АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 11-а 665 2007
р. Головуючий
у судії інстанції Яковлев
О.В.

Категорія: ст.
286 ч. 1 КК Доповідач
у суді II інстанції Петрова І.М.

21 серпня 2007
року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі

головуючого -
судді Медведенка Ю.С. , суддів
Поступайло Н.І., Петрової І.М. , за участю прокурора Голубенко Г.П., захисників - адвокатів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м.
Кіровограді апеляції засудженого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_4 на вирок
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 30.05.2007 року,
яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

народження, уродженця с Софіївка Новомиргородського
району Кіровоградської області,
українця, громадянина
України, з середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1, раніше не судимого, -

засуджено
за ч.1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в
розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Стягнуто
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 670 грн. та моральну
шкоду у розмірі 2 000 грн..

Вироком
суду ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що
він 09.10.2006 року близько 11 год., керуючи особистим автомобілем РАФ-2203 державний номер
НОМЕР_1, рухався по вул. Кірова в напрямку вул. В.Пермської в м. Кіровограді.

На
перехресті вул. Кірова
-В.Пермської, грубо порушив
п.п.2.3, 12.1, 12.3,
16.2 Правил дорожнього руху, не
вибравши безпечної швидкості руху, з
врахуванням дорожньої обстановки, при
появі небезпеки для руху, не вжив
заходів до зниження швидкості вплоть до повної зупинки транспортного
засобу, не надав дорогу пішоходу
ОСОБА_4, яка переходила проїзжу частину
по вул. В.Пермської на дозволяющий сигнал
світлофора, по пішохідному
переходу, в результаті чого здійснив
наїзд на останню.

У наслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілої ОСОБА_43аподіяні
тілесні ушкодження у вигляді закритої травми верхньої правої кінцівки, закритого перелому правого передпліччя, припухлості верхнього правого
передпліччя, закритої тупої травми лівої
нижньої кінцівки, припухлості мищелка
правої великої берцової кістки, які
згідно висновку судово-медичної експертизи № 329 від 16.11.2006 року
відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі,
що потягли тривалий розлад здоров'я.

У своїй
апеляції потерпіла ОСОБА_4 просить вирок суду скасувати у зв'язку із м'якістю
призначеного засудженому покарання та не належним вирішенням цивільного позову
в частини стягнення моральної шкоди,
вказуючи на те, що при
призначенні покарання судом не враховано ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу засудженого та інші
обставини справи, а також заподіяння її
душевних та фізичних страждань.

Засуджений
ОСОБА_3 у своїй
апеляції просить вирок суду скасувати,
справу закрити на підставі
ст. 6 п.2 КПК України за
відсутністю в його діях складу інкримінованого злочину, посилаючись на те, що потерпіла сама порушила Правила дорожнього
руху, оскільки переходила дорогу у
невстановленому місці при наявності пішохідного переходу.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора про
залишення вироку районного суду без зміни,
засудженого та його захисників,
що підтримали його апеляцію,
потерпілу, яка підтримала свою
апеляцію, вивчивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційних скарг,
колегія суддів вважає, що
апеляція потерпілої підлягає частковому задоволенню, апеляція засудженого задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Висновки
районного суду про винністьОСОБА_3
у вчиненні порушення Правил дорожнього руху,
що спричинило потерпілої тілесні ушкодження середньої тяжкості
ґрунтуються на сукупності достовірних та узгоджених між собою доказів, досліджених у судовому засіданні.

Як
вбачається із матеріалів справи ОСОБА_3
у судовому засіданні своєї вини не визнав,
вважає, що потерпіла ОСОБА_4 сама
винна в ДТП, що сталась, так як
знехтувала правилами дорожнього руху.

Хоча
засуджений ОСОБА_3 своєї вини не визнав,
його вина у вчинені злочину підтверджується: наданими у судовому засіданні
показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_6,
ОСОБА_7, висновком
судово-медичної експертизи № 329 від 16.11.2006 року, згідно якого ОСОБА_4 отримала тілесні
ушкодження середньої тяжкості.(а.с.
34-38), висновком автотехничної експертизи
№ 170 від 06.11.2006 року (а.с.
29-33), висновком автотехничної
експертизи № 188 від 21.11.2006 року,
згідно якого водій автомобіля РАФ -2203 д.н. НОМЕР_1, ОСОБА_3,
виконуючи вимоги п. 16.2 ПДР України,
мав технічну можливість уникнути наїзд на пішохода (а.с. 39-44),
протоколом огляду місця події та транспорту від 09.10.2006 року та
схемою ДТП (а.с. 3-7), іншими
матеріалами справи.

Призначаючи засудженому покарання,
районний суд в повній мірі врахував,
що ОСОБА_3 вчинив злочин невеликої тяжкості за місцем проживання
характеризується позитивно, раніше не
судимий, а тому правильно дійшов
висновку про можливість призначити йому покарання у вигляди штрафу.

Разом с тим, з урахуванням грубого порушення ОСОБА_3
Правил дорожнього руху, що призвело до спричинення
потерпілої тілесних ушкоджень середньої тяжкості, , а
також матеріального стану засудженого,
якій має заробіток і власність,
колегія вважає за необхідне збільшити розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з нього на користь
потерпілої.

Керуючись ст.
ст. 362, 365,
366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Апеляцію
засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вирок
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від ЗО травня 2007 року стосовно ОСОБА_3 у частині
цивільного позову змінити.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 10000 грн. моральної шкоди.

У решті
вирок залишити без зміни.