В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2015 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000325 щодо :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Лебедин, Сумської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, військовозобов`язанного, не судимого в силу ст. 89 КК України, військовослужбовця солдата військової частини, польова пошта № НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою : АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, -

за участю :

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підсудного ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_4 06 серпня 2014 року Лебединсько Липоводолинським ОМВК Сумської області, на підставі Указу Президента України « Про часткову мобілізацію » № 607/2014 від 21.07.2014 року, був призваний у Збройні сили України та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта № НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою : АДРЕСА_3 , до списків особового складу якої був зарахований на посаду номера обслуги відділення охорони взводу охорони роти охорони 05 батальйону охорони, згідно відповідного наказу командира військової частини № НОМЕР_2 від 07.08.2014 року.

Відповідно до наказу командира військової частини № НОМЕР_3 за № 231 від 20.11.2014 року підсудний солдат ОСОБА_4 , був прикомандирований до військової частини № НОМЕР_3 , з зарахуванням до списків особового складу вказаної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 .

При цьому, на підставі положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 , під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Під час проходження військової служби, в період з 03 по 04 травня 2015 року підсудному ОСОБА_4 було надано звільнення, з терміном прибуття 05.05.2015 року у військову частину № НОМЕР_3 .

Однак, підсудний ОСОБА_4 , порушуючи вищевказані вимоги чинного законодавства України, 05.05.2015 року вирішив стати на злочинний шлях та не з`явитися вчасно на службу без поважних причин після звільнення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 05 травня 2015 року підсудний ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини № НОМЕР_3 , який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, в умовах особливого періоду, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, в порушення ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, маючи реальну можливість та за відсутності поважних причин, без наказу або дозволу відповідних командирів та начальників, в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно на військову службу до військової частини № НОМЕР_3 , розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , а вільний час, що з`явився у зв`язку із цим, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, в період до моменту затримання працівниками правоохоронного органу, а саме до 09 години 40 хвилин 04.06.2015 року.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України визнав повністю. При цьому, підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні показав про те, що дійсно 05.05.2015 року він не з`явився вчасно на військову службу до військової частини № НОМЕР_3 , де на той час проходив військову службу, оскільки нього були складні житті обставини, а саме наявність малолітніх дітей, хвора дружина, відсутність коштів для придбання квитка з метою повернення до місця служби. У вчинені вказаного злочину щиро кається.

Оскільки підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорював вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає про те, що дії підсудного ОСОБА_8 за ст. 407 ч. 4 КК України кваліфіковані вірно, так як він, будучи військовослужбовцем, своїми умисними діями вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
При визначенні підсудному ОСОБА_4 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу підсудного, який не судимий в силу ст.. 89 КК України, на диспансерному обліку в медичних закладає охорони здоров`я не перебуває, за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони, за місцем проходження служби характеризується задовільно, має на утриманні дружину та двох малолітніх дітей : доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому, дочка та дружина страждають хронічними захворюваннями, а також пом`якшуючі покарання підсудного обставини : щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин.

Крім того, судом також враховується та обставина, що в результаті протиправних дій підсудного ОСОБА_4 наслідків, які могли бути віднесені до категорії тяжких не настали.
При вивченні особи підсудного ОСОБА_4 обставин, які відповідно до ст.. 67 КК України обтяжують його покарання, встановлено не було.

Між тим, в судовому засіданні встановлено те, що підсудний ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні щиро розкаявся, активне сприяв розкриттю злочину, вказаний злочин вчинив внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, так як на момент вчиненні злочину достатнього заробітку не мав, тому в нього були матеріальні ускладнення, так як на утриманні він має двох малолітніх дітей, потребуючих лікування хвору дружину та дочку, які потребують матеріальної допомоги. Протиправні діяння підсудного ОСОБА_4 були зумовлені саме вказаними обставинами та не носили систематичний характер.

Судом вказані обставини визнані такими, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_4 .

Крім того, при вивченні особи підсудного ОСОБА_4 встановлено, що він не судимий в силу ст.. 89 КК України, за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони, за місцем проходження військової служби характеризується задовільно.

Вказані обставини пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого підсудним ОСОБА_4 злочину, а тому з урахуванням особи підсудного ОСОБА_4 та обставин вчиненого ним злочину, суд вважає за необхідне при призначенні основного покарання підсудному ОСОБА_4 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 407 ч. 4 КК України, прийнявши до уваги вказані обставини, на підставі ч. 1 ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не передбаченого в санкції ч. 4 ст. 407 КК України.

При таких обставинах суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_4 можливо з застосуванням відносно нього міри покарання, яка передбачена ст.. 60 КК України, у вигляді арешту, з триманням його в умовах ізоляції на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону, з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 4 ( чотирьох ) місяців арешту, з відбуттям покарання на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 04 червня 2015 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_4 залишити без змін - тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1