Справа № 521/2306/15-к
Номер провадження:1-кс/521/388/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2015 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджанської Республіки про скасування постанови заступника Генерального прокурора України від 03.03.2012 року про видачу особи (екстрадицію),-
В С Т А Н О В И В:
16.02.2015 року захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернулась до суду зі скаргою, яку доповнила 20.02.2015 року, в якої просить поновити строки на оскарження постанови Генеральної прокуратури України від 03.03.2012 року та скасувати постанову заступника Генерального прокурора України від 03.03.2012 року про видачу ОСОБА_4 до Азербайджанської Республіки.
Зі скарги вбачається, що у відношенні ОСОБА_4 заступником Генерального прокурора України 03.03.2012 року винесена постанова про видачу (екстрадицію) у Азербайджанську Республіку, в зв`язку з обвинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 178.2.1, 178.2.2, 178.3.2, 320.1, 320.2 КК Азербайджанської Республіки.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 вказала, що вищенаведена постанова незаконна, оскільки строк давності для притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за зазначені злочини сплинув у лютому 2014 року, що перешкоджає видачі особи та є умовою для відмови у такій видачі. Проте центральний орган в особі Генеральної прокуратури України відмовляється переглянути своє рішення в установленому законом порядку, а тому звернення до суду є єдиним можливим засобом відновлення прав ОСОБА_4 .
Також адвокат ОСОБА_5 просила поновити строки на оскарження постанови про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 до Азербайджанської Республіки.
Поважність причин поновлення строків на оскарження постанови Генеральної прокуратури України від 03.03.2012 року захисник обґрунтовує тим, що обставини, які перешкоджають видачі ОСОБА_4 (сплив строків притягнення до кримінальної відповідальності) настали значно пізніше винесення оскаржуваної постанови.
Прокурор в судовому засіданні прохав відмовити у задоволенні скарги, вважаючи її не обгрунтованою.
Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, вислухавши думку прокурора, захисника, ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.
Постановою заступника Генерального прокурора України від 03.03.2012 року прийнято рішення про видачу в Азербайджанську Республіку ОСОБА_4 для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення на території вказаної республіки злочинів, передбачених ст.ст. 178.2.1, 178.2.2, 178.3.2, 320.1, 320.2 КК Азербайджанської Республіки.

Відповідно до тексту постанови про обвинувачення від 30.07.2001 року, скоєння останнього злочину, який інкримінується ОСОБА_4 прокуратурою Азербайджанської Республіки, мало місце - 04.02.1999 року.

Фактично видача ОСОБА_4 до Азербайджанської Республіки була відтермінована до закінчення досудового слідства і судового розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.305 КК України. Судовий розгляд кримінальної справи триває в Приморському районному суді м. Одеси. Вирок по справі не винесено.

В межах розслідування кримінального провадження за ч.3 ст.305 КК України, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 29.09.2011 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи скаргу захисника, слідчий суддя виходить із наступного.

Питання видачі правопорушників іншій державі регламентується Європейською конвенцію про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, яка містить порядок та підстави для застосування екстрадиції.

Статтею 10 вказаної Конвенції передбачено, що видача особи (правопорушника) не здійснюється, якщо відповідна особа, згідно з законодавством запитуючої або запитуваної Сторони, не підлягає переслідуванню чи покаранню у зв`язку із закінченням строку давності.

Згідно ст. 49 КК України особа не може бути притягнута до кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 15 років.

Згідно ч.4 ст.592 КПК України у разі, якщо під час відстрочення екстрадиції настали обставини, які можуть перешкоджати видачі особи, центральний орган України має право переглянути своє рішення про екстрадицію.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.589 КПК України у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу.
З урахуванням викладеного, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за злочини, вчинені на території Азербайджанської Республіки сплинули у лютому 2014 року, а тому у його видачі іноземній державі необхідно відмовити.

Центральний орган в особі Генеральної прокуратури України відмовляється переглянути своє рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 від 03.03.2012 року із посиланням на ч.3 ст.49 КК України, що не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ст.10 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, строки притягнення особи до кримінальної відповідальності обчислюються відповідно до вимог кримінального законодавства України.

За приписами п.3 ч.1 ст.589 КПК України обчислення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності здійснюється у відповідності до кримінального законодавства України, яке при цьому не передбачає можливості обчислення строків давності з урахуванням злочинів, вчинених за межами країни.

Відповідно до ст.22 Європейської конвенції про видачу правопорушників, якщо Конвенція не передбачає іншого, процедура щодо видачі правопорушників регулюється виключно законодавством запитуваної сторони.

Таким чином, посилання на ч.3 ст. 49 КК України (обвинувачення ОСОБА_4 в скоєні злочину на території України), як на підставу для відмови в перегляді рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 , не базується як на вимогах цієї статті, так і вимогах Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року.

Крім того, відповідно до п. а ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про ратифікацію Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, Додаткового протоколу 1975 року та Другого додаткового протоколу 1978 року до Конвенції» від 16.01.1998 року, Україна залишає за собою право не здійснювати видачу, якщо особа за станом здоров`я не може бути видана без шкоди її здоров`ю.
Відповідно до повідомлень медчастини ОСІ, ОСОБА_4 страждає на цукровий діабет 2-го ступеню, неодноразово мав ускладнення стану здоров`я у вигляді підвищення ступеню цукру в крові до критичного рівня, у зв`язку із чим протягом 3-х років перебуває у медичному закладі Одеського слідчого ізолятору, де безперервно отримує медичну допомогу.
З огляду на наведене вбачається, що стан здоров`я ОСОБА_4 перешкоджає його видачі (екстрадиції) іншій державі.
Відповідно до ст.591 КПК України рішення про видачу (екстрадицію) оскаржується до суду, в межах територіальної юрисдикції якого тримається особа.

Згідно зі ст. .24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Таким чином, враховуючи викладені обставини, слідчий суддя вважає, що є всі законні підстави для задоволення скарги захисника.
Керуючись ст.ст. 24, 589, 591, 592 КПК України, Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.

Поновити адвокату ОСОБА_5 строк на оскарження постанови заступника Генерального прокурора України про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 до Азербайджанської Республіки від 03.03.2012 року.

Скасувати постанову заступника Генерального прокурора України від 03.03.2012 року про видачу до Азербайджанської Республіки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Копію ухвали вручити скаржнику, ОСОБА_4 , прокурору та направити в Одеський слідчий ізолятор.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку прокурором, особою, щодо якої прийнято рішення, її захисником чи законним представником, протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1