дитини, невиконання обов`язків батьками по догляду за дитиною, заподіяння істотної шкоди здоров`ю дитини. Зазначає, що слідчий суддя не звернув увагу на дані обставини, а обмежився тільки наявними по цивільній справі судовими рішеннями щодо встановлення місця проживання дітей та аналізом диспозиції ст. 166 КК України. Вказує, що слідчим не було допитано ОСОБА_9 щодо обставин та подій, які підлягають дослідженню за ст. 166 КК України. При допиті ОСОБА_9 в якості свідка, остання пояснила тільки про те, що ОСОБА_6 не віддає їй сина ОСОБА_10 , який повинен проживати разом з нею, згідно судового рішення від 29 травня 2013 року, однак що стосується обставин кримінального провадження, а саме належного виховання сина ОСОБА_11 , ОСОБА_9 допитана не було. Також вказує, що слідчим здійснено допит сина ОСОБА_12 , який має вік три роки щодо його відношення до батька, матері та брата ОСОБА_10 , що є неприпустимим, оскільки в такому віці дитина ще не може формувати свою думку. Крім того, згідно висновків судово-психологічної експертизи, син ОСОБА_12 підтверджений впливу з боку матері на формування своєї поведінки та духовного розвитку. Слідчим в рамках кримінального провадження не проведено судово-медичної експертизи стану здоров`я сина ОСОБА_12 , який згідно медичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, має затримку у фізичному розвитку, погано розмовляє, має захворювання ступенів та грудного відділу хребта та потребує постійного нагляду лікаря, спеціальних фізичних прав, масажів, які дитина не відвідує. З вересня 2014 року ОСОБА_12 відвідує спеціальний дитячий садок в зв`язку з затримкою психічного розвитку, недорозвинення мовлення другого рівня. Проте слідчий, маючи медичні довідки про стан здоров`я дитини, яка потребує лікування, не дослідив їх і не дав їм належної оцінки, а обмежився тільки висновком психологічної експертизи. Також зазначає, що в матеріалах кримінального провадження є відповіді на його звернення до служби у справах дітей щодо неналежного здійснення ОСОБА_9 догляду за дитиною, в якій вказано, що останній неодноразово виносились офіційні попередження щодо належного виконання материнських обов`язків. Також вказує, що на досудовому розслідування ним було надано запис подій, коли його син ОСОБА_12 плюється на нього, обзиває його словами «поганий дядько», замахується, наносить удари по руці при спробі погладити його, при цьому мати ніяких зауважень сину не робила, що свідчить про її заохочення сина до такої поведінки. Зазначає, що дані обставини не були досліджені ні слідчим при проведення досудового розслідуванні, ні слідчим суддею при розгляді його скарги, що призвело до винесення судом необґрунтованого рішення.

Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2015 року було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0002298 від 05 серпня 2014 року.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував наступним.

05 серпня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002298 було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 166 КК України за заявою ОСОБА_6 по факту злісного ухилення ОСОБА_13 від виконання обов`язків по догляду за дитиною.

05 червня 2015 року слідчим СВ Павлоградського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 прийнято постанову про закриття вказаного кримінального провадження, у зв`язку за відсутністю в діях ОСОБА_13 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України. Зазначена постанова слідчого була залишена без змін прокуратурою Дніпропетровської області, що підтверджується відповіддю на скаргу ОСОБА_6 від 19 червня 2015 року за вих. № 04/2/2-510/14.

При розгляді скарги ОСОБА_6 встановлено, що правовідносини, які виникли між ним та ОСОБА_13 стосовно місця проживання, участі у вихованні дітей вже були предметом спору та справи було завершено постановленням судових рішень, які забрали законної сили та звернуті до виконання.

За змісту оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що прийняття зазначеної постанови, у відповідності до ст.ст. 91-94 КПК України, базувалось на підставі сукупності зібраних доказів, їх повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого дослідження, процесуальних документів прокурорського реагування, під час здійснення яких, слідчий обґрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку про закриття провадження на підставі ст. 284 ч.1 п.2 КПК України. Матеріали кримінального провадження, яке було розпочато за заявою ОСОБА_6 свідчать про те, що слідчий, у відповідності до вимог параграфу другого КПК України, ст. 92 КПК України, виконав покладені на нього вимоги закону про обов`язок доказування у кримінальному провадженні, зокрема слідчим були вжиті усі передбачені законом заходи для виконання вимог ст. 91 КПК України (допит свідків, дослідження інших доказів, тощо).

Заслухавши доповідь судді, скаржника ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді та постанову слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки досудове розслідування було проведено неповно та однобічно, без проведення належної експертизи та перехресного допиту його і ОСОБА_13 ; думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти апеляційної скарги ОСОБА_6 та вважав законною та обґрунтованою постанову слідчого та ухвалу слідчого судді; вивчивши надані матеріали та перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_13 складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 166 КК України відповідають фактичним обставинам справи, зроблені на підставі досліджених доказів та перевірки зазначених у скарзі ОСОБА_6 доводів та є правильними.

Як убачається з наданих матеріалів, 05 серпня 2014 до єдиного реєстру досудових розслідування за № 0002298 внесено відомості за заявою ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_13 злісно ухиляється від виконання обов`язків по догляду за неповнолітніми дітьми ОСОБА_14 , 2008 року народження та ОСОБА_11 2011 року народження з правовою кваліфікацією стаття 166 КК України.

Провівши досудове розслідування, слідчий СВ Павлоградського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 05 червня 2015 року виніс постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_13 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування проведено у повному обсязі.
Обставини, на які посилався заявник ОСОБА_6 , були перевірені шляхом допиту потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , проведення психіатричної експертизи щодо розвитку малолітньої дитини ОСОБА_11 , витребування довідок з лікарських установ про стан здоров`я дітей, отримання висновків психологів, тощо.
Оскільки кримінальна відповідальність за ст. 166 КК України настає в разі злісного невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки, а таких фактів органами досудового розслідування встановлено не було встановлено, слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження на підставі ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України.
З огляду на встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком слідчого про не встановлення під час досудового розслідування фактів неналежного виконання ОСОБА_13 встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, які б спричинили тяжкі наслідки малолітньому ОСОБА_19 , оскільки дитина відповідає за станом психічного та фізичного здоров`я своєму віку і мати в повному обсязі виконує покладені на неї законом обов`язки по догляду за дитиною.
Розглядаючи скаргу ОСОБА_6 на вказану постанову слідчого від 05 червня 2015 року, слідчий суддя, у відповідності до положень ст. ст. 306, 307 КПК України, вислухав пояснення представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_20 , належним чином дослідив матеріали кримінального провадження, на підставі яких слідчим було прийнято рішення про закриття кримінального провадження у відповідності до ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України та дійшов висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення ґрунтується на повному, неупередженому і всебічному дослідженні обставин кримінального провадження, їх належній правовій оцінці та є обґрунтованою.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що досудове розслідування проведено неповно та односторонньо, що не було проведено дослідження стану здоров`я малолітнього сина ОСОБА_12 на час проведення досудового розслідування, неповно проведена експертиза, є необґрунтованими, та спростовуються матеріалами кримінального провадження.
В зазначених матеріалах кримінального провадження маються довідки амбулаторії ЗПСМ №4 КЗ «Центр первинної медико санітарної допомоги м. Павлограда» про те, що станом 06 листопада 2014 року ОСОБА_21 здоровий.
Згідно до інформації про стан здоров`я ОСОБА_22 від 25 лютого 2014 року встановлено діагноз «двохстороння плоскостопість», у зв`язку з чим рекомендовано ЛФК, масаж, електрофорез, ортопедичні устілки та спостереження у хірурга, а також діагноз «гіпертрофія ньобних мигдалин 111 ст. та аденоїди вегетації 111 ст., у зв`язку з чим рекомендовано хірургічне лікування в плановому порядку.
Аналогічна двохстороння плоскостопість» була виявлена і у ОСОБА_23 , який також, як і ОСОБА_12 станом на 2013 рік перебував на обліку і у лікаря імунолога, у зв`язку з частими простудними захворюваннями.
