Справа № 333/6412/13-к
Провадження № 1-кп/333/512/13
В И Р О К

Іменем України

25 грудня 2013 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

головуючого судді
Дмитрієвої М.М.

при секретарі
Мовчан Д.В.,

за участю прокурорів
Кравця С.Ю.,

Савченка О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду м. Запоріжжя,
об'єднане кримінальне провадження №
0002324, № 0002915, № 0002353, №
0001950 відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Запоріжжя, громадянина України,
українця, освіта – середня,
неодруженого, не працюючого,
пенсіонера, проживаючого та
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше судимого:

- 03.12.2012 року Комунарським районним
судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309,
ч. 1 ст. 70 КК України засуджений до 4
років позбавлення волі, був звільнений
від покарання з випробувальним
терміном на 2 роки;

- 04.02.2013 року Комунарським районним
судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185,
ч. 4 ст. 70 КК України, засуджений до 4
років позбавлення волі, звільнений від
відбування покарання з випробувальним
терміном на 2 роки;

за обвинуваченням у скоєнні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст.
185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено,
що ОСОБА_2, будучи раніше судимим, за
вчинення корисливих злочинів,
судимість за які у встановленому
законом порядку не знята та не погашена
на шлях виправлення та перевиховання
не став, і знову вчинив аналогічні
злочини за наступних обставинах.

14.10.2012 року, приблизно о 10 годині 00
хвилин, ОСОБА_2, маючи намір на таємне
викрадення чужого майна, діючи
повторно з корисливих мотивів,
знаходячись на зупинці громадського
транспорту « ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою:
АДРЕСА_2, де шляхом відмикання замку за
допомогою булавки, який знаходився на
металевій решітці віконця кіоску,
відкрив вікно. Після чого таємно проник
до вказаного кіоску, звідки таємно
викрав майно, яке належить ОСОБА_3, а
саме:

- мобільний телефон «Айфон» на 2
сім-карти в корпусі білого кольору,
вартістю 400 грн.;

- мобільний телефон «LG», в корпусі
чорного кольору, вартістю 300 грн.;

- мобільний телефон «Нокіа» х-10 в
корпусі червоного кольору на дві
сім-карти, вартістю 700 грн.;

- мобільний телефон «Нокіа» 3310,
темно-синього кольору, вартістю 150 грн.;

- мобільний телефон «Моторола» С-380, в
корпусі чорного кольору, вартістю 200
грн.;

- мобільний телефон «Сонни-Ериксон» 510,
в корпусі чорного кольору, вартістю 500
грн.;

- мобільний телефон «Самсунг», в
корпусі чорного кольору зі стальною
кришкою, вартістю 600 грн.;

- мобільний телефон «Нокіа» 5510, в
резиновому корпусі чорного кольору,
вартістю 200 грн.;

- мобільний телефон «Нокіа» 5300, в
корпусі чорного кольору, вартістю 450
грн.;

- електронні ваги в металевому корпусі,
вартістю 250 грн.;

- авто магнітолу «Кенвуд», в корпусі
чорного кольору, вартістю 650 грн.;

- цифровий фотоапарат «Cenon» PC 60, в
корпусі чорного кольору, вартістю 7000
грн.;

- цифровий фотоапарат «Cenon», в корпусі
синього кольору, вартістю 1000 грн.;

- грошові кошти в розмірі 900 грн., які
знаходились в кіоску.

Своїми злочинними діями ОСОБА_2 завдав
потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду
на загальну суму 14000 гривень.

29 травня 2013 року, приблизно о 02 годині,
ОСОБА_2, знаходячись біля центру КУ
«Запорізький обласний центр по
профілактиці боротьби зі СНІДом», який
розташований за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Сталеварів, буд. № 28, діючи умисно
повторно, з корисливих мотивів, маючи
умисел на таємне викрадення чужого
майна скориставшись тим, що його дій
ніхто не бачить, шляхом розпилювання
металевої решітки вікна пилкою, яка
знаходилась при ньому, розташованого
на першому поверсі, та зламу спиляних
прутів, руками відкривши не заперте
вікно, проник до приміщення кабінету
«Епідеміолога», де намагався викрасти
робочу станцію «VDMAIS № 10480164», вартістю
3883 гривні, при цьому вказану станцію
відключив від електричного живлення та
розукомплектував, однак свій злочинний
намір довести до кінця не зміг з причин
незалежних від його волі, оскільки був
затриманий охоронником та
працівниками міліції на місці скоєння
злочину.

