ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-48/11

24.02.11 року Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Бліщ О.Б.

при секретарі - Вербещук В.А.

з участю прокурора - Кілічук Й.Й.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рахів справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, директора Костилівського сільського будинку культури, вдови, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.191 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_2, перебуваючи на посаді директора Костилівського сільського будинку культури, будучи службовою особою, що виконує організаційно-розпорядчі функції - керівником установи, протягом 2010 року, згідно рішення Костилівської сільської ради№233 від 06.05.2008 року, здавала в оплатну оренду приміщення сільського будинку культури мешканцям села для проведення весільних обрядів та отримувала за це від них оплату по 500 гривень, після чого умисно, в селі Костилівка, зловживаючи своїм службовим становищем, в липні 2010 року, частину виручених від оренди коштів у загальній сумі 1000 гривень, а саме, кошти отримані від ОСОБА_3 та ОСОБА_4, по 500 гривень від кожного, до місцевого бюджету сільської ради не перерахувала, а привласнила, витративши їх на власний розсуд, чим завдала збитків державним інтересам на вказану суму.

Допитана в ході судового слідства підсудна ОСОБА_2, вину свою визнала повністю та показала суду. Вона працює директором Костилівського сільського будинку культури з 1967 року по даний час. Рішенням Костилівської сільської раду , у 2008 році, було вирішено надавати приміщення сільського клубу в оренду громадянам для проведення весіль. Розмір оплати було встановлено в 500 гривень. Вона, як директор, займалася : бором вказаних коштів, після чого, здавала їх у сільську раду. Всього протягом 2010 року у сільському клубі було проведено 18 весіль, з яких, по 5 весіллях було прийнято рішення Костилівської сільської ради про звільнення від справляння плати за оренду, з різних причин. За проведення 11 весіль вона здала кошти в Костилівську сільську раду. А кошти в розмірі 1000 гривень, отримані у липні 2010 року з двох весіль (ОСОБА_3 та ОСОБА_4Г.) вона не здала в сільську раду, а використала при організації проведення фестивалю «Гуцульська бринза» -, заплативши музикантам 500 гривень та 500 гривень використала на оплату поточного зовнішнього ремонту приміщення сільського клубу. На даний час розтрачені кошти вона добровільно погасила. Розкаюється у скоєному. Просить суд врахувати клопотання трудового колективу клубних працівників відділу культури Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області та передати її на його поруки. Обіцяє виправдати довіру колективу.

Свідок ОСОБА_5, ході досудового слідства ствердила, що вона перебуває на посаді сільського голови с. Костилівка з 2002 року. Рішенням сільської ради №233 від 06.05.2008 року, було вирішено надавати приміщення сільського клубу в оренду громадянам для проведення весіль, розмір оплати встановлено в 500 гривень. Кошти орендарі сплачували на руки директору СБК ОСОБА_2, яка в свою чергу їх передавала до бухгалтерії сільської ради, де виписувалася квитанція, після чого, бухгалтер вносила ці кошти на спеціальний рахунок сільської ради в відділенні Ощадбанку. Як їй стало відомо, за результатами перевірки, протягом 2010 року ОСОБА_2 не здала до бухгалтерії сільської ради 1000 гривень, пояснивши що ці кошти нею були використані на зовнішній ремонт будинку культури та на оплату музикантів. На даний час кошти підсудною відшкодовано на рахунок сільської ради, тому ніяких претензій до ОСОБА_2 немає.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 допитані на досудовому слідстві, ствердили що ними дійсно було укладено з директором сільського будинку культури договори оренди приміщення клубу для проведення там весільного обряду. Кожен з них уклав з ОСОБА_2 відповідний договір та сплатив за це по 500 гривень оренди (.с.68-71, 72-75).

Окрім повного визнання вини підсудною ОСОБА_2, вина її доведена перевіреними в ході судового слідства матеріалами справи:

· Рапортами старшого помічника прокурора Рахівського району та оперуповноваженого СДСБЕЗ Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області, від 11.01.2011 року про виявлення, під час проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням чинного законодавства України, в діях директора Костилівського будинку культури ознак злочину (а.с.4, 5):

· Повідомленням про поступлення коштів в бухгалтерію Костилівської сільської ради від здачі в оренду приміщення СБК для справляння весіль, в період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року (а.с.22);

· Договорами про тимчасову оренду приміщення СБК (а.с.71,75);

· Документами, що були вилучені в ході проведеної в Костилівському сільському будинку культури (а.с.80-117).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Цивільного позову не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Речових доказів у справі немає.

У відповідності до ст.47 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням, за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Підсудна ОСОБА_2 скоїла злочин середньої тяжкості, до кримінальної відповідальності притягається вперше, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, займається суспільно-корисною працею, вину свою у вчиненому визнала повністю та щиросердечно розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину даючи послідовні покази в ході досудового та судового слідства, глибоко усвідомлює ступінь небезпеки скоєного нею діяння, трудовий колектив клубних працівників відділу культури Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області ввійшов з клопотанням до суду про передачу її на поруки вказаного колективу.

Виходячи із сукупності обставин справи, даних про особу підсудної, думки прокурора, який не заперечив проти задоволення клопотання, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 з:д кримінальної відповідальності із передачею на поруки трудового колективу.

Керуючись ст.ст. 7-1, 10 КПК України, ст.47 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 за ст.191 ч.2 КК України провадженням закрити.

Передати ОСОБА_2 на поруки трудовому колективу клубних працівників відділу культури Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, за умови, якщо вона протягом одного року з дня передачі на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_2 підписку про невиїзд - відмінити.

На постанову може бути внесено апеляцію в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Закарпатської області, через Рахівський районний суд, протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: Бліщ О.Б.