Справа № 1/0913/148/2011
Провадження № 11/0990/101/2012
Категорія ч.1 ст. 152 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 та засудженого на вирок Рожнятівського районного суду від 08 грудня 2011 року, -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою освітою, українця, громадянина України, раніше судимого 03.12.1998 року Косівським районним судом за ч.3 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки та штрафу в розмірі 680 грн.; 29.09.1999 року Косівським районним судом за ст.ст.94, 43 КК України (в редакції 1960 року) до 13 років позбавлення волі, ст.14 КК України (в редакції 1960 року) з лікуванням від алкоголізму; 29.12.2008 року відповідно до постанови Коломийського міськрайонного суду невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі строком на 3 роки 1 місяць 19 днів, засуджено:

за ч.1 ст.152 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі;

за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі;

за ч.1 ст.390 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України приєднано не відбуту частину покарання за постановою Коломийського міськрайонного суду від 29.12.2008 року та остаточно йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою, а початок строку відбуття покарання йому рахується з 20 червня 2011 року.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп,яніння, вчинив зґвалтування, таємне викрадення чужого майна вчинене повторно, та систематичне порушення встановлених правил проживання особою, засудженою до обмеження волі за таких обставин.

10.06.2011року ОСОБА_8 , відбуваючи покарання у виді обмеження волі у Долинському виправному центрі № 118, виконував господарські роботи на одному з об,єктів МПП Таля в с. Рівня Рожнятівського району. Самовільно покинувши вказаний об,єкт, він прибув у с. Слобода Рівнянська, там придбав та вжив спиртні напої, а приблизно о 14:00 з подвір,я потерпілої ОСОБА_10 , таємно, повторно, викрав велосипед марки Україна

Перебуваючи в стані алкогольного сп,яніння, ОСОБА_8 проїжджаючи по селу на викраденому у ОСОБА_10 велосипеді, побачивши потерпілу ОСОБА_11 , яка направлялась на свій город за селом, поїхав за нею. Там ОСОБА_8 напав на ОСОБА_11 , нанісши удар ззаду, та згвалтував її.

В апеляції прокурор, не оспорюючи кваліфікацію дій засудженого ОСОБА_8 , вважає вирок суду незаконним у зв,язку з неправильним застосуванням судом вимог ст.65 КК України, тобто з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості. Покликається на те, що суд першої інстанції недостатньо врахував суспільну небезпечність вчинених злочинів, а також вчинення їх в стані алкогольного сп,яніння і безпідставно не визнав обтяжуючою покарання обставину-рецедив злочину. Просить вирок скасувати та постановити новий вирок, яким призначити засудженому покарання згідно позиції державного обвинувачення в суді першої інстанції.

Засуджений ОСОБА_8 у своїй апеляції вважає вирок Рожнятівського районного суду від 08 грудня 2011 року незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та постановити справедливий вирок, оскільки він не вчиняв вказаних злочинів.

У своїх клопотаннях, які за змістом відповідають як доповнення до апеляції, засуджений ОСОБА_8 вважає, що кримінальна справа щодо нього була сфальсифікована, а усі пояснення ним підписані під фізичним та психологічним тиском, тому просить направити справу на додаткове розслідування.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_8 пояснив, що інкриміновані йому злочини він не вчиняв, однак не заперечив, що в день скоєння злочинів він дійсно перебував у с. Слобода Рівнянська, Рожнятівського району, тобто по за межами об,єктів МПП Таля,що в с. Рівня, Рожнятівського району, де він повинен був виконувати господарські роботи. Також не заперечив, що 10.06.2011року в с. Рівня він випив велику кількість спиртного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала подану прокурором апеляцію, а також вважає вирок суду незаконним в частині неправильного застосування судом ст.71ч.1КК України та посилання суду на не передбачені ст. 67 КК обтяжуючі покарання обставини «вчинення злочину повторно», просить його скасувати та постановити новий вирок, засудженого та його захисника, які підтримали подану апеляцію і заперечили щодо апеляції прокурора, провівши судове слідство в частині призначеного засудженому покарання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи і мотиви апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого до задоволення не підлягає, а апеляція прокурора підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів за обставин, зазначених у вироку, ґрунтується на досліджених по справі доказах, а саме:

- показаннях ОСОБА_8 даних ним на досудовому слідстві в якості підозрюваного про те, що 10.06.2011року приблизно о 14год.30хв. він, перебуваючи в стані алкогольного сп,яніння, проїжджаючи по дорозі за селом Слобода Рівнянська, на попередньо викраденому велосипеді, побачивши жінку віком років 50, яка йшла одна і, в той же час у нього виникло бажання задовольнити свою статеву пристрасть, в звязку із чим він напав на неї і повалив на землю. Однак що було далі не памятає, так як був сильно пяний. Крім цього, під час обрання йому запобіжного заходу свою причетність до інкримінованих йому злочинів він визнавав.

- показаннях потерпілої ОСОБА_11 про те, що10.06.2011року коли вона направлялась на свій город за селом, на неї несподівано напав ОСОБА_8 , нанісши удар ззаду, застосувавши до неї фізичне насильство, згвалтував її. Будь-яких підстав у потерпілої оговорювати засудженого не було.

Показаннях свідків та матеріалах справи, зокрема, актом судово-медичного огляду від 30.06.2011р. про те, що у потерпілої ОСОБА_11 було виявлено легкі тілесні ушкодження, які могли утворитись при обставинах зазначених потерпілою у скарзі.

Вищезазначеним доказам суд дав правильну правову оцінку, а тому колегія суддів вважає вирок суду обєктивним та обгрунтованим і підстав для направлення справи на додаткове розслідування не знаходить.

Покликання прокурора про те, що суд безпідставно не визнав обтяжуючою покарання обставину-рецедив злочину, колегія суддів вважає, що це є право, а не обов`язок суду.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції у відповідності до ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання, а саме: вчинення злочину в стані алкогольного сп,яніння і призначив йому покарання у межах інкримінованих статей.

Підстав для скасування вироку через м`якість призначеного покарання колегія суддів не знаходить.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що при призначенні засудженому остаточного покарання, суд неправильно застосував ст.71ч.1КК України, оскільки, згідно постанови Коломийського міськрайонного суду 29.12.2008 року, невідбуту частину покарання ОСОБА_8 замінено на обмеження волі строком на 3 роки 1 місяць 19 днів і, відповідно до контрольно-строкової довідки (т.2а.с.25), станом на 20.06.2011року становить 07місяців 10днів, а також необґрунтовано визнав за обтяжуючу покарання обставину ОСОБА_8 повторність вчинення злочину проти власності оскільки кваліфікуючою ознакою вчиненого засудженим злочину за ч.2 ст.185 КК України і є повторність вчинення злочину.

Тому, колегія суддів вважає за необхідне привести остаточне покарання у відповідності до вимог ч.1ст.71КК України, а зазначену вище обставину, що обтяжуює покарання, виключити з вироку.

Керуючись ст.ст. 365, 366,367 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляцію засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення,

Апеляцію прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, задовольнити частково.

Вирок Рожнятівського районного суду від 08 грудня 2011 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ст.ст.152ч.1, ч.2 ст.185, ч.1 ст.390 КК України і на підставі ст.70КК України до покарання визначеного судом першої інстанції, а саме, 4 роки позбавлення волі.

Згідно ч.1ст.71КК України до визначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за постановою Коломийського міськрайонного суду від 29.12.2008 року, остаточно призначити ОСОБА_8 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на обтяжуючу покарання обставину повторність вчинення злочину проти власності.

В решті вирок залишити без змін.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4