Справа № 11- 147/2008
Головуючий у 1 інстанції: Марченко М.М.
Категорія : ст.125 ч.1 КК України
Доповідач: Трейтяк О.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

12 березня 2008 року Колегія суддів судової палати з
кримінальних справ апеляційного суду Чернігівської області в складі :

головуючого ТРЕЙТЯК О.П.

суддів ГРОМ
Л.М., РУДОМЬОТОВОЇ С.Г.

при
секретарі ОЛІЙНИК О.М.

з участю
адвокатів ОСОБА_3, ОСОБА_5.

законного представника потерпілого ОСОБА_2

виправданої ОСОБА_1.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові
кримінальну справу за апеляціями законного представника малолітнього
потерпілого ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілогоОСОБА_4. на вирок Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської області від 29 листопада 2007
року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженка та мешканка АДРЕСА_1, українка, громадянка України, з середньою
освітою, розлучена, має на утриманні неповнолітнього сина, непрацююча, раніше
не судима,

виправдана за
ст. 125 ч.1 КК України.

В задоволенні позову законного представника малолітнього
потерпілого ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1. 141,23 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди, 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди та 1 000 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті праці адвоката -
відмовлено.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської
області від 28 вересня 2007 року порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_1.
за ст.125 ч.1 КК України за те, що 11 липня 2007 року, біля 21 год. 10 хв.,
біля будинку № 10, корпусу 2 по вул. 3-й мікрорайон м. Ніжина Чернігівської
області умисно нанесла малолітньому ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_2, тілесні ушкодження
у вигляді подряпин обличчя, передньої грудної клітини, живота та правого
ліктьового суглобу, які згідно акту судово-медичного обстеження № 272 від 13
липня 2007 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Суд
виправдав ОСОБА_1. за ст.125 ч.1 КК України в зв'язку з недоведеністю її участі
в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень малолітньому потерпілому
ОСОБА_4.

В апеляціях:

- представник
малолітнього потерпілого ОСОБА_2 просить вирок суду скасувати, постановити
новий, в якому ОСОБА_1. визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ст.125
ч.1 КК України та призначити їй покарання в межах санкції даної статті та
задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилається на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки суд не взяв до уваги
покази свідків та висновок судово-медичної експертизи, які повністю
підтверджують покази потерпілого щодо винуватості ОСОБА_1. в умисному спричиненні
йому тілесних ушкоджень;

- з аналогічних підстав адвокат
ОСОБА_3. в інтересах малолітнього потерпілого також просить вирок суду
скасувати, постановити новий, в якому ОСОБА_1. визнати винною в скоєнні
злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України та призначити їй покарання в межах
санкції даної статті та задовольнити позовні вимоги представника малолітнього
потерпілого у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення законного представника
потерпілого ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілогоОСОБА_4., які
підтримали свої апеляції і просили вирок суду скасувати, постановити новий
вирок, яким визнати ОСОБА_1. винною за ст.125 ч.1 КК України і призначити їй
покарання згідно санкції статті; виправданої ОСОБА_1. та адвоката ОСОБА_5, які
заперечували проти апеляцій і просили виправдати ОСОБА_1., перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів підстав для їх
задоволення не знаходить.

Висновок суду про
недоведеність винності ОСОБА_1. у вчиненні зазначених у скарзі законного
представника малолітнього потерпілого ОСОБА_2 діянь відповідає фактичним
обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі та перевірених
в судовому засіданні доказів і є обґрунтованим.

Виправдана ОСОБА_1. в суді 1
інстанції та в апеляційному суді показувала, що 09 липня 2007 року ОСОБА_4 зняв
з її племінника ОСОБА_6, 2002 року народження, взуття та закинув в чагарники.
Вона декілька разів ходила до батьків ОСОБА_4, але їх не було вдома, просила
старшого сина ОСОБА_2 передати батькам щоб зустрілись з нею. 11 липня 2007 року
ввечері, повертаючись додому, вона побачила біля під'їзду ОСОБА_4, який
розмовляв з сусідом. Підійшовши, вона сказала ОСОБА_4, щоб він знімав свої
сандалі і вона поверне їх йому, коли він принесе взуття ОСОБА_6. ОСОБА_4 сам
зняв взуття, віддав їй та побіг додому. Вона особисто ОСОБА_4 не чіпала і в її
присутності він не падав. Пізніше до неї додому прийшла мати ОСОБА_4, яка
почала лаятись, а потім вчинила бійку, завдавши їй тілесних ушкоджень.

