У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Кармазіна Ю.М., Федченка О.С.

за участю прокурора

Ковтун Н.Я.

та засудженого

ОСОБА_1

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 11 березня 2008 року
кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок
апеляційного суду щодо нього.

Вироком апеляційного суду Луганської області від 19
грудня 2007 року

ОСОБА_1, 1978 р.

народження, громадянин України, раніше

не судимий,

засуджений:
за ст. 115 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 12 років; за ст.ст. 15
ч.1 та 115 ч.2 п.1 КК України до позбавлення волі на строк 13 років. На
підставі ст. 70 КК України суд визначив ОСОБА_1 остаточне покарання у виді
позбавлення волі на строк 14 років.

Суд постановив стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на
відшкодування матеріальної шкоди - 924 грн. 74 коп., на відшкодування моральної
- 15 000 грн.

Засудженого ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочинів
за наступних обставин.

21 червня 2007 року, біля 22 год., взявши з собою сокиру,
засуджений прийшов до своєї знайомої ОСОБА_2, яка проживала АДРЕСА_1. По гілках
дерева він проник на подвір'я і у дверях будинку побачив потерпілих ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. На ґрунті ревнощів у ОСОБА_1 виник умисел на умисне вбивство обох
потерпілих. З цією метою він обухом сокири ударив ОСОБА_3 по голові. Від удару
потерпілий упав на підлогу. ОСОБА_2 намагалась виштовхати засудженого з будинку
на вулицю, але він ударив її кулаком в лице, а потім, схопивши потерпілу за
волосся, затягнув її до однієї з кімнат будинку, де з метою вбивства ОСОБА_2
завдав їй чисельних ударів кулаками та сокирою у різні частини тіла, у тому
числі - не менше п'яти ударів сокирою по голові. Крім того, ОСОБА_4 сів на
потерпілу і почав здавлювати їй шию руками, від чого вона втрачала свідомість.
Почувши шум у коридорі, засуджений залишив потерпілу, оскільки побачив ОСОБА_3,
який намагався вийти з будинку. ОСОБА_4 догнав його і лезом сокири завдав
потерпілому не менше п'яти ударів у потиличну частину голови, від чого той упав
і втратив свідомість. Після цього засуджений повернувся до ОСОБА_2 і продовжив
її побиття, завдаючи удари у різні частини тіла як руками, так і сокирою. В цей
час ОСОБА_3 прийшов у себе і з будинку попрямував до флігеля, у якому мешкали батьки
ОСОБА_2, з тим, щоб покликати їх на допомогу. ОСОБА_4 знову його догнав і, з
метою вбивства, лезом сокири завдав не менше семи ударів у потиличну частину
голови потерпілого, зламавши при цьому топорище. Смерть ОСОБА_3 настала на
місці події від отриманих численних рубаних ран голови з пошкодженням кісток
черепа, з руйнуванням речовини головного мозку, що супроводжувалось
крововиливами під оболонки і в речовину головного мозку. Щодо ОСОБА_2
засуджений не зміг довести до кінця задумане, оскільки зламалось топорище
сокири, а на шум та крики про допомогу прибіг батько потерпілої. ОСОБА_2 було
госпіталізовано і своєчасно надано медичну допомогу. В результаті указаних дій
їй були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у виді перелому склепіння черепа,
рубаних ран передпліч, перелому деяких кісток рук тощо.

У касаційній скарзі та доповненнях до неї засуджений
ОСОБА_4 просить перевірити законність винесеного щодо нього вироку, оскільки
вважає, що суд першої інстанції, при відсутності у нього намірів убивати
ОСОБА_2, неправильно кваліфікував його дії за ст.ст.15 та 115 ч.2 п.1 КК
України, що призвело, на думку засудженого, до призначення йому суворого
покарання. Крім того, засуджений посилається на неповноту судового слідства і
порушення його процесуальних прав у ході судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_1, який
підтримав свою скаргу, думку прокурора про законність та обґрунтованість
вироку, перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені у касаційній
скарзі засудженого доводи, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення
з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним
указаних у вироку злочинів відповідають дослідженим у судовому засіданні
доказам.

Так, із показань самого засудженого видно, що він дійсно,
почергово, бив потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3., у тому числі сокирою по голові.

Потерпіла ОСОБА_2 показала суду, що затягнувши її за
волосся у будинок, засуджений почав бити її руками та сокирою у різні частини
тіла, а також душив руками за горло. Від ударів сокирою вона намагалась
прикрити себе руками. На деякий час засуджений залишав її і виходив з будинку
на подвір'я до ОСОБА_3, звідки чути було удари і крики про допомогу.

Свідок ОСОБА_5 показав суду, що почувши крики, він вийшов
на подвір'я де побачив лежачого ОСОБА_3., який не подавав ознак життя. Він теж
почав кликати на допомогу. У дворі він бачив ОСОБА_1, який ударив його рукою в
лице і втік. Після цього з будинку вийшла ОСОБА_2, яка також мала тілесні
ушкодження і на ній було видно сліди крові.

Як із показань засудженого, так із показань потерпілої
ОСОБА_2, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 видно, що причиною вчинення засудженим
неправомірних дій 21 червня 2007 року були ревнощі, що спричинили виникнення
неприязних стосунків з потерпілими.

Дані судово-медичної експертизи указують, що на трупі
ОСОБА_3 було виявлено значну кількість рубаних ран, саден і крововиливів на
голові, шиї та на інших ділянках тіла. Основна маса рубаних ран розташована на
задній поверхні голови, на підставі чого експерт прийшов до висновку, що під
час нанесення ударів потерпілий по відношенню до нападника був повернутий
задньою частиною тіла. Причиною смерті ОСОБА_3 стали численні рубані рани
голови з пошкодженням кісток черепа та руйнуванням речовини головного мозку, що
супроводжувалось крововиливами під оболонки і в речовину головного мозку.

Про те, що і на тілі потерпілої ОСОБА_2 були виявлені у
значній кількості рубані рани голови та інших частин тіла свідчать дані
висновку судово-медичної експертизи потерпілої. По ступеню тяжкості заподіяні
їй тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких.

Дані протоколу огляду місця події указують на те, що на
подвір'ї будинку потерпілої ОСОБА_2 було знайдено металеву частину сокири з
фрагментом топорища, а також зламане дерев'яне топорище, на яких були виявлені
сліди крові, походження якої можливе як від ОСОБА_2, так і від ОСОБА_3, що
підтверджується висновком судово-імунологічної експертизи.

Посилання засудженого ОСОБА_1 у касаційній скарзі на
відсутність у нього умислу на позбавлення життя обох потерпілих колегія суддів
розцінює як безпідставне і таке, що суперечить установленим по справі
обставинам.

З урахуванням особливостей предмету, яким ОСОБА_4
завдавав удари потерпілим, кількості цих ударів, локалізації та характеру
заподіяних потерпілим тілесних ушкоджень, колегія суддів вважає обґрунтованим
висновок суду першої інстанції про наявність у засудженого умислу на
позбавлення життя обох потерпілих, але який він щодо ОСОБА_2 не зміг довести до
кінця з причин, які не залежали від його волі, про що зазначено у мотивувальній
частині вироку.

У зв'язку з цим кваліфікація дій засудженого ОСОБА_1 за
ст.ст. 115 ч.1, 15 та 115 ч.2 п. 1 КК України є правильною.

Також безпідставними вважає колегія суддів посилання
засудженого на неповноту судового слідства у зв'язку з тим, що його було
позбавлено права задавати запитання потерпілій ОСОБА_2, оскільки вона була
відсутня під час судового розгляду, і у зв'язку з тим, що не були допитані
свідки, яких він вважав за необхідне допитати.

Як видно із змісту протоколу судового засідання потерпіла
була допитана у судовому засіданні, приймала участь у судових дебатах і
засуджений ОСОБА_4 не тільки мав можливість, а й задавав їй запитання. Ніяких
клопотань з приводу необхідності допиту додаткових свідків чи інших доповнень
до судового слідства під час розгляду справи у судовому засіданні від
засудженого не надходило. Долучені до справи відповідні заява та розписка
свідчать про те, що з протоколом судового засідання ОСОБА_4 був ознайомлений і
зауважень чи доповнень до цього протоколу у нього не було.

Що стосується призначеного ОСОБА_1 покарання, то це
питання вирішено судом з дотриманням вимог, передбачених ст. 65 КК України.
Касаційні підстави для визнання рішення суду в цій частині неправильним
відсутні. Не встановлено по справі даних для пом'якшення призначеного ОСОБА_1
покарання.

Посилання засудженого у скарзі на те, що при призначенні
йому покарання судом не враховано, що під час вчинення злочину він перебував у
незвичайному психічному стані не може бути підставою для внесення змін до цієї
частини вироку, оскільки, як видно із змісту висновку стаціонарної
судово-психіатричної експертизи, під час вчинення злочину ОСОБА_4 ніякими
психічними захворюваннями чи тимчасовими психічними розладами не страждав.

Згідно положень, передбачених ст. 34 КПК України
апеляційним судам підсудні, зокрема, справи про злочини, за вчинення яких
Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді довічного
позбавлення волі, а тому викладені у касаційній скарзі засудженого ОСОБА_1 доводи
щодо допущеного під час розгляду даної справи судом першої інстанції порушення
правил підсудності колегія суддів розцінює як безпідставні.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а вирок апеляційного суду Луганської області від 19 грудня 2007
року щодо нього - без зміни.

Судді:

Міщенко С.М. Кармазін
Ю.М. Федченко О.С.