16.06.2013 року, приблизно о 03 годині 20
хвилин, ОСОБА_2, маючи намір на
заволодіння чужим майном, знаходячись
біля будинку № 26-а, по вул. Олімпійська
у м. Запоріжжя, діючи повторно з
корисливих мотивів, шляхом спилювання
пилкою по залізу, петель воріт таємно
проник до гаражу НОМЕР_1, який
розташований біля будинку № 26-а, по вул.
Олімпійська у м. Запоріжжя, та
намагався таємно викрасти
зварювальний апарат «VERDER», який
належить ОСОБА_4. Протиправні дії
ОСОБА_2 були припинені працівниками
міліції, а саме нарядом патрульної
постової служби Комунарського району.

05.08.2013 року, у нічний час, ОСОБА_2, маючи
намір на таємне викрадення чужого
майна, діючи повторно з корисливих
мотивів, знаходячись біля Комунальна
Установа «Міська лікарня № 7»
Запорізької міської ради, за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Луначарського, буд. 9,
шляхом відгинання металевої решітки та
розбиття віконного скла, проник до
кабінету № 57 зазначеної лікарні,
звідки таємно викрав системний блок
«Асус ТА 881» та монітор «LGL 1954»,
загальною вартістю на 1718 гривень.

Своїми злочинними діями ОСОБА_2 завдав
КУ «Міська лікарня № 7» Запорізької
міської ради матеріальні збитки на
загальну суму 1718 гривень.

Під час судового розгляду
обвинувачений ОСОБА_2 визнав себе
винним у повному обсязі у скоєнні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст.
185 КК України, та пояснив, що йому
зрозуміло обвинувачення, права,
передбачені КПК України, він
погоджується із обставинами,
встановленими під час досудового
розслідування, із зібраними у
кримінальному провадженні доказами, як
достовірними і допустимими, знає про
міру та вид покарання, передбаченими КК
України за вказані злочини і його заява
про винуватість не є результатом
якихось погроз або обіцянок. Крім того,
суду пояснив, що дійсно відімкнув замок
за кіоску, відкрив вікно. Після чого
таємно проник до вказаного кіоску,
звідки таємно викрав майно, а саме
декілька мобільних телефонів,
фотоапарати тощо. Викрадене майно він
продав на ринку Анголенко, а грошові
кошти витратив на особисті потреби.
Також обвинувачений пояснив суду, що у
зв'язку з тим, що пройшов великий
проміжок часу, він всього майна, яке
було ним викрадене, не пам'ятає. Крім
того, знаходячись біля центру КУ
«Запорізький обласний центр по
профілактиці боротьби зі СНІДом», він
розпилив металевої решітки вікна
пилкою, яка знаходилась при ньому,
розташованого на першому поверсі, та
зламав спиляні прути руками, відкривши
не заперте вікно, проник до приміщення,
де намагався викрасти робочу станцію,
однак був затриманий охоронником та
працівниками міліції на місці скоєння
злочину. Також він проник до гаражу,
який розташований біля будинку № 26-а,
по вул. Олімпійська у м. Запоріжжя, та
намагався таємно викрасти
зварювальний апарат проте знову був
затриманий працівниками міліції. Щодо
епізоду стосовно КУ «Міська клінічна
лікарня № 7» пояснив суду наступне. Він
відігнув металеву решітку, розбив
віконне скло, проник до кабінету
зазначеної лікарні, звідки таємно
викрав системний блок.

Потерпілі Управління з питань охорони
здоров'я Запорізької міської ради,
Комунальна установа «Міська лікарня №
7», в судове засідання не з'явилися, про
час та місце слухання справи були
повідомлені належним чином, надали
суду заяву про розгляд справи за їх
відсутності, цивільний позов
підтримують повністю, на суворому
покаранні не наполягають.

Потерпілий ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, про час та місце слухання
справи був повідомлений своєчасно та
належним чином, надав суду заяву про
слухання справи за його відсутності,
претензій матеріального та морального
характеру до обвинуваченого не має.

Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, про час та місце слухання
справи був повідомлений своєчасно та
належним чином, жодних заяв та
клопотань на адресу суду не надходило.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші
учасники провадження не оспорюють всі
фактичні обставини справи і судом
встановлено, що вони правильно
розуміють зміст цих обставин, відсутні
будь-які сумніви у добровільності та
істинності їх позиції, суд, роз'яснивши
учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349
КПК України, що у такому випадку вони
будуть позбавлені права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку,
провів судове слідство у справі щодо
всіх фактичних обставин із
застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351
КПК України, визнавши недоцільним
дослідження в цій частині інших
доказів по справі, окрім допиту
обвинуваченого та вивченням
матеріалів цивільного позову.

Проти такого порядку дослідження
доказів не заперечують учасники
судового провадження.

При цьому розгляд провадження
провадився відносно обвинуваченого в
межах пред'явленого йому
обвинувачення.

При встановлених обставинах, суд
вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_2
повністю доведена і його дії
кваліфікує:

- за епізодами від 29.05.2013 року та 16.06.2013
року за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України -
замах на таємне викрадення чужого
майна (крадіжка), поєднане з
проникненням в інше приміщення, якщо
особа з причин, що не лежали від її волі,
не вчинила усіх дій, які вважала
необхідними для доведення злочину до
кінця;

- за епізодами від 14.10.2012 року та 05.08.2013
року за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне
викрадення чужого майна (крадіжка),
поєднана з проникненням в інше
приміщення, вчинена повторно.

При визначенні ОСОБА_2 покарання, суд
керується вимогами ст. 65 КК України,
роз'ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
24 жовтня 2003 року «Про практику
призначення судами кримінального
покарання», враховує характер і
ступінь тяжкості скоєного злочину,
який відповідно до ст. 12 КК України, є
тяжким злочином, обставини справи,
особу обвинуваченого, який повністю
визнав провину і розкаявся в скоєному,
не працює, раніше судимий, у тому числі
за вчинення корисливих злочинів,
судимість за які не знята і не погашена
у встановленому законом порядку,
більшість вказаних кримінальних
правопорушень скоїв в період
іспитового строку, встановленого
вироком Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 04.02.2013 року, позитивно
характеризується за місцем проживання,
на обліку у лікаря психіатра та у
лікаря нарколога не перебуває, його
стан здоров'я, ряд хронічних
захворювань, похилий вік. Крім того,
обвинувачений за час досудового
слідства та розгляду справи у суді
свідомо і неухильно дотримувався
загальноприйнятих норм і правил
поведінки, встановлених у суспільстві,
пануючих моральних принципів.

Обставиною, що пом'якшує покарання
ОСОБА_2, згідно ст. 66 КК України, суд
визнає, що обвинувачений визнав свою
вину, щиро розкаявся у вчиненому.
Обставиною, що обтяжує покарання,
згідно ст. 67 КК України, є рецидив
злочину.

Приймаючи до уваги минулі судимості
ОСОБА_2, суд вважає за необхідне
призначити йому покарання окремо за
епізодом від 14.10.2012 року за ч. 4 ст. 70 КК
України.

Також, оскільки обвинувачений ОСОБА_2
вчинив декілька злочинів (епізоди від
29.05.2013 року, 16.06.2013 року, 05.08.2013 року), за
жоден з яких він не притягався раніше
до кримінальної відповідальності,
покарання має бути призначено на
підставі ч. 1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів.,

Крім того, враховуючи, що обвинувачений
ОСОБА_2 вчинив злочини за епізодами від
29.05.2013 року, 16.06.2013 року, 05.08.2013 року після
постановлення відносно нього
попереднього вироку, винесеного
Комунарським районним судом м.
Запоріжжя від 04.02.2013 року, але до
повного відбуття покарання, остаточне
покарання за новим вироком має бути
призначено на підставі ч. 1 ст. 71 КК
України за сукупністю вироків шляхом
часткового приєднання невідбутого
покарання за вказаним вироком.

Враховуючи дані про особу
обвинуваченого ОСОБА_2, який стійко
орієнтований на антисуспільний спосіб
життя та схильність до скоєння
корисливих злочинів, обставини
кримінального провадження, суд вважає,
що виправлення та перевиховання
обвинуваченого можливо лише в умовах
ізоляції його від суспільства - в
місцях позбавлення волі.

Призначення такого покарання буде
відповідати принципу необхідності і
достатності для виправлення
обвинуваченого (підсудного), випливає з
дотримання судом принципів «рівних
можливостей» та «справедливого
судового розгляду», встановлених ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основних свобод 1950 року.

По справі заявлено цивільний позов
Комунальною установою «Міська лікарня
№ 7» про стягнення з обвинуваченого
ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі
1718,00 гривень. Обґрунтованість
заподіяної матеріальної шкоди
підтверджена наявними в справі
доказами, обвинувачений позов визнав
повністю. Оскільки даний позов
випливає з обвинувачення, суд вважає за
необхідне його задовольнити в повному
обсязі.

Долю речових доказів вирішити на
підставі ст. 100 КПК України

Судові витрати за проведення
трасологічної експертизи № 334 від
23.08.2013 року в розмірі 391 гривня 20
копійок, трасологічної експертизи № 194
від 29.10.2012 року в розмірі 1528 гривень 80
копійок та судово-товарознавчої
експертизи № 767 від 26.07.2013 року в
розмірі 146 гривень 70 копійок, на
підставі ч. 2 ст. 122 КПК України,
відповідно до якої залучення стороною
обвинувачення експертів
спеціалізованих державних установ
здійснюється за рахунок коштів, які
цільовим призначенням виділяються
експертним установам з Державного
бюджету України, віднести на рахунок
держави.

Арешт на майно не накладався.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 349, 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України,
суд, -

З А С У Д
И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст.
185 КК України, та призначити йому
покарання:

- за епізодом від 14.10.2012 року за ч. 3 ст. 185
КК України - у вигляді 3 (трьох) років 1
(одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом
часткового складання призначеного
покарання за даним вироком та
покарання, призначеного за вироком
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 04.02.2013 року, визначити
покарання ОСОБА_2 у вигляді 3 (трьох)
років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

- за епізодами від 29.05.2013 року та 16.06.2013
року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України - у
вигляді 3 (трьох) років позбавлення
волі;

- за епізодом від 05.08.2013 року за ч. 3 ст. 185
КК України - у вигляді 3 (трьох) років 6
(шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів, шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим,
визначити покарання ОСОБА_2 у виді
позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6
(шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за
сукупністю вироків, до призначеного
покарання по новому вироку, частково
приєднати невідбуту частину покарання
за попереднім вироком Комунарського
районного суду міста Запоріжжя від
04.02.2013 року і остаточне покарання
ОСОБА_2 визначити у виді 4 (чотирьох)
років 1 (одного) місяця позбавлення
волі.

До набрання вироку законної сили
ОСОБА_2 залишити запобіжний захід -
тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2
рахувати з моменту його фактичного
затримання - з 18 год. 20 хв. 26 вересня 2013
року.

Цивільний позов Комунальної установи
«Міська лікарня № 7» про стягнення з
обвинуваченого ОСОБА_2 матеріальної
шкоди у розмірі 1718 (одна тисяча сімсот
вісімнадцять) гривень - задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Комунальної установи «Міська лікарня
№ 7» матеріальну шкоду в розмірі 1718
(одна тисяча сімсот вісімнадцять)
гривень.

Матеріали кримінальних проваджень №
0002324, № 0002915, № 0002353, №
0001950 залишити при обвинувальних
актах з подальшим зберіганням зі
справою № 333/6412/13-к

Судові витрати за проведення
трасологічних та судово-товарознавчих
експертиз - віднести на рахунок
держави.

Речові докази:

- 2 перчатки, гвоздодер, ножовка по
металу, 2 фрагменти обломку ножовки, які
знаходяться на зберіганні в кімнаті
зберігання речових доказів
Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в
Запорізькій області - знищити;

- мобільний телефон «Нокіа» 3310 в
копусі темно-синього кольору, IMEI
НОМЕР_2, який знаходиться на зберіганні
в кімнаті зберігання речових доказів
Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в
Запорізькій області - повернути
потерпілому ОСОБА_3 за належністю;

- жорсткий диск «Western Digital» в
пластмасовому корпусі чорного кольору
з металевою кришкою сріблястого
кольору, об'ємом пам'яті на 160Гбай,
переданий на відповідальне зберігання
головному лікарю КУ «Міська лікарня №
7» - повернути КУ «Міська лікарня № 7» за
належністю;

- сумка коричневого кольору,
рушник сірого кольору, ложку столову,
куртку спортивну «Адідас», зарядний
прилад на мобільний телефон «Самсунг»,
рушник коричневого кольору, штани
спортивні з надписом «Адідас» кофту
чорного кольору, спортивна, передані на
зберігання ОСОБА_2 - залишити ОСОБА_2 за
належністю;

- металевий предмет, прут, на якому
кожен з кінців загнутий, предмет
виконаний з металевого прута та
рукоятки «Отвертка», предмет виконаний
з металевого прута та рукоятки чорного
кольору «Отвертка», 2 фрагменти
металевого полотна «ножовчатого», які
знаходяться на зберіганні в кімнаті
зберігання речових доказів
Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС
України в Запорізькій області -
знищити.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору. Учасники судового
провадження мають право отримати в
суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Запорізької області
через Комунарський районний суду м.
Запоріжжя шляхом подачі апеляції
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
М.М. Дмитрієва