Законний представник малолітнього
потерпілого ОСОБА_2 в суді першої інстанції та в апеляційному суді показувала,
що 09 липня 2007 року, коли вони з чоловіком повернулись з дачі, старший син
повідомив, що сусідський хлопчик з вини ОСОБА_4 загубив взуття, вони ходили
шукати, але не знайшли. Вона сказала дітям, щоб передали хлопчику чи його
матері, щоб мати того хлопчика передала їм другий шльопанець і вони куплять їм
такі ж самі. Але до них ніхто не звернувся. 11 липня 2007 року ввечері її молодший син ОСОБА_4 попросив гроші, щоб
купити в ларьку солодкої води. Вона дала йому гроші і син побіг. Через деякий
час син повернувся без взуття, плакав, з розбитим ліктем і подряпаною щокою та
розказав, що його зустріла тьотя зняла з нього сандалі, він хотів втекти, але
вона почала його трясти, а коли відпустила, він впав на щебінь та розбив
лікоть. Ця тьотя сказала йому, щоб прийшов з мамою. Вона пішла до цієї жінки,
нею виявилась ОСОБА_1., але розмови не вийшло тому, що ОСОБА_1. разом зі своєю
матір'ю ображали та побили її, завдавши
тілесних ушкоджень. Пізніше вона виявила на тілі дитини ще подряпини на животі
та на грудях. Дитина їх сказала, що тьотя його подряпала, коли трясла та
утримувала, знімаючи сандалі. Ввечері сину було погано, тому вона викликала
швидку допомогу. Наступного дня вона викликала працівників міліції, які
проводили опитували її, дітей та інших людей, а ввечері знову викликала швидку,
бо сину було погано. На цей час психологічний стан дитини незадовільний, вони
лікуються у невролога через наслідки стресової ситуації і ОСОБА_4 навіть
поставили на диспансерний облік.

З показань малолітнього
потерпілогоОСОБА_4., які були прослухані під час відтворення технічного запису
судового процесу в суді першої інстанції, вбачається, що він стояв розмовляв з
дядьком, а ОСОБА_1. з кимсь проходила повз них, підійшла до нього, сказала
знімати сандалі, а потім взяла однією рукою його за плечі і трясла, а іншою
рукою знімала з нього сандалі. Він пручався, виривався і коли вона його
відпустила, то він впав на щебінь та подряпав руку. Коли йому подряпали щічку
він не знає, а живіт і груди подряпала, коли тримала його та трясла. Потім він
пішов додому і все розповів матері.

Свідок ОСОБА_7 показала, що
11 липня 2007 року вона була в гостях у подруги, десь приблизно біля 21 години вийшла з будинку
подруги та почула галас. Подивившись в той бік, побачила жінку, нею виявилась
ОСОБА_1., яка утримувала дитину, а хлопчик пручався, викручувався, виривався та
кричав „Пустіть мене”. Жінка тримала дитину обома руками за одяг. Коли жінка
відпустила хлопчика, він впав, потім піднявся і побіг.

Свідок ОСОБА_8, показання
якої були прослухані під час відтворення технічного запису судового процесу в
суді першої інстанції, показала, що ввечері 11 липня 2007 року вона бачила, як
жінка нахилилась над дитиною і тримала її, а дитина кричала, вона подумала, що
з'ясовують сімейні стосунки на вулиці, і припустила, що мати б'є дитину, але не
бачила, щоб жінка била дитину.

Свідки ОСОБА_9, 2002 року
народження, та ОСОБА_10, племінники ОСОБА_1., показання яких також були прослухані
під час відтворення технічного запису судового процесу в суді першої інстанції,
підтвердили, що 11 липня 2007 року ввечері біля будинку ОСОБА_1. зняла з
ОСОБА_4 сандалі, оскільки ОСОБА_4 перед цим закинув у чагарники взуття ОСОБА_6, і сказала, щоб той прийшов з матір'ю
і принесли взуття ОСОБА_6. ОСОБА_1. ОСОБА_4 не торкалась, ОСОБА_4 сам знімав
взуття на вимогу ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_11 показання
якої були прослухані під час відтворення технічного запису судового процесу в
суді першої інстанції, показала, що ввечері
десь у липня вона з балкона, коли знімала пелюшки, бачила біля під'їзду
п'яного сусіда з 5 поверху і біля нього стояла дитина. До них підійшла
ОСОБА_1., потім хлопчик підняв одну ногу, потім другу, а ОСОБА_1 зняла взуття.
Про що вони говорили їй не було чутно. ОСОБА_1 з племінниками пішла в під'їзд,
а дитина побігла від будинку.

Свідок ОСОБА_12., показання
якого були прослухані під час відтворення технічного запису судового процесу в
суді першої інстанції, підтвердив, що 11 липня 2007 року ввечері з відставні
приблизно 15 метрів бачив, як жінка тримала дитину, а хлопчик кричав та
пручався, потім дитина впала, піднялась і побігла. В цій дитині він впізнав
сусідського хлопчика ОСОБА_4.

Згідно висновку
