Провадження №1-кп/485/53/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , дані реєстрації по АДРЕСА_2 ), росіянина, громадянина України, не військовозобов"язаного, з професійно-технічною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, не працевлаштованого, не маючого судимості,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

сторони кримінального провадження:

сторона обвинувачення - прокурори відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

сторона захисту - обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпілі - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представники потерпілих - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представник цивільного відповідача ОСОБА_12 - ОСОБА_13 ,

представник ПАТ "ХДІ страхування" - ОСОБА_14 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив злочин проти безпеки руху за наступних обставин.

28 листопада 2014 року близько 13 години 40 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 за керування технічно справним автомобілем марки "Volkwagen LT 35", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 , за належності підстав до управління, рухався по другорядній автодорозі "Снігурівка-Кобзарці" до нерегульованого перехрестя з головною автодорогою Т-1508 "Калинівка-Снігурівка-Березнегувате".

У цей же час, по автодорозі Т-1508 "Калинівка-Снігурівка-Брезнегувате" зі сторони смт.Березнегувате в напрямку м.Миколаїв їхав автомобіль марки "ВАЗ 21099", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , в салоні якого в якості пасажира перебував ОСОБА_15 .

При проїзді вказаного перехрестя, обвинувачений у порушення п.п.2.3 "б", 8.4 "б", 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, проігнорував вимоги встановлених знаків приіоритету додатку 1 до Правил дорожнього руху України: 2.1 "Уступити дорогу", 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено" і 2.3 "Головна дорога" і не зупинив автомобіль перед дорожнім знаком 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено". Продовживши рух, на перехресті нерівнозначних доріг, обвинувачений як водій транспортного засобу, що слідував по другорядній дорозі, за необхідності надання переваги у русі, не поступився дорогою транспортному засобу, який наближався по перехрещуваній головній дорозі до перетину проїжджих частин, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем, яким керував потерпілий ОСОБА_7 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_15 загинув від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді поєднаної тупої травми голови, грудної клітки, живота, перелому тіла грудини, множинних переломів ребер, розриву аорти і розриву селезінки та судинної ніжки лівої нирки, що супроводжувалися масивним внутрішнім крововиливом, розвитком геморогічного та больового шоку, призвели до зупинки серцевої діяльності і дихання, припинення функції центральної нервової системи. Потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку середньої тяжкості, перелому зводу та основи черепа, перелому обох лонних та сідничної кістки зліва зі зміщенням, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Допущені порушення обвинуваченим ОСОБА_4 вимог п.п.2.3 "б", 8.4 "б" - знаки приіоритету: 2.1 "Уступити дорогу", 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено" і 2.3 "Головна дорога", п.п.16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України, перебувають у прямому причинному зв"язку з наслідками, що настали.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_15 і заподіння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .

Належними та допустимими доказами на підтвердження встановлених обставин, суд приймає визнавальні показання обвинуваченого ОСОБА_4 , який у ході судового розгляду показав про те, що автомобілем "Volkwagen LT 35", реєстраційний номер НОМЕР_1 , керував за згоди власника ОСОБА_12 за наявності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу і посвідчення водія. 28 листопада 2014 року, після 13 години, на доставку товару їхав по автодорозі, що з"єднує м.Снігурівка і с.Кобзарці. Наближаючись до перехрестя з головною дорогою "Калинівка-Снігурівка-Березнегувате", частково зважив на встановлені знаки приіоритету і зменшив швидкість до 10-15км/год, однак остаточно транспортний засіб не зупинив. При візуальному огляді ділянки перехрещуваної дороги, транспортних засобів не помітив та продовжив рух на проїзд перехрестя. Тоді ж відбулося зіткнення з автомобілем, що був керований потерпілим ОСОБА_7 .

З показань потерпілого ОСОБА_7 встановлено, що 28 листопада 2014 року за виконання службових обов"язків, після 13 години разом з ОСОБА_15 на автомобілі марки "ВАЗ 21099", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває у володінні ВАТ КБ "Надра" і яким він керував, їхали з смт.Березнегувате. Швидкість руху не перевищувала 80км/год. При підїзді до нерегульованого перехрестя, на другорядній автодорозі спостерігав автомобіль марки "Volkwagen LT 35" білого кольору, водій якого перед перехрестям почав зменшувати швидкість. Розраховуючи на дотримання ним Правил дорожнього руху, продовжив рух з вказаною швидкістю у напрямку м.Миколаїв. Несподіванно вказаний транспортний засіб почав виїзд на перехрестя, завадити зіткненню не мав технічної можливості і воно відбулося на смузі його руху.

При проведенні огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, протокол від 28 листопада 2014 року зі схемою та фототаблицею, зафіксовано, що місцем зіткнення транспортних засобів є нерегульоване перехрестя автодоріг "Снігурівка-Кобзарці" як другорядної, та Т-1508 "Калинівка-Снігурівка-Березнегувате" - головна. Проїзна частина представляє собою горизонтальну ділянку з асфальтобетонним покриттям, шириною 7.3м, призначена для руху у двох напрямках, кожен по одній смузі. Місце події знаходиться в зоні дії дорожніх знаків пріоритету - 2.1, 2.2, 2.3, встановлених в напрямку проведення огляду. Транспортні засоби розташовані на узбіччі автодороги Т 1508 і мають зовнішні ушкодження з концентрацією в районі передніх правих дверцят на автомобілі "Volkwagen LT 35", реєстраційний номер НОМЕР_1 і на передній частині кузову автомобіля "ВАЗ 21099", реєстраційний номер НОМЕР_2 . На дорожньому покритті по ходу руху транспортних засобів знайдено сліди юзу без можливості визначення належності конкретному транспортному засобу, довжиною сліду не більше 9.6м. Сліди гальмування відсутні.

При обстеженні дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги, дата проведення 28 листопада 2014 року, недоліки в утриманні дороги, які сприяли скоєнню ДТП (або вплинули на тяжкість її наслідків) - відсутні.

Згідно висновку судово-медичного експерта №177 від 16.01.2015 року, смерть ОСОБА_15 наступила в результаті тупої поєднаної травми голови, грудної клітки, живота, перелому тіла грудини, множинних переломів ребер, розриву аорти і розриву селезінки та судинної ніжки лівої нирки, що супроводжувалися масивним внутрішнім крововиливом, розвитком геморогічного та больового шоку, що обумовило зупинку серцевої діяльності та дихання, припинення функції центральної нервової системи. Смерть настала в межах 1-ї доби до експертизи трупа. Виявлені тілесні ушкодження, а саме рана у лівій лобно-тіменній області голови, рана у лівій скуловій області є забитими і утворилися незадовго до смерті у результаті дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Перелом тіла грудини з ознаками здавлювання на зовнішній костній платині і розтягнення на внутрішній, крововилив у м"які тканини перелому грудини, переломи ребер, повний розрив аорти, крововилив у праву плевральну порожнину, розрив селезінки, крововилив у черевну порожнину, розрив судинной ніжки лівої нирки, позачеревний крововилив утворилися після удару передньою поверхнею тіла, грудиною та животом об тупі тверді предмети з обмеженою контактуючою поверхнею зіткнення з великою силою. По критерію небезпеки для життя вказані тілесні ушкодження є тяжкими, небезпечними для життя в момент спричинення. Садна на руках, синці на голенях і коліні також утверилися незадовго до смерті у результаті дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключно при ударі об тверді частини салону автомобіля, мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Всі вказані тілесні ушкодження утворилися у швидкій послідовності один за одним і прижиттєво незадовго до настання смерті. Також експерт прийшов висновку, що тілесні ушкодження мали місце у результаті травми, отриманої всередині салону автомобіля, місцем первинної ударної дії була ліва передньобокова поверхня тіла (а.с.175-177).

Висновком судово-медичного експерта №181, період проведення дослідження 30.01-27.02.2015 року (а.с.178-179) стверджується, що у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку середньої тяжкості, перелому своду та основи черепу, переломів обох лонних і сідаліщної кістки зліва зі зміщенням, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів. Утворення данних тілесних ушкоджень незадовго до звернення за медичною допомогою у лікарську установу при ДТП 28.11.2014 року і у салоні автомобіля не виключається. За ступенням тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. На час звернення у лікувальний заклад судово-медичних данних про наявність етилового спирту у крові ОСОБА_7 не виявлено.

Суд приймає висновок судово-медичної експертизи №299 від 12.03.2015 року (а.с.180-181), за яким наявні при освідуванні у ОСОБА_4 тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров"я на строк більше як 21 день, у вигляді перелому великого бугра лівої плечової кісті, забою м"яких тканин грудної клітини справа, перелому 9-го ребра справа могли утворитися від дії тупих твердих предметів не виключно у строк та при обставинах, вказаних в постанові 28.11.2014 року і за перебуваня у салоні автомобіля.

При проведенні слідчого експерименту 03 березня 2015 року, хід якого суд дослідив за протоколом з доданою схемою та фототаблицею (а.с.182-189), було встановлено, що перед виїздом на перехрестя автомобіль, яким керував обвинувачений перебував з правим боковим інтервалом до правого краю проїжджої частини 1.2м від правого переднього та правого заднього колес. У момент зіткнення транспортний засіб знаходився на перехресті на відстані 7.2м від передньої частини автомобіля до лівого краю проїзної частини автодороги Т-1508. З моменту виїзду на перехрестя до моменту зіткнення між транспортним засобами пройшов час - 01сек. Видимість автомобіля на проїзній частині автодороги триває на протязі більш ніж 200м.

Проводячи дослідження технічного стану транспортного засобу, судова експертиза №2/338 від 05 січня 2015 року та №2/339 від 05 лютого 2015 року, експерт прийшов висновку, що на момент ДТП ходова частина, рульове керування, робоча гальмівна система автомобілей "Volkwagen LT 35", реєстраційний номер НОМЕР_1 , і "ВАЗ 21099", реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебували в працездатному стані та не мали невідповідностей вимогам ПДР України і ДСТУ 3649:2010 щодо технічного стану транспортних засобів, які могли б вплинути на рух.

З висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №4/187 від 11 лютого 2015 року, вбачається, що первинний контакт між автомобілем "ВАЗ 21099", р/н НОМЕР_2 , та автомобілем "Volkwagen LT 35", р/н НОМЕР_1 , відбувся наступним чином: автомобіль "ВАЗ 21099" розташувався передньою лівою частиною (переднім лівим кутом капоту, лівим переднім крилом, лівим краєм переднього бамперу) до правої бічної частини автомобіля "Volkwagen LT 35" (правої передньої двері, правої середньої стійки), у подальшому відбувалося розвертання автомобіля "ВАЗ 21099" та контактування його лівої бічної частини з правою бічною частиною автомобіля "Volkwagen LT 35". Найбільш ймовірно, що місце зіткнення між транспортними засобами розташовувалося в межах перехрестя на смузі руху в напрямку м.Миколаїв автодороги Т-1508 (а.с.208-222).

У висновкусудової автотехнічної експертизи №1/29 від 23 березня 2015 року (а.с.224-230), зазначається, що в наведеній дорожній ситуації, водій автомобіля "Volkwagen LT 35" ОСОБА_4 , з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти у відповідності до вимог дорожнього знаку 2.2. розділу 33 ПДР України "Проїзд без зупинки заборонено" та вимог п.10.1 та п.16.11 ПДР України. Дослідженням встановлено, що в діях водія автомобіля "Volkwagen LT 35", з технічної точки зору, маються невідповідності до вимог п.п.10.1, 16.11 ПДР України. В діях водія автомобіля "ВАЗ 21099" ОСОБА_7 , з технічної точки зору, невідповідності до вимог п.12.3 ПДР України не має. В наведеній дорожній ситуації, обвинувачений мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем "ВАЗ 21099". В свою чергу, водій останнього не мав технічної можливості запобігти зіткненню. Саме дії водія автомобіля "Volkwagen LT 35" ОСОБА_4 , з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв"язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Наведеним заключенням спростовуються твердження обвинуваченого про те, що потерпілий міг запобігти зіткненню транспортних засобів навість за наявності встановлених порушень вимог Правил дорожнього руху України з його боку.

Призначаючи покарання за ч.2 ст.286 КК України, суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, за кваліфікацією ст.12 КК України віднесеного до категорії тяжких. Обставиною, що пом`якшує покарання для обвинуваченого, суд визначає щире каяття за критичної оцінки своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність. Обставин на обтяження покарання не виявлено.

При вивченні особи винного встановлено, що ОСОБА_4 має вік 34роки, не має судимості, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, офіційно не працевлаштований, не має власної сім"ї, однак у нього наявні сталі соціальні зв"язки, стан його здоров"я задовільний.

З урахуванням викладеного, суд ухвалює про призначення ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі, визначаючи його необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчиненню нових злочинів, з застосуванням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Підстави до незастовування додаткової міри покарання судом у ході судового розгляду не встановлені.

Суд визнає цивільні позови потерпілих про відшкодування заподіяної моральної шкоди та матеріальних збитків, не підлягаючими задоволенню за неналежності відповідача і необґрунтованості. Останні пред"явлені до ПП "Рафаєлян", тоді як згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу "Volkwagen LT 35" його власником є фізична особа ОСОБА_12 . Наявність трудових відносин між ПП "Рафаєлян" і ОСОБА_4 не доведена. В силу п.6 Постанови ПВССУ від 01.03.2013 року №4, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Крім того, за ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вказано у п.16 вищенаведеної Постанови ПВССУ питання відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст.33 Закону №1961-ІУ обов"язку щодо письмового надання страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Представник ПАТ "ХДІ страхування" засвідчив, що особи, які мають право на отримання страхового відшкодування по чинному договору страхування цивільно-правової відповідальності на транспортний засіб "Volkwagen LT 35" до страховика у встановленому порядку не зверталися, що позбавляє страховика провести розрахунок розміру відшкодування за доведеності протиправності дій обвинуваченого при дорожньо-транспортній пригоді.

На підставі ст.1206 ЦК України суд задовільняє цивільний позов прокурора про відшкодування витрат медичних закладів, який підтверджено довідками Снігурівської ЦРЛ та міської лікарні швидкої допомоги м.Миколаїв.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Згідно ст.ст.122,124 КПК України суд стягує з обвинуваченого витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення експертиз за наданими довідками-розрахунками.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу не обирати.

Скасувати арешт на транспортні засоби автомобіль "Volkwagen LT 35", реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_12 та автомобіль "ВАЗ 21099", реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває у володінні ВАТ КБ "Надра", які знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчику тимчасового утримання автотранспорту м.Миколаєва, за адресою м.Миколаїв, вул.7-ма Поперечна,1 та повернути їх власникам.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину 7910грн.09коп. і Фінансового управління Снігурівської райдержадміністрації - 1211грн.22коп.

Позовні вимоги потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення судово-автотехнічної експертизи у розмірі 1844грн.70коп., судово-автотехнічної експертизи у розмірі 983грн.84коп., транспортно-трасологічної експертизи у розмірі 2951грн.52 коп., судово-автотехнічної експертизи у розмірі 1843грн.20коп., всього 7623грн.26коп.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана на ім`я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий