Справа № 362/4332/13-к
Провадження № 1-кп/362/251/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2013 року
м.Васильків

Васильківський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого судді А. А. Бабіша

при секретарі Н. М. Яренко

з участю прокурора Ю. В. Кравченко

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження,
внесене в Єдиний реєстр досудових
розслідувань під внесеного в Єдиний
реєстр досудових розслідувань під №
0001648 від 03.07.13, за обвинуваченням
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Києва, українця, громадянина України,
освіта середня, не працюючого, не
одруженого, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_2, відповідно до ст. 89 КК
України не судимого, у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

01.07.2013 року близько 12 години 00
хвилин ОСОБА_1 прийшов до свого
знайомого ОСОБА_2, який проживає за
адресою: АДРЕСА_3. Шукаючи господаря
домоволодіння він через незачинені
двері безперешкодно зайшов до
приміщення господарської будівлі
ОСОБА_2, де виявив домашній кінотеатр
марки «Самсунг НТ-С350», де у ОСОБА_1
виник намір на таємне викрадення
вищевказаного кінотеатру. Далі він,
користуючись тим, що власник
домоволодіння відсутній, а за ним ніхто
не спостерігає, реалізуючи свій
злочинний намір, таємно викрав цей
домашній кінотеатр.

Після чого ОСОБА_1 з місця
вчинення кримінального правопорушення
зник, викраденим розпорядився на
власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_2
завдав матеріальної шкоди на суму 1500
гривень.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 вину свою у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185
КК України визнав повністю та
показав,що 01.07.2013 року близько 12 години
він зайшов до свого знайомого ОСОБА_2 по
АДРЕСА_4 і почав його кликати, але той
не відзивався. Він зайшов в баню, де в
кімнаті відпочинку побачив домашній
кінотеатр. Також він побачив там
сумку, в яку поклав домашній кінотеатр
та забрав додому. Згодом він його
продав, але потім забрав і повернув
потерпілому. Щиро розкаявся у
вчиненому, просив його суворо не
карати.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, подав суду
письмову заяву, в якій просить судовий
розгляд вказаної справи проводити у
його відсутності, претензій ні
морального ні матеріального характеру
до обвинуваченого не має, просить суд
суворо його не карати.

Головуючим у кримінальному
провадженні з'ясована думка учасників
судового провадження про те, які докази
треба дослідити та про порядок їх
дослідження.

Прокурор не заперечував проти
подальшого розгляду кримінального
провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК
України, обмежившись вивченням
доказів, які характеризують
обвинуваченого ОСОБА_1

Судом з'ясована думка всіх
учасників судового провадження
стосовно подальшого розгляду
кримінального провадження відповідно
до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом
з'ясовано, чи правильно розуміють
обвинувачений та інші учасники
кримінального провадження зміст
обставин, які ніким не оспорюються, чи
немає сумнівів у добровільності їх
позиції, а також роз'яснив їм, що у
такому випадку вони будуть позбавлені
права оскаржити ці обставини в
апеляційному порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку
щодо недоцільності дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються, та можливості обмежитись
вивченням доказів, які характеризують
обвинуваченого ОСОБА_1, що містяться в
матеріалах кримінального провадження
№ 0001648 від 03.07.13 року відносно
ОСОБА_1 за обвинуваченням у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, що
були надані прокурором в судовому
засіданні.

Враховуючи вище вказане, суд
приходить до висновку про повну
доведеність вини ОСОБА_1 в таємному
викраденні чужого майна (крадіжці), а
його дії правильно кваліфіковані за ч. 1
ст. 185 КК України.

Визнаючи винним обвинуваченого
ОСОБА_1 і обираючи йому міру покарання,
суд враховує характер і ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, що
відноситься, відповідно до ст. 12 КК
України, до злочинів середньої
тяжкості, також повною мірою вивчена
особа обвинуваченого: відповідно до
вимоги ГІБ МВС України ОСОБА_1 в силу
ст.89 КК України раніше не судимий, на
обліку в лікаря нарколога та психіатра
не перебуває, характеризується
позитивно (а.с.31,32,33,34)

Судом, відповідно до ст. 66 КК
України, беруться до уваги обставини,
пом'якшуючі відповідальність
обвинуваченого ОСОБА_1: щире каяття,
добровільне відшкодування завданого
збитку.

Обставин, що обтяжують
відповідальність обвинуваченого
ОСОБА_1 відповідно до ст. 67 КК України,
судом не встановлено.

Підстав для застосування
відносно обвинуваченого ОСОБА_1
положень ст. 69 КК України судом не
вбачається.

Суд враховує позитивну
характеристику на ОСОБА_1 за місцем
його проживання, те, що він в силу ст. 89
КК України раніше не судимий, щире
каяття, думку потерпілого, який в своїй
заяві просив суд суворо його не
карати, суд вважає за можливе
призначити ОСОБА_1 покарання в межах
санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді
позбавлення волі, але з застосуванням
ст.ст. 75-76 КК України, оскільки
виправлення обвинуваченого ще можливе
без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України,
покарання має на меті не тільки кару, а
й виправлення засудженого, а також
запобігання вчиненню нових злочинів,
як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України,
особі, яка вчинила злочин, має бути
призначене покарання, необхідне й
достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів, а тому
призначене покарання ОСОБА_1 буде
відповідати його особі і вчиненому ним
кримінальному правопорушенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України,
суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 1 ст.
185 КК України і призначити йому
покарання у виді 2 (два) роки
позбавлення волі.

Застосувати до призначеного
покарання ОСОБА_1 ст. 75 КК України і
звільнити його від відбування
покарання з випробуванням, встановивши
іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік
6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України,
покласти на ОСОБА_1 обов'язки: не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання; періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Іспитовий строк ОСОБА_1
відраховувати з дня постановлення
вироку.

Речовий доказ у справі - домашній
кінотеатр, що переданий під розписку
потерпілому - залишити у ОСОБА_2, як
законного власника.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено
протягом 30 днів з дня його проголошення
до Апеляційного суду Київської
області.

Копію вироку після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Учасники судового розгляду мають
право отримати в суді копію вироку.

Суддя
А.А. Бабіш