Згідно з довідки № 738 КЗ «Центр первинної медико санітарної допомоги м. Павлограда», станом на 10 жовтня 2014 року ОСОБА_21 перебував на обліку у лікаря ортопеда з діагнозом: кифосколіоз грудного відділу хребта 1 ст., двохсторонні плоско вальгусні стопи, та у ЛОР- лікаря з діагнозом: аденоїди вегетації 11 ст.
ОСОБА_24 , згідно з тією ж довідкою стоїть на диспансерному обліку: у ЛОР-лікаря з діагнозом: аденоїди вегетації 111 ст., гіпертрофія ньобних мигдалин та у лікаря ортопеда з діагнозом: кифосколіоз грудного відділу хребта 1 ст., плоско вальгусні стопи, у логопеда з діагнозом: ФФН.
Інших захворювань ні у ОСОБА_22 , ні у ОСОБА_23 виявлено не було.
Після відвідування дітьми психолога «Кабінету дружнього до молоді» 07, 13 та 21 листопада 2014 року психологи зазначали, що інтелектуальний рівень обох задовільний, у ОСОБА_10 спостерігається тривожність і лякливість, роздратованість, він відкритий. Йде на контакт, емоційний фон мінливий; у ОСОБА_12 нестійка увага. Часто відволікається та робить те, що йому хочеться, з легкістю йде на контакт, відкритий.
Що стосується тверджень ОСОБА_6 про те, що мати ОСОБА_13 не лікує дітей, не водить на необхідні ОСОБА_12 масажні процедури, то як убачається з довідки ОСОБА_25 у 2014 році був проведений масаж, у тому числі спинного відділу хребта.
Що стосується твердження ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_12 відстає в психічному розвитку і не отримує ні належного лікування, ні належного виховання, то як убачається з матеріалів кримінального провадження, вони не відповідають фактичним обставинам.
З висновку експертизи № 84 від 31 березня 2015 року, рівень психічного розвитку дитини - ОСОБА_22 відповідає його віковій категорії, ОСОБА_12 внаслідок вікової незрілості підпадає під вплив близьких (матері, батька, бабусі і т.д.).
Згідно довідки №3 від 21 січня 2015 року ОСОБА_21 відвідує дошкільний навчальний заклад №7 «Буратіно» компенсуючого типу з 01 вересня 2014 року.
Безпідставні і доводи скаржника ОСОБА_6 про те, що органи досудового розслідування не допитали його, неповно допитали ОСОБА_13 та відмовили у проведенні їх перехресного допиту.
ОСОБА_6 був допитаний в якості потерпілого 09 жовтня 2014 року, ОСОБА_13 допитувалась в якості свідка двічі.
Клопотання про проведення перехресного допиту ОСОБА_6 та ОСОБА_13 в матеріалах кримінального провадження відсутні, клопотання ОСОБА_6 про проведення експертизи було частково задоволено, про що мається постанова слідчого від 17 березня 2015 року.
Що стосується допиту органами досудового розслідування малолітнього ОСОБА_26 від 30 березня 2011 року, то як убачається з наданих матеріалів, зазначений допит був проведений на запит головного лікаря Дніпропетровської клінічної психіатричної лікарні від 24 березня 2015 року ОСОБА_27 , де вказано, що без отримання протоколу допиту ОСОБА_11 проведення експертизи неможливо (арк. 225).
Допит малолітнього ОСОБА_11 проводився в присутності матері та за участі педагога та психолога.
Порушень вимог чинного кримінального процесуального закону при допиті ОСОБА_11 допущено не було.
За клопотанням самого потерпілого ОСОБА_6 під час досудового розслідування 13 березня 2015 року був допитаний і малолітній ОСОБА_24 у присутності батька ОСОБА_6 його представника адвоката ОСОБА_20 та педагога ОСОБА_28 .
У повідомленні начальника служби у справах дітей Павлоградської міської ради від 26 листопада 2014 року за № 682 зазначено, що малолітній ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебуває на обліку в службі як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Та зазначено, що між батьками існують складні стосунки та суперечки щодо участі у вихованні та визначенні місця проживання дітей, якими частково не виконуються і рішення судів щодо дітей. Обстежено житлово побутові умови проживання сім`ї ОСОБА_9 , які визнані задовільними, санітарно гігієнічні норми не порушені, ОСОБА_12 має свою кімнату, обладнану усім необхідним для проживання, виховання, навчання та повноцінного розвитку, в сім`ї панує взаєморозуміння, довірливі та доброзичливі стосунки, Станом на 28 жовтня 2014 року ОСОБА_12 обстежений та визнаний здоровим. Щеплення проходить за календарем, претензій до матері з боку медпрацівників немає. Протягом 2013 2014 року до служби не надходила інформація від суб`єктів соціальної роботи про невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_9 . З нею спеціалістами служби проводилась профілактично роз`яснювальна робота з приводу відповідального батьківства та роз`яснювались вимоги чинного законодавства щодо належного виконання батьківських обов`язків (арк. 136 137).
Згідно з актом обстеження житлово побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_9 від 23 жовтня 2014 року житлово побутові умови проживання дитини добрі (арк. 138).
Як убачається з медичних довідок і у малолітнього ОСОБА_10 , і у малолітнього ОСОБА_12 є певні проблеми із станом фізичного здоров`я, а згідно з висновків психологів, так із станом психологічного здоров`я, у вигляді підвищеної тривожність та їх відношення до батьків: один не хоче бачити матір, інший бачити батька, що психологи пов`язують з ситуацією, яка існує між батьками, їх тривалими неприязними стосунками та спорами за місце поживання дітей, які були предметом розгляду судами різних інстанцій і на даний час спір між батьками не вичерпаний.
З показань свідка ОСОБА_17 , яка є заступником начальника Служби у справах дітей Павлоградської міської ради, вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_13 мають спір щодо місця проживання та виховання дітей, рішення суду від 29 травня 2013 року про визначення місця проживання дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_12 з матір`ю та способу участі батька у вихованні синів фактично не виконане, оскільки ОСОБА_10 проживає з батьком, а спілкування з молодшим сином повноцінно не відбувається. З батьками неодноразово проводились бесіди про необхідність примирення або знайдення компромісу та збереження добрих стосунків заради дітей, їм роз`яснювалось законодавство, вони попереджалися про недопущення перешкод у вихованні дітей, однак домовленості між ними і на теперішній час не досягнуто, вони скаржаться один на одного в правоохоронні органи, прокуратуру, орган опіки та піклування. Всі ці події негативно впливають на психічний, емоційний та здоровий розвиток дітей. 29 жовтня 2014 року була поведена міжвідомча нарада з запрошенням відповідних керівників та медичних працівників з ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , де було рекомендовано батькам організувати зустрічі дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_10 за участю психолога два рази на тиждень та батьки попереджені про недопущення жорстокого ставлення до дітей. 07, 12 та 14 листопада відбулися перші зустрічі батьків та дітей.
Та обставина, що ОСОБА_13 попереджалась щодо належного виконання материнських обов`язків, на що посилається у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 , не є свідченням злісного її ухилення від виховання дітей чи спричинення їх здоров`ю шкоди, оскільки такі попередження щодо виконання законодавства, роз`яснення законодавства, та попередження про недопущення перешкод у вихованні дітей складалися у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_13 знаходяться в полі зору служби у справах дітей у зв`язку з наявності між батьками спору щодо дітей та вирішенням судами спору щодо місця проживання та виховання їх малолітніх дітей.
Разом з тим, малолітній ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебуває на обліку в Службі у справах дітей Павлоградської міської ради, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах, та протягом 2013 2014 років до Служби не надходила інформація від суб`єктів соціальної роботи про невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_9 і на такому обліку ОСОБА_13 не перебуває.
Злісного, умисного спричинення ОСОБА_13 шкоди здоров`ю малолітньої дитини під час досудового розслідування не встановлено, оскільки і за станом психічного розвитку ОСОБА_21 відповідає віковій нормі, відхилень в розвитку дитини не виявлено.
Виходячи з даних встановлених обставин, колегія суддів, погоджується з висновком слідчого про відсутність в діянні ОСОБА_13 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, оскільки при проведенні досудового розслідування, не було встановлено даних, які б вказували на вчинення ОСОБА_13 дій, які б заподіяли значну шкоду фізичному чи психічному здоров`ю малолітнього сина ОСОБА_12 , захворювання його на небезпечну хворобу і доказів цього не знайдено і заявником ОСОБА_6 не приведено.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 про скасування постанови слідчого від 05 червня 2015 року про закриття кримінального провадження №0002298 є обґрунтованим і відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Порушеньнорм кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, ухвала слідчого судді є законною та вмотивованою, тому в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 - слід відмовити.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2015 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0002298 від 05 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: