Справа № 308/8683/14-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

19.05.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі судді - доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляцією потерпілого ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.11.2014 року.
Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, пенсіонера, громадянина України, українця, не судимого, засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання, іспитовий строк визначено тривалістю 3 роки.
На підставі п. „г ст. 1 Закону України „Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року, ОСОБА_8 звільнено від призначеного йому покарання.
Ухвалено запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді особистого зобов`язання після вступу вироку в законну силу скасувати, стягнути з нього в користь держави 3 194 грн. судових витрат.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 залишено без розгляду.
Питання щодо речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.
В зміненій апеляції потерпілий. не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, порушує питання про зміну вироку внаслідок його м`якості. Вказує, що ОСОБА_8 скоїв тяжке кримінальне правопорушення, не відшкодував завданих правопорушенням збитків та не попросив вибачення за скоєне. Просить призначити обвинуваченому покарання без застосування ст. 75 КК України.
В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_8 вказує на її безпідставність та необґрунтованість. Крім того, наголошує на незаконності вироку суду, просить його виправдати.
Заслухавши доповідь судді, виступ потерпілого та його представника на підтримання апеляції, промову прокурора, який вважав вирок суду законним та обгрунтованим, пояснення обвинуваченого та його захисника про безпідставність апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляція підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, і його кваліфікація за статтею кримінального закону в апеляції не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.
Юридична кваліфікація діяння ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, є правильною.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд врахував тяжкість вчиненого злочину, дані, що характеризують його особу: по місцю проживання характеризується позитивно, вину у вчиненому визнав, розкаявся, є похилого віку, не судимий; обставину, що пом`якшує покарання: щиросердечне каяття; та відсутність обставин, що обтяжують покарання. При цьому суд додержався вимог ст. ст. 65, 75 КК України призначив йому справедливе, необхідне для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів покарання.
Крім того, суд, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 74 КК України, вірно звільнив ОСОБА_8 від призначеного вироком суду покарання на підставі п. „г ст. 1 Закону України „Про амністію у 2014 році, оскільки такий є особою пенсійного віку та скоїв злочин з необережності, який не є особливо тяжким.
Що стосується цивільного позову, то такий згідно з вимогами ч. 1 ст. 326 КПК України залишається без розгляду якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, крім випадків, встановлених ст. 326 КПК України.
Як вбачається з журналу судового засідання від 04.11.2014 року потерпілий ОСОБА_6 був присутнім в судовому засіданні.
Крім того, згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Статтею 207 ЦПК України передбачено виключні випадки, коли суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду. Судом першої інстанції таких випадків не встановлено, у вироку не наведено.
Як вбачається з матеріалів провадження, жодних підстав, передбачених вимогами КПК України та ЦПК України для залишення цивільного позову потерпілого без розгляду і суду не було.
У порушення норм кримінального процесуального та цивільного процесуального законів, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України, не вирішив цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , а залишив його без розгляду, тобто, прийняв рішення в супереч нормам законодавства.
Таким чином, доводи апеляційної скарги потерпілого, в частині неправильного розв`язання судом першої інстанції цивільного позову є обґрунтованим, а допущені судом порушення вимог кримінально-процесуального закону істотними, що зумовлюють необхідність скасування вироку в цій частині та направлення провадження до суду першої інстанції на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.
З огляду на те, що на думку колегії суддів вина ОСОБА_8 повністю доведена, а вирок ним в апеляційному порядку не оскаржувався, його вимоги, вказані в запереченні на апеляційну скаргу, щодо закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, з урахуванням вимог, передбачених ст. 404 КПК України, апеляційний суд спростовувати не вважає за потрібним.
Інших порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 408, 412 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.11.2014 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України в частині розв`язання цивільного позову скасувати, а матеріали провадження направити на новий судовий розгляд до того ж суду в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: