Справа № 559/4120/13-к
Номер провадження 1-кс/559/333/2013
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту

"27" грудня 2013 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Слідчий суддя Юзьвяк Б. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_1 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001132 від 19 листопада 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_2 запобіжного заходу в виді домашнього арешту,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання обгрунтовується наступними доводами. ОСОБА_2, будучи неодноразово судимим, останній раз 05.07.2013 року Голосіївським районним судом м. Києва за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю три роки. Після цього ОСОБА_2 на шлях виправлення не став, а під час іспитового строку повторно вчинив корисливий злочин.

Так, 31 жовтня 2013 року, ОСОБА_2, перебуваючи в районі центральної частини м. Дубно Рівненської області в компанії знайомої йому неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, побачив на її шиї золотий ланцюжок разом із хрестиком та керуючись корисливим мотивом, вирішив незаконно ними заволодіти.

Реалізовуючи свій злочинний намір, 31 жовтня 2013 року, у вечірню пору доби, ОСОБА_2, перебуваючи із ОСОБА_3 в центральній частині м. Дубно Рівненської області, звернувся до останньої з проханням надати йому наявні у неї ювелірні вироби із золота, тобто ланцюжка та хрестика, з метою застави їх у ломбард та використання виручених коштів у своїх корисливих цілях, на умовах подальшого повернення їх власниці. При цьому, ОСОБА_2, повідомив неповнолітній ОСОБА_3 завідомо неправдиві відомості щодо своїх дійсних намірів і таким чином ввів її в оману. 01 листопада 2013 року, при черговій зустрічі із ОСОБА_3, в ході реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_2, продовжив переконувати її у правдивості, вигаданої ним версії, що стало причиною того, що 01 листопада 2013 року, близько 12 години, знаходячись по вул. Д.Галицького м.Дубно Рівненської області, неповнолітня ОСОБА_3, добровільно передала ОСОБА_2 свої золоті ювелірні вироби, а саме золотий ланцюжок 585 проби, вагою 2,6 г, вартістю 884 грн. 00 коп. із хрестиком 585 проби, вагою 0,9 г., вартістю 360 гривні 00 копійок. Таким чином, ОСОБА_2, шляхом обману, незаконно заволодів ювелірними виробами неповнолітньої ОСОБА_3 та перевівши їх у своє протиправне володіння, зник з місця події і тривалий час уникав із нею зустрічей. В результаті чого неповнолітній ОСОБА_3, було спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 1244 гривні 00 копійок.

Своїми умисними діями, ОСОБА_2, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України. Дії кваліфікуються як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім цього, в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, було встановлено, що ОСОБА_2 21.05.2008 року був засуджений Дубенським районним судом Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187, 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років з конфіскацією майна. Після відбування визначеного йому покарання ОСОБА_2 знову, 05.07.2013 року був засуджений Голосіївським районним судом м. Києва за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю три роки.

Не зважаючи на те, що вже двічі був притягнутий до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 на шлях виправлення не став, належних йому висновків не зробив і знову у 2013 році під час іспитового строку вчинив корисливий злочин у вчиненні якого він підозрюється. Це дає підстави вважати, що ОСОБА_2, продовжує свою злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_2 офіційно не одружений, не працюючий, проживає за вищевказаною адресою із малолітніми дітьми та громадянською дружиною.

ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, що дає підстави вважати, що він, з метою уникнення передбаченого йому покарання може, шляхом залишення місця свого проживання, ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

Цим самим слідчий вважає, що є наявність ризиків того, що, у разі безконтрольності за ОСОБА_2 з боку працівників правоохоронних органів, а також у разі не покладення на нього зобовязань не покидати місце проживання у нічний період доби, повідомляти про зміну місця проживання та зявлятися за викликами до слідчого, прокурора, суду, він може вчинити нові злочини, матиме можливість вільно залишити постійне місце проживання і тим самим вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування або суду, а шляхом незявлення за викликом до слідчого, може перешкоджати кримінальному провадженню, строки якого обмежені.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме може переховуватися від органів досудового розслідування кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим), покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий вважає за необхідне обрати ОСОБА_2 запобіжний захід - у виді домашнього арешту та покласти на підозрюваного ОСОБА_2 такі обовязки: а) не залишати місце свого проживання, а саме буд.14 що по вул. Мирогощанська в м.Дубно Рівненської області з 23:00 год. вечора по 06:00 год. ранку, б) прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду; в) не відлучатися із м. Дубно Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_2 пояснив що визнає свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, не заперечує проти такого запобіжного заходу як домашній арешт.

Вислухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного ОСОБА_2, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що клопотання про обрання такого запобіжного заходу як домашній арешт є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

За змістом ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_2 є особою раніше неодноразово судимою, а санкція ч.2 ст.190 КК України передбачає покарання до трьох років позбавлення волі.

У якості наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий вказує те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватись від слідства, перешкоджати встановленню істини по справі.

Крім того слідчий наводить обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, а саме, що підозрюваний не одружений, немає постійного джерела прибутку, не зареєстрований за місце свого фактичного проживання та наявність попередніх судимостей у підозрюваного.

За змістом ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В даному випадку, на думку суду, прокурором доведено всі обставини передбачені ч. 1, ч. 2 ч. 3 ст.194 КПК України,

В даному випадку такі ризики що наведені слідчим, як здатність вчинення іншого кримінального правопорушення, можливість переховуватись від слідства, можливість вчинення перешкод встановленню істини по справі є підтвердженими. Так ОСОБА_2 вчинив злочин під час іспитового строку, ніде не працює і не має засобі до існування, не зареєстрований, немає сім'ї а отже міцних соціальних зв'язків, що дозволяє зробити висновок щодо наявності ризиків та потреби підвищеного контролю за його поведінкою.

Наведені обставини в сукупності свідчать про те, що є необхідність в застосуванні такого суворого запобіжного заходу як домашній арешт.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов'язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов'язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов'язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 193, 194, 196, 198, 199, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_1 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001132 від 19 листопада 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_2 запобіжного заходу в виді домашнього арешту - задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця Російської Федерації, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, неодруженого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, раніше судимого, останній раз 05.07.2013 року Голосіївським районним судом м. Києва за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю три роки - запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_2 такі обовязки:

а) не залишати місце свого проживання, а саме буд.14 що по вул. Мирогощанська в м.Дубно Рівненської області з 23:00 год. вечора по 06:00 год. ранку.

б) прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду;

в) не відлучатися із м. Дубно Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Заборони зазначені вище покладаються на підозрюваного строком на два місяці, починаючи з 27 грудня 2013 року і можуть бути продовженні за клопотанням прокурора в порядку ст.199 КПК України.

Дата закінчення дії ухвали 25 лютого 2014 року в 11 годині 00 хвилин.

Копію ухвали вручити підозрюваному для відому та ознайомлення з покладеними на нього обов'язками негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п'яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя :