НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/8270/14-к
Провадження № 1-кп/0182/41/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження №0003785 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Аркалик, Тургайської області, Казахстан, гр. України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, не працює, проживає і реєстрований: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19.08.1997 року Нікопольським міським судом за ст..ст.17,215-3 ч.2, 106 ч.1, 17, 140 ч.2, 145 ч.1, 42 КК україни в редакції 1960 року, до 3 років позбавлення волі,

21.06.1999 року нікопольським міським судом за ст.. ст.. 140 ч.2, 43 КК України в редакції 1960 року до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

16.06.2004 року Нікопольським міським судом за ст..ст. 185ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі,

02.06.2009 року Нікопольським міськрайонним судом по ст.ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, ст.ст. 75,76 КК України 2 роки,

07.10.2009 року Нікопольським міськрайонним судом за ст.185ч.2,185 ч.3, 263 ч.1, 309 ч.1, 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі,

15.07.2014 року Нікопольським міськрайонним судом за ст. 185 ч.2,185 ч.3, 198, 309 ч.2, 356, 70,71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

за правовою кваліфікацією ст.185 ч.2 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2014 року, приблизно о 22 годині 10 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ-1102» державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на парковці біля вищезазначеного будинку, де за допомогою ножиць, які були при ньому, з метою викрадення чужого майна, відчинив замок водійської двері та проник до салону автомобіля. Звідки умисно, таємно, повторно викрав авто магнітолу вартістю 300 гривень та карту пам`яті на 2 Гб вартістю 40 гривень, які належать ОСОБА_5 . Внаслідок чого завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 340 гривень. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав свою вину і пояснив, що він вийшов у магазин, в темний час доби. Проходячи через двір, побачив автомобіль світлого кольору, марку не пам`ятає. За допомогою ножиць, які були у нього в кишені, він відкрив двері зі стороні водія та проник у салон. Де викрав авто магнітолу і непомітно пішов у сторону гаражів, де залишив авто магнітолу, а сам повернувся за ножицями, які залишив в салоні автомобіля, бо на них були його відбитки пальців. Коли прийшов за ножицями, він їх не знайшов та був затриманий потерпілим, який викликав міліцію. В скоєному щиро кається та просить призначити мінімальне покарання, з урахуванням стану його здоров`я.

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду заяву в якій просив проводити судовий розгляд у його відсутність та претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

За згодою сторін кримінального провадження, відповідно до п.3ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного правопорушення доведена, саме за правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, враховує пом`якшуючі обставини, до яких відносить щиросердне каяття обвинуваченого, стан здоров`я обвинуваченого, враховує те, що потерпілий не має претензій матеріального характеру та покладається на розсуд суду при призначенні покарання, враховуючи, що злочин він вчинив повторно, суд вважає, що відповідним до вчиненого та його наслідків буде покарання у вигляді мінімального позбавлення волі, з застосуванням ст. 71 КК України. Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого судом не встановлено. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.370,371,374,376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 15 липня 2014 року та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки один місяць один день.

В строк покарання зарахувати час відбуття покарання за попереднім вироком Нікопольського міськрайонного суду від 15 липня 2014 року та строк покарання рахувати з 08 жовтня 2014 року, згідно протоколу затримання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 за вказаним провадженням не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази: вилучені ножиці - знищити.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :