Дата документу07.12.2012
№1-в/812/413/2012
УХВАЛА

Іменем України

07.12.2012 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Герасименко С.Г.,

при секретарі Мойсеєнко В.М.,

за участю прокурора Березовської А.В.,

представника заявника ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, подання головного психіатра Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_3 про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В:

30.11.2012 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя суду надійшло подання головного психіатра управління охорони здоровя Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_3 про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_4

В поданні зазначено, що ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку в комунальній установі Обласна психіатрична лікарня Запорізької обласної ради з 2005 року з діагнозом «шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом». У клінічній картині захворювання переважно параноїдна симптоматика з галюцинаціями імперативного характеру. З 2005 року по 2007 рік хворий знаходився на примусовому лікуванні за рішенням суду у звязку зі скоєнням правопорушення за ч.2 ст.307 УК України. У 2007 році примусове лікування у психіатричній лікарні було змінено на примусові міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28.02.2008 року примусові міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку були відмінені. 12.09.2011 року ОСОБА_4 повторно скоїв правопорушення за ч.1 ст.309 УК України. 18.04.2012 року хворий знаходився на стаціонарній психіатричній експертизі, був признаний таким, що не неосудний і постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12.06.2012 року до хворого була повторно застосована примусова міра медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. За період амбулаторного нагляду хворий систематично відвідував дільничного лікаря психіатра, отримував підтримуюче лікування, але критика до хвороби та скоєного правопорушення відсутня. Згідно висновку комісії лікарів - психіатрів від 30.10.2012 року, хворий являє активний тип соціальної небезпеки, в звязку з чим потребує продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

В судовому засіданні представник комунальної установи Обласна психіатрична лікарня ОСОБА_5 подання підтримав та просив суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Прокурор та захисник проти задоволення подання не заперечували.

Згідно ст. 512 КПК України участь ОСОБА_4 у судовому засіданні визнана судом необовязковою.

Суд, заслухавши представника комунальної установи Обласна психіатрична лікарня, думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали подання, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З 2005 року по 2007 рік, ОСОБА_4 знаходився на примусовому лікуванні за рішенням суду у звязку зі скоєнням правопорушення за ч.2 ст.307 УК України.

У 2007 році примусове лікування у психіатричній лікарні було змінено на примусові міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

28.02.2008 року рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя примусові міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_4 були відмінені.

12.09.2011 року ОСОБА_4 повторно скоїв правопорушення за ч.1 ст.309 УК України.

18.04.2012 року хворий знаходився на стаціонарній психіатричній експертизі, був признаний таким, що не неосудний і постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12.06.2012 року до хворого була повторно застосована примусова міра медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. За період амбулаторного нагляду хворий систематично відвідував дільничного лікаря психіатра, отримував підтримуюче лікування, але критика до хвороби та скоєного правопорушення відсутня.

Згідно висновку комісії лікарів - психіатрів від 30.10.2012 року, хворий являє активний тип соціальної небезпеки, в звязку з чим потребує продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 95 КК України продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне подання задовольнити та продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_4 строком на 6 місяців.

Керуючись ст.ст.19, 22 Закону України Про психіатричну допомогу, ст.95 КК України, ст.ст.512, 514 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Подання головного психіатра Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_3 про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, строком на шість місяців.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом семі днів з моменту її проголошення.

Суддя С.Г.Герасименко