Справа №11-548, 2008 року
Головуючий в 1-й інстанції Герасимчук Н.П. Категорія ст. 186 ч.3КК України
Доповідач Ващенко С.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

10 вересня 2008 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

головуючого - судді
Кульбаби В.М.,

суддів Ващенка С.Є., Бойко
Л.В.,

при секретарі Інжиєвській Ю.А.,

з участю прокурора
Драча І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницький кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Білогірського районного суду
від 4 липня 2008 року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з
середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3
ст.186 КК України та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

Запобіжний захід залишено
попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання
постановлено обчислювати з 4 квітня 2008 року.

Доля
речових доказів вирішена у відповідності до вимог
закону.

За вироком
суду ОСОБА_1 засуджено за те, що він 4 квітня 2008 року біля 3 години разом з
невстановленими слідством особами, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,
з метою вчинення крадіжки, шляхом зняття віконної рами проникли в житловий
будинок жительки села Сушівці Білогірського району Хмельницької області
ОСОБА_2, де, застосувавши до неї фізичне насильство, яке не було небезпечне для
життя та здоров'я, відкрито викрали 71 гривню, чоловічу шкіряну зимову куртку
вартістю 300 грн. та магнітофон вартістю 100 грн. Всього викрали майна на суму
471 грн.

За змістом апеляції засуджений
просить в ній вирок змінити, пом'якшивши йому покарання. В обґрунтування своїх
вимог посилається на порушення кримінально-процесуального законодавства,
невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам
справи та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та його особі.
Стверджує, що злочин, у якому кається, він вчинив сам, фізичного насильства до
потерпілої не застосовував, магнітофона не викрадав. Вказує, що свої перші
показання на досудовому слідстві він давав під фізичним тиском працівників
міліції. Зазначає, що призначаючи покарання суд не врахував, що він виріс без
матері, виховувався у тітки, оскільки батько зловживав спиртними напоями, а
також, що на його утриманні є неповнолітня дитина.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення засудженого, який підтримав апеляцію, посилаючись на зазначені в ній
доводи, міркування прокурора про законність та обґрунтованість вироку, вивчивши
матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини
засудженого ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.186 КК України за
вказаних у вироку обставин відповідають фактичним обставинам справи та
ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах.

Так, відповідно до послідовних показань
потерпілої ОСОБА_2, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні, біля
3 години 4 квітня 2008 року до неї в будинок через вікно проникли троє осіб,
один з яких, коли вона включила світло, вибіг на вулицю, інший вдарив її в
обличчя, від чого вона впала, накинув їй на обличчя куртку, наказав не
ворушитися і не кричати, інакше вб'є, наступив їй ногою на груди і вимагав
сказати де гроші, які приготувала на похорон, а потім зв'язав їй мотузкою руки.
Під час пошуку грошей один з нападників стояв біля неї, а двоє інших за
допомогою ліхтарика шукали в хаті гроші, при цьому скинули з ліжка на підлогу
її сліпу матір, якій сто років і яка вже не ходить, та порозкидали все в
будинку. В ході нападу злочинці заволоділи 71 гривнею, курткою її внука та магнітофоном.

В судовому засіданні потерпіла
також пояснила, що по голосу впізнала ОСОБА_1 як одного з нападників, а також,
що злочинці залишили будинок, коли на вулиці завівся автомобіль, що знаходився
неподалік.

Викрадення куртки та
аудіомагнітофона підтвердив і свідок
ОСОБА_3, показання якого були досліджені в судовому засіданні.

Про те, що ОСОБА_1 брав участь у
нападі на ОСОБА_2 з проникненням у її будинок, також свідчить висновок
дактилоскопічної експертизи, відповідно до якого вилучений при огляді місця
події слід пальця руки, який був виявлений на внутрішній стороні віконної
лутки, залишений вказівним пальцем правої руки засудженого.

Заподіяння ОСОБА_2 легких тілесних
ушкоджень та можливість їх виникнення за вказаних обставин підтверджується даними
висновку судово-медичної експертизи, а факт пошуку грошей доводиться і
відображеним у протоколі огляду місця події безладом у будинку потерпілої.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
показання яких на досудовому слідстві та в суді також є послідовними, підтвердили,
що, знаходячись неподалік будинку потерпілої в автомобілі ОСОБА_4, останній
біля 3-ї години в черговий раз завів машину, щоб прогріти, і включив фари, а
також пояснили, що згодом після цього побачили, що до них наближаються двоє
чоловіків, які посвітили ліхтариком на лобове скло автомобіля.

У своїх показаннях на досудовому
слідстві ОСОБА_1 зізнавався у вчиненні нападу з іншими особами і розповідав як
вони проникали в будинок ОСОБА_2 через вікно, вийнявши з нього скло; як там
нанесли потерпілій удар в обличчя, зв'язали їй руки та накинули на неї куртку,
щоб не кричала; що під час пошуку грошей в будинку ОСОБА_2 світили розміщеним у
газовій запальничці ліхтариком; що йдучи з її будинку він світив цим ліхтариком
на лобове скло автомобіля, щоб їх не можна було впізнати; що вранці викрадені
куртку та магнітофон він викинув у річку, щоб по них його не знайшли працівники
міліції. А 4 квітня 2008 року під час допиту в якості підозрюваного ОСОБА_1
також вказував, що його співучасник в ході нападу наступив на потерпілу
коліном.

Газову запальничку з вмонтованим у
неї ліхтариком ОСОБА_1 добровільно видав працівникам міліції, що стверджується
даними відповідного протоколу, який був досліджений судом.

Оскільки зазначені показання
ОСОБА_1 на досудовому слідстві про вчинення нападу групою осіб, застосування до
ОСОБА_2 насильства та заволодіння її майном, у тому числі і магнітофоном,
співпадають з показаннями потерпілої, свідків та з даними протоколів інших
слідчих дій і висновків експертиз, суд мотивуючи свої висновки обґрунтовано
послався на його показання на досудовому слідстві щодо обставин проникнення в
будинок, перебування в ньому та залишення місця злочину і не взяв до уваги його
показання, у яких він стверджував, що злочин вчинив сам.

Твердження ОСОБА_1, що на досудовому
слідстві працівники міліції застосовували до нього незаконні методи слідства
нічим не підтверджені. Як в ході досудового слідства, так і під час судового
розгляду справи він про це не заявляв, дій посадових осіб органів дізнання чи
досудового слідства не оскаржував. До того ж, як видно з його показань на
досудовому слідстві, він неодноразово міняв свої показання: спочатку вказував,
що скоїв напад за попередньою змовою з однією особою, потім називав інших
співучасників, а на останніх стадіях досудового слідства почав стверджувати, що
вчинив злочин сам, при цьому міняв показання щодо предмета, за допомогою якого
виймали скло з вікна. А така зміна показань свідчить про те, що він давав їх в
умовах, які виключали будь-який тиск на нього.

Посилання засудженого на те, що
потерпіла в суді говорила , що знайшла магнітофон, суперечить записам у
протоколі судового засідання, у якому таких відомостей не відображено, а
зауважень щодо неправильності чи неповноти протоколу від учасників розгляду
справи не надходило.

Те, що ОСОБА_1 під час вчинення
злочину знаходився у стані сп'яніння, підтверджується як показаннями самого
засудженого, так і показаннями допитаних у якості свідків його батька ОСОБА_6
та дядька ОСОБА_7Відповідно до їх показань, які були досліджені в судовому
засіданні, вони разом протягом дня та увечері 03.04.2008 року пили горілку.

За таких обставин колегія суддів
вважає доводи апелянта безпідставними, а визначену судом кваліфікацію дій
ОСОБА_1 за ч.3 ст.186 КК України вірною і такою, що відповідає межам
пред'явленого йому обвинувачення.

При призначенні покарання суд
правильно врахував, крім тяжкості злочину, такі обтяжуючі обставини як вчинення
злочину у стані алкогольного сп'яніння та щодо осіб похилого віку і за
відсутності пом'якшуючих обставин обґрунтовано обрав йому покарання у виді
шести років позбавлення волі.

Враховуючи конкретні обставини
справи, колегія суддів вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім
для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Непослідовність показань ОСОБА_1 та
невизнання ним своєї вини, що стверджується даними протоколів його допиту на
досудовому слідстві та протоколу судового засідання, не дають підстав вважати,
що він щиро кається у вчиненому, і врахувати цю обставину як пом'якшуючу.

Ті обставини, що ОСОБА_1 з 12 років
ріс без матері, виховувався тіткою та має неповнолітню дитину також не можуть
бути визнані пом'якшуючими, оскільки він є повнолітньою особою, яка вже мала
сім'ю, але за його ж показаннями на досудовому слідстві шлюб був розірваний,
його колишня дружина з їх дитиною на теперішній час знаходиться на заробітках,
а сам він не працює.

У зв'язку з цим та враховуючи, що в
суді першої інстанції не було відомостей про надання ОСОБА_1 матеріальної
допомоги колишній дружині на утримання дитини, суд обґрунтовано не врахував
цієї обставини як пом'якшуючу при призначенні покарання.

Надана засудженим апеляційному суду
заява від імені ОСОБА_8, у якій він позитивно характеризується і зазначено, що
він підтримує її з дітьми матеріально, не може бути взята до уваги, оскільки
підпис заявниці належним чином не завірений. Крім того, викладені у заяві
відомості викликають сумнів у їх достовірності, оскільки після розлучення
колишня дружина засудженого поїхала з дітьми на заробітки і наміру відновити з
ним шлюб не виказує, сам він ніде не працює, а відомості про його доходи у
справі відсутні.

З огляду на викладене, колегія
суддів підстав для зміни вироку з пом'якшенням засудженому покарання не вбачає.

Керуючись ст. 365, 366 КПК України,
колегія суддів, -

у х в а
л и л а:

Вирок Білогірського районного суду від 4 липня 2008 року щодо ОСОБА_1
залишити без зміни, а апеляцію засудженого - без задоволення.

Головуючий /підпис/

Судді/підписи/

Копія вірна:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької
області С.Є.Ващенко