У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого-судді ОСОБА_7,
суддів ОСОБА_8, ОСОБА_9,
при секретарі за участю прокурора та засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_10, ОСОБА_11 ОСОБА_6
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 24 червня 2015 року матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 5 лютого 2015 року.

Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2014 року

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Мерефа Харківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останнім вироком від 31.03.2014 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 1.08.2014 року застосовано ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» і невідбуту частину строку покарання скорочено наполовину, -

засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки 7 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_6 до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 березня 2014 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання - 3 роки позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ухвалено обчислювати з 28 червня 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 5 лютого 2015 року вирок щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнано винним у тому, що 27 червня 2014 року, приблизно 15 год. 40 хв., знаходячись в торгівельному залі супермаркету «Продукти № 592», що по вул. Маршала Рибалко, 26 в м. Харкові, він повторно, з метою крадіжки, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, намагався таємно викрасти продукти харчування на загальну суму 232 грн. 64 коп., але свій умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, бо був затриманий охоронниками супермаркету.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6, за змістом скарги, просить судові рішення щодо нього скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, оскільки вважає, що суд безпідставно приєднав до призначеного покарання за останнім вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком, посилаючись на те, що до нього було застосовано амністію і строк покарання за попереднім вироком скорочено наполовину.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення касаційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів провадження, вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 березня 2014 року ОСОБА_6 було засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі; початок строку покарання ухвалено обчислювати з 28 червня 2014 року.

Перебуваючи на волі до виконання вищевказаного вироку, 27 червня 2014 року ОСОБА_6 вчинив замах на крадіжку майна з супермаркету «Продукти № 592», за що і був засуджений останнім вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2014 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки 7 місяців позбавлення волі, а за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України йому було визначено остаточне покарання - 3 роки позбавлення волі. Тобто, із покарання, невідбутого ОСОБА_6 за попереднім вироком, до призначеного судом покарання приєднано лише частину невібутого покарання за попереднім вироком, а саме 5 місяців позбавлення волі, у зв'язку з чим остаточне покарання склало 3 роки позбавлення волі ( 2 роки 7 місяців + 5 місяців = 3 роки). Таким чином, за сукупністю вироків остаточне покарання ОСОБА_6 визначено відповідно до вимог ст. 71 КК України, бо після застосування амністії та скорочення невідбутої частини покарання за попереднім вироком наполовину, ця частина покарання склала 1 рік 2 місяці 13 днів позбавлення волі. З цієї невідбутої частини (половини) строку покарання до покарання, призначеного останнім вироком, приєднано 5 місяців позбавлення волі. Таким чином, кримінальний закон, а саме вимоги ст. 71 КК України судом дотримані і цей закон застосовано правильно, що своєю ухвалою підтвердив і апеляційний суд. Тому підстав для скасування судових рішень за доводами касаційної скарги засудженого колегія суддів не вбачає, у зв'язку з чим ця скарга задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 5 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9