Провадження по справі № 1-кп/260/453/2013
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року Ленінський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючої судді
ТрофименкоЛ.Р.,

за участю секретаря Ткач
Є.Г.,

прокурора Марахіна
Є.А.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

розглянувши матеріали кримінального
провадження № за № 0002443 від 28.10.2013
року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, не одруженого, не
працюючого, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, фактично мешкаючого
за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого: -
Стаханівським міським судом
Луганської області 01.02.2000 року за ч.3 ст.
117, ч.2 ст.118 КК України в ред.. 1960 року до 7
років позбавлення волі. Умовно
достроково звільнений 29.12.2006 року
Алчевським міським судом Луганської
області не відбутий термін 1 місяць 8
днів, у скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213
КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням по
справі встановлено, що з жовтня, точна
дата не відома, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
маючи намір на організацію незаконного
пункту прийому та зберігання
металобрухту чорних металів, виконав
усі необхідні дії, спрямовані на
відкриття пункту прийому та зберігання
металобрухту, а саме придбання
необхідного обладнання для здійснення
своєї діяльності, а також організував
місце зберігання металобрухту за
адресою: АДРЕСА_3 площею під навісом
приблизно - 90,0 кв. м, при цьому не маючи
державної реєстрації та спеціального
дозволу (ліцензії), одержання якого
передбачено законодавством України.

Так, 30 жовтня 2013 року, приблизно о 11
годин ОСОБА_2 з прямим умислом на
порушення порядку здійснення операцій
з металобрухтом, перебуваючи на
робочому місті за адресою: АДРЕСА_3,
прийняв у громадянина ОСОБА_3, брухт
чорних металів за ціною 1 гривня 40
копійок за 1 кг., за який сплатил йому 16
гривень, без державної реєстрації та
спеціального дозволу (ліцензії) на
право здійснення операцій з брухтом
чорних металів, одержання якого
передбачено законодавством України.

30 жовтня 2013 року , в період часу з 11
години 15 хвилин до 12 години 00 хвилин,
згідно заяви власника адреси АДРЕСА_3
ОСОБА_4 був проведен огляд за адресою :
АДРЕСА_3 , в ході якого було вилучено :
980 кг брухту чорного металу, ваги
торгівельні РП-1Ш13М № 95098 1988 року
випуску максимальною вагою до 1 тонни,
грошові кошти у розмірі 16 гривень.,
які ОСОБА_1 зберігав без державної
реєстрації та спеціального дозволу
(ліцензії) на право здійснення операцій
з брухтом чорних металів, одержання
якого передбачено законодавством
України.

Дії ОСОБА_1 органом досудового
розслідування кваліфіковані вірно,
оскільки ОСОБА_1, здійснив операції з
брухтом чорних металів без державної
реєстрації та спеціального дозволу
(ліцензії), на право здійснення
операцій з брухтом чорних металів,
організацію незаконного пункту
прийому, зберігання металобрухту,
тобто вчинив правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 213 КК України.

25 листопада 2013 року між
заступником прокурора Ленінського
району м. Донецька юрист 2 класу
Марахіним Євгеном Анатолійовичем,
якому на підставі ст. 37 КПК України
надані повноваження прокурора у
кримінальному провадженні № 0002443
від 28.10.2013 року, з одного боку та
підозрюваним у цьому провадженні
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з іншого боку на
підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України в
приміщенні прокуратури Ленінського
району м. Донецька за адресою м.
Донецьк, вул. Аксакова, 56, укладено
угоду про визнання винуватості,
додержуючись наступних умов,істотних
для даного кримінального провадження
обставин. Також сторонами угоди
узгоджено покарання, яке повинен
понести обвинувачений за вчинене
кримінальне правопорушення у вигляді
громадських робот. В угоді передбачені
наслідки її укладення, затвердження та
невиконання, які роз'яснені
обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК
України питання про можливість
затвердження угоди про визнання
винуватості, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 визнав себе
винним у вчиненні даного кримінального
правопорушення за ч. 1 ст. 213 КК УКраїни,
повідомив про добровільність своєї
позиції при укладенні угоди про
визнання винуватості, розуміння
характеру обвинувачення, наслідків
укладення та затвердження угоди про
визнання винуватості, просив вказану
угоду затвердити і призначити
узгоджену в угоді міру покарання.

Прокурор також не заперечував проти
затвердження судом вказаної угоди.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим про
визнання винуватості.

Так, згідно вимог ч. 4 ст. 469 КПК України
угода при визнання винуватості між
прокурором та підозрюваним чи
обвинуваченим може бути укладена у
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості, тяжких злочинів,
внаслідок яких шкода завдана лише
державним чи суспільним інтересам.
Укладення угоди про визнання
винуватості у кримінальному
провадженні, в якому бере участь
потерпілий, не допускається.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_1 визнав
себе винним, згідно з вимогами ст. 12 КК
України є злочином невеликої тяжкості.
Потерпілі по справі відсутні.

Узгоджена угодою міра покарання для
обвинуваченого встановлена в межах
санкції ст. 213 ч.1 КК України, з
урахуванням даних, які характеризують
особу обвинуваченого, обставин, що
пом'якшують покарання.

Так, ОСОБА_1 має постійне місце
проживання, де характеризується
позитивно, не перебуває на обліку в
наркологічному та психоневрологічному
диспансерах.

Обставинами, що пом'якшують покарання
ОСОБА_1, є щире каяття та активне
сприяння розкриттю злочину.

Судом встановлено, що укладення угоди
сторонами є добровільним, тобто не є
наслідком застосування насильства
примусу, погроз або наслідком обіцянок
чи дій будь - яких інших обставин, ніж
ті, що передбачені в угоді. При цьому
судом з'ясовано, що ОСОБА_1 повністю
усвідомлює зміст укладеної з
прокурором угоди про визнання
винуватості, характер обвинувачення,
щодо якого визнає себе винуватим,
цілком розуміє свої права, а також
наслідки укладення, затвердження даної
угоди та наслідки її не виконання.

Оскільки вказані умови угоди про
визнання винуватості повністю
відповідають вимогам Кримінального
процесуального кодексу України та
Кримінального кодексу України,
відповідають інтересам суспільства, не
порушують права, свободи чи інтереси
сторін, або інших осіб, відсутня
неможливість виконання обвинуваченим
взятих на себе за угодою зобов'язань, а
також не встановлено відсутності
фактичних підстав для визнання
винуватості, суд дійшов висновку про
наявність всіх правових підстав для
затвердження угоди про визнання
винуватості та призначення
обвинуваченому ОСОБА_1 узгодженої
сторонами міри покарання.

Речові докази по справі: 980 кг. Брухту
чорного металу, вилучених у ОСОБА_1 30.10.
2013 року , переданих на відповідальне
зберігання гр. ОСОБА_4, необхідно
реалізувати з передачею коштів у дохід
держави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 373, 374, 468, 469, 474 ч.7, 475 КПК України,
суд -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання
винуватості від 25 листопада 2013 року,
укладену між заступником прокурора
Ленінського району м. Донецька
Марахіним Євгеном Анатолійовичем та
обвинуваченим ОСОБА_1 у кримінальному
провадженні № 0002443 від 28.10.2013 року.

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, і
призначити йому покарання у вигляді 150
годин громадських робот.

Речові докази по справі: 980 кг. Брухту
чорного металу, вилучених у ОСОБА_1 30.10.
2013 року, переданих на відповідальне
зберігання гр. ОСОБА_4, - реалізувати,
кошти від реалізації обернути у дохід
держави.

Вирок може бути оскаржено з
підстав, передбачених ст. 394 КПК
України, до апеляційного суду
Донецької області через Ленінський
районний суд м. Донецька шляхом подачі
апеляційної скарги протягом тридцяти
днів з дня його проголошення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Донецька:
Трофименко Л.Р.