Справа
№1П-16/07р. ПОСТАНОВА
12.06.2007 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у складі
головуючого судді Овсюхно М.Є.
при секретарі Радченко
з участю прокурора Зінченко
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Борисполі кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, одруженого, освіта вища,
працюючого ТОВ «БК» «Спеценергобуд», директор, проживаючого АДРЕСА_1, раніше не
судимого, у вчинені злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК,
належить ОСОБА_2, рухався по автодорозі «Проців -Гора», в напрямок с. Гора, Бориспільського
району. Під час руху по вказаній дорозі, поблизу с. Ревне, водій ОСОБА_1, не
обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку оскільки дорожнє
покриття було в деяких місцях засніжене, не впорався з керуванням автомобіля,
та допустив виїзд автомобіля на ліве узбіччя відносно свого напрямку руху де
зіткнувся з деревом.
Внаслідок даного ДТП
згідно висновку експерта № 104 «д» від 26.04.2007 року пасажир автомобіля
уламкового перелому середньої третини правої ключиці зі зміщенням уламків. За
своїм характером виявлені тілесні ушкодження тягнуть розлад здоров'я на строк
понад 21 день і за цією ознакою відносяться до тілесних ушкоджень середньої
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті
порушення водієм ОСОБА_1, вимог Правил дорожнього руху, а саме: - п. 2.3 «б»
ПДР, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний,
бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою; - п. 12.1 ПДР, згідно якого під
час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен
урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і
стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та
безпечно керувати ним.
-п. 12.3 ПДР, згідно якого у разі виникнення небезпеки
для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен
негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного
засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди. Порушення
водієм ОСОБА_1, вказаних пунктів Правил дорожнього руху знаходиться в прямому
причшпюму зв'язку з спричиненням потерпілому ОСОБА_3, тілесних ушкоджень
середнього ступеню тяжкості. ОСОБА_1, свою вину в скоєному визнав повністю і
суду показав, що 26.12.2006 року близько 23 години, він перебував в м. Києві,
по своїх робочих справах, де йому на мобільний телефон зателефонував його
знайомий ОСОБА_4. ОСОБА_4 та попросив забрати його з с Проців,
Бориспільського району, щоб відвезти в м. Київ. Він погодився та сказав йому,
що коли звільниться то приїде за ним. Приїхавши в с Проців,
Бориспільського району, в його автомобіль на заднє пасажирське сидіння сіли
ОСОБА_4 ОСОБА_4 та його колега по роботі на ім'я ОСОБА_3. Тоді ОСОБА_4 сказав
що треба виїхати на дорогу, що веде на автомагістраль «Бориспіль -Київ », для
того щоб завести ОСОБА_3 додому. В с
Проців він заїхав зі сторони станції метро «Осокорки » м. Києва, тому
дороги через с Ревне
він не знав та раніше там ніколи не їздив. Виїхавши на дорогу, що веде в
напрямок автодороги (дорогу йому вказував ОСОБА_4) він почав рухатись в
напрямок автомагістралі «Київ - Бориспіль». В той день він спиртних напоїв,
наркотичних речовин або інших медичних препаратів, що знижують реакцію водія не
вживав, від керування автомобілем його ніхто не відволікав, швидкість
автомобіля становила приблизно 50 км./год. Проїжджаючи біля с Ревне, дорожнє
покриття було частково засніжене та йшов сніг, на автомобілі було ввімкнено
дальнє світло фар, зустрічного та попутного транспорту не було, в той час з
правого узбіччя на проїзну частину дороги вибігла собака. Побачивши собаку, він
прийняв трохи вліво, що призвело до заносу автомобіля, автомобіль занесло та
декілька разів перекрутило на дорозі, автомобіль виїхав на ліве узбіччя відносно
його напрямку руху, та лівою боковою частиною зіткнувся з деревом. Після чого
вони повиходили з автомобіля, ОСОБА_3 сказав що у нього сильно болить
дорозі де відбулось ДТП . мобільний
зв'язок не працював,
вони намагались зупинити
автомобілі, але проїхало декілька автомобілів та ніхто не зупинився. Тоді
вони виштовхали автомобіль з кювета, та на ньому поїхали в м. Київ, для того щоб
відвести ОСОБА_3 до лікарні.
Крім визнання вини самим ОСОБА_1, його вина в
інкримінованому йому злочині повністю доводиться зібраними в справі доказами, а
показами потерпілого ОСОБА_3, який суду показав, що
26.12.2006 року, він разом зі своїм начальником приїхали в с Проців,
Бориспільського р-ну, де вони працювали. Закінчивши роботу, його начальник
ОСОБА_4, зателефонував своєму знайомому, та попросив його, щоб той
відвіз їх до м. Києва. Приблизно о 3 годині ночі 27.12.2006 року, вони виїхали
на автомобілі марки «Нива», з с
Проців, Бориспільського р-ну та рухались в м. Київ, додому. За кермом вказаного
автомобіля, був незнайомий йому чоловік, якого знав його начальник ОСОБА_4, він та
ОСОБА_4, були на задньому пасажирському сидінні. Коли вони виїхали
Бориспільського р-ну, то було темно, на автомобілі були ввімкнені фари, на
вулиці йшов сніг, дорожнє покриття було в деяких місцях присипано снігом. Через
декілька хвилин як вони почали їхати він заснув, та прийшов в свідомість в
лікарні. Він декілька разів приходив в свідомість коли їхали в кареті швидкої
допомоги, але він знаходився в шоковому стані. Потім йому стало відомо, що коли
вони проїжджали біля с Ревне
Бориспільського р-ну, то автомобіль на якому вони їхали знесло, та та з'їхав в
кювет, де зіткнувся з деревом - а.с. 15-16.
висновком судово-медичного експерта № 104 «д» від 26.04.2007р.,
отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому середньої
третини правої ключиці зі зміщенням уламків. За своїм характером виявлені
тілесні ушкодження тягнуть розлад здоров'я на строк понад 21 день і за цією
ознакою відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості - а.с. 30-31.
Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_1, в інкремінованому
йому злочині доводиться іншими зібраними в справі доказами, а саме показами свідка
ОСОБА_4 - а.с. 20-21.
Оцінюючи докази по справі суд находить, що вина ОСОБА_1,
в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України доведена, а його дії
кваліфіковано за цією статтею вірно.
Слідчий Бориспільського МРВ ГУ МВС України в
Київській області звернувся до суду з постановою про звільнення від
кримінальної відповідальності ОСОБА_1 у зв'язку з примиренням сторін.
В судовому
засіданні прокурор подання слідчого підтримав.
ОСОБА_1, з постановою слідчого
Потерпілий з постановою також погодився при цьому
відмітив, що дійсно з обвинуваченим вони помирились, а тому просить справу
провадженням в суді закрити.
Суд вислухавши прокурора, інших учасників судового
розгляду, прийшов до висновку, що постанова слідчого обгрунтована, а тому
справу доцільно провадженням закрити, так як обвинувачений по місцю проживання
та роботи характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності
не притягувався, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та з
потерпілим примирились.
На підставі ст. 46 КК України,
керуючись, ст.ст. 6 ч.1 п.6, 7-1 ч.1 п.2, 8 КПК України, суд -
Провадження у справі по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст. 286 ч.1 КК закрити та звільнити його від кримінальної
відповідальності у зв'язку з примиренням з
потерпілим. Запобіжний захід - підписку про невиїзд скасувати.