У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.

суддів

Жука В.Г., Заголдного В.В.

за участю прокурора

Брянцева В.Л.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві, 17 травня 2007 року кримінальну справу за
касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 на вирок
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 1 березня 2007 року, яким засуджений

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженець АДРЕСА_1, раніше

судимий 19 жовтня 2000 року Кіровоградським

обласним судом за ст. 93 п.п. «а», «і», 142 ч. 3,

101 ч. 1 КК України на 15 років позбавлення волі

з конфіскацією всього особисто належного йому майна,

за ст.
93 п. «і» КК України 1960 року до довічного позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України 2001
р. за сукупністю злочинів ОСОБА_1 остаточно визначено довічне позбавлення волі з
конфіскацією всього особисто належного йому майна.

ОСОБА_1 засуджений за умисне вбивство
вчинене за попереднім зговором групою осіб.

Злочин вчинено за таких, як зазначено у
вироку, обставин.

6 березня 2000 року, приблизно о 1
годині ночі, ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
кримінальна справа щодо якого закрита на підставі п. 8 ст. 6 КПК України,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в приміщенні птахоферми,
розташованої біля АДРЕСА_2, під час сварки та бійки з ОСОБА_4 вирішили
позбавити життя останнього. З цією метою зв'язали тому руки за спиною,
прив'язали до шиї камінь і за 1 км. від птахоферми штовхнули його у водоймище,
де той втопився, таким чином вбивши потерпілого.

У касаційних скаргах:

- засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду
скасувати, а справу направити на додаткове розслідування, посилається на
численні порушення кримінально-процесуального закону та недоведеність його вини
в інкримінованому злочині;

- захисник ОСОБА_2 просить вирок щодо
ОСОБА_1 змінити і призначити йому більш м'яке покарання, ніж довічне
позбавлення волі; зазначає, що судом не взяті до уваги всі обставини, які
пом'якшують покарання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора
про зміну вироку з пом'якшенням засудженому покарання до 15 років позбавлення
волі за ст. 93 п. «і» КК України 1960 р., а також застосувати ст. 42 ч. 3 КК
України 1960 р. замість ст. 70 ч. 4 КК України 2001 року, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що
касаційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні злочину,
вчиненого за викладених у вироку обставин, доведена об'єктивними доказами, які
зібрані у передбаченому законом порядку і належним чином оцінені судом.

ОСОБА_1 винним себе визнав частково.
Він показав, що розпивав спиртні напої з ОСОБА_3 і ОСОБА_4. Потім між ним і
останнім виникла сварка та бійка. Після чого він зв'язав ОСОБА_4, повів до
ставку, де на березі прив'язав камінь до шиї потерпілого. ОСОБА_4 в ставок не
штовхав. ОСОБА_3 з ними не було.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
показала, що співмешканець ОСОБА_1 повідомив їй про вбивство разом з ОСОБА_3
ОСОБА_4. у ніч з 5 на 6 березня 2000 року.

З показань свідка ОСОБА_6 під час
досудового слідства вбачається, що 5.03.2000 р. він на фермі бачив ОСОБА_3,
ОСОБА_1 і ОСОБА_4. Наступного дня, вранці він бачив як ОСОБА_1 і ОСОБА_3 сушили
на фермі свій одяг. Останні йому повідомили, що ОСОБА_4 вночі кудись повезли на
автомобілі невідомі. 30 березня 2000 року поблизу ферми був виявлений труп
ОСОБА_4, у якого руки і шия були обмотані дротом.

Свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в судовому
засіданні показали, що в квітні 2005 року у виправній колонії, де відбував
покарання ОСОБА_1, останній повідомив їм про вчинення разом із ОСОБА_3 вбивства
ОСОБА_4 в березні 2000 року.

З показань свідка ОСОБА_9 даних під час
досудового слідства вбачається, що він був понятим під час проведення
відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_1 Останній детально
показав як і за яких обставин він (ОСОБА_1) позбавив життя ОСОБА_4.

Аналогічні показання дали у судовому
засіданні свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 і ОСОБА_12

Як показав під час досудового слідства
свідок ОСОБА_13, що засуджений ОСОБА_1 з'явився з повинною та детально розповів
як він разом з ОСОБА_3 у березні 2000 року вчинили вбивство ОСОБА_4.

Відповідно з висновком судово-медичної
експертизи смерть ОСОБА_4. настала від утоплення в воді.

На момент вчинення злочину ОСОБА_1 міг
давати звіт своїм діям та керувати ними, тобто був осудним.

Сукупність вищенаведених доказів дають
підстави колегії суддів дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
умисного вбивства ОСОБА_4. за попереднім зговором групою осіб, тобто з ОСОБА_3,
а доводи засудженого про недоведеність його вини в інкримінованому злочині є
необґрунтованими.

Суд першої інстанції кваліфікував дії
ОСОБА_1 за ст. 93 п. «і» КК України 1960 року і призначив йому за цим законом
довічне позбавлення волі.

Однак колегія суддів не може з цим
погодитись, оскільки злочин
ОСОБА_1 був скоєний 6 березня 2000 року, тобто в період коли вже було
скасовано смертну кару, а довічного позбавлення волі в редакції Закону від 2
жовтня 1996 року ще не було.

За таких обставин, з урахуванням вимог
ст. 65 КК України - ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_1 злочину, даних про особу
винного та обставини, яка обтяжує покарання, колегія суддів вважає за необхідне
змінити вирок, пом'якшивши засудженому покарання до 15 років позбавлення волі.

Крім того в п. 13 Прикінцевих та
перехідних положеннях до Кримінального кодексу України 2001 року зазначено, що
у разі призначення покарання за сукупністю злочинів, вчинених до набрання
чинності цим Кодексом, застосовується стаття 42 Кримінального кодексу України
1960 року.

Оскільки ОСОБА_1 раніше був засуджений
вироком Кіровоградського обласного суду від 19 жовтня 2000 року на 15 років
позбавлення волі, то йому необхідно застосувати ст. 42 ч. 3 КК України 1960
року, а не ч. 4 ст. 70 КК України 2001 року, як зазначено у вироку.

Порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою скасування вироку не
виявлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.
395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги засудженого ОСОБА_1 та
захисника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 1 березня 2007 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Вважати ОСОБА_1засудженим за ст. 93 п.
«і» КК України (в редакції Закону України від 2 жовтня 1996 року та призначити
йому покарання за цим Законом 15 (п'ятнадцять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 42 ч. 3 КК України (в
редакції 1960 року) ОСОБА_1 остаточно призначити 15 (п'ятнадцять) років
позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна.

У решті цей вирок залишити без зміни.

Судді:

Редька А.І. Жук
В.Г. Заголдний
В.В.