У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого-судді

Міщенка С.М.

суддів

Коротких О.А., Нікітіна Ю.І.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 20 листопада 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням першого заступника прокурора Харківської області на вирок
Дергачівського районного суду Харківської області від 19 квітня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,

громадянку України, судиму 21.11.20076 року

за ст. 175 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі

1700 грн.,

засуджено
за ч. 1 ст. 366 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.

В апеляційному порядку справа не
розглядалася.

Згідно з вироком, ОСОБА_1. визнано
винною та засуджено за те, що вона,
будучи директором ТОВ «Горизонт», в період з грудня 2006 року по січень 2007
року вносила у звіти по праці (форма 1 пв.) завідомо неправдиві відомості про
відсутність заборгованості по виплаті заробітної плати працівникам цього
товариства, які представляла в Дергачівський відділ статистики.

У касаційному поданні першого
заступника прокурора Харківської області порушено питання про скасування вироку
щодо ОСОБА_1. та направлення справи на новий судовий розгляд у зв'язку з
неправильним застосуванням кримінального закону і невідповідністю призначеного
покарання тяжкості злочину та особі засудженої внаслідок м'якості з посиланням
на те, що в порушення вимог Кримінального кодексу України суд не призначив
засудженій додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади
або займатися певною діяльністю, а також не врахував, що вона раніше судима і
знову вчинила аналогічний злочин.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів
вважає, що касаційне подання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду про винність засудженої
ОСОБА_1. у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджені зібраними органами
досудового слідства та дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд дав
належну оцінку у вироку, правильно кваліфікувавши дії засудженої.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1.
засуджено за ч. 1 ст. 366 КК України до основного покарання у виді штрафу.

Згідно санкції ч. 1 ст. 366 КК України, додаткове покарання у виді позбавлення
права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, до основного
покарання у виді штрафу не застосовується.

Тому доводи прокурора про неправильне застосування судом кримінального
закону при призначенні засудженій ОСОБА_1. основного покарання у виді штрафу
без додаткового покарання, колегія суддів вважає безпідставними.

Що ж стосується доводів прокурора про м'якість призначеного засудженій
покарання, то в поданні на їх обгрунтовання не наведено відповідних мотивів,
окрім загального посилання на невідповідність призначеного покарання ступеню
тяжкості злочину та особі засудженої.

Та ж обставина, що ОСОБА_1 раніше притягувалася до кримінальної
відповідальності, не є підставою вважати призначене їй покарання у виді у
розмірі 850 грн. несправедливим внаслідок м'якості, оскільки відповідно до ст.
12 КК України, вчинений нею злочин є злочином невеликої тяжкості. Тому з
урахуванням ступеню тяжкості вчиненого засудженою злочину, даних про її особу,
повного визнання своєї вини та щирого каяття у вчиненому, суд дійшов
обгрунтованого висновку про можливість призначення ОСОБА_1 покарання у виді
штрафу. Тому доводи прокурора і в цій частині є безпідставними.

Оскільки порушень вимог кримінального закону, які б тягнули безумовне
скасування вироку судом першої інстанції не допущено, то у задоволенні
касаційного подання прокурора належить відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

відмовити першому заступнику прокурора Харківської
області у задоволенні касаційного подання щодо засудженої ОСОБА_1.

С У Д Д І :

Міщенко С.М. Коротких О.А. Нікітін Ю.І.