ЄУН 331/9521/14-к
Провадження № 1-кп/331/56/15
2015 рік
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2015 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, учня 1 курсу Запорізького професійного ліцею сервісу, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 03.09.2014 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік,

у вчиненні діяння, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

Встановив:

19.11.2014 року о 17 годині 38 хвилин неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні магазину «Одяг», розташованого по вулиці Артема, 31 в місті Запоріжжі, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав куртку чоловічу «Columbia» вартістю 240 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що він з товаришем поїхав до магазину, щоб купити речі. У зв`язку з тим, що у нього було важке матеріальне становище, він вирішив зекономити, взяв у магазині куртку, надів її на себе, поверх неї надів свою куртку, та пішов з магазину.
Враховуючи, що учасники судового процесу не заперечували, суд, відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, у тому числі і обвинуваченим ОСОБА_6 .
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, скоїв злочин у віці 15 років, батько визнаний безвісті відсутнім з 2000 року, мати виїхала на заробітки влітку 2014 року і з цього часу зв`язок з нею відсутній, грошей на утримання сина не висилає, опікуном над обвинуваченим та його 5-річним братом призначена бабуся, на утриманні якої знаходиться її батько 1929 року народження, який є інвалідом 2 групи та учасником Великої вітчизняної війни. Суд вважає ці обставини у сукупності достатніми для призначення покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, у виді штрафу, а також унеможливлює призначення обвинуваченому інших видів покарань.
Обставин, обтяжуючих відповідальність обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно зі ст. 12 КК України до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив злочин у період строку випробування, вину у скоєнні злочину визнав, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, характеризується позитивно, є неповнолітнім, виховується без батьків, навчається, має самостійний дохід стипендію в розмірі 275 гривень, обставини справи: шкода відшкодована, та вважає необхідним призначити покарання нижче найнижчої межі, передбаченої санкцію ч. 2 ст. 185 КК України, у виді штрафу. Ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину та обставини, які характеризують обвинуваченого, дають суду підстави вважати, що ОСОБА_6 може бути перевихований без ізоляції від суспільства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
Засудив:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні діяння, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 600 гривень у дохід держави.
На підставі ст. 71 КК України визначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 03.09.2014 року до покарання за цим вироком у виді 3 років позбавлення волі, із самостійним виконанням покарання у виді штрафу в розмірі 600 гривень у дохід держави.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він на протязі 1 року не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне мешкання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання.
На підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочити ОСОБА_6 сплату штрафу на 6 місяців, по 100 гривень щомісячно.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без зміни домашній арешт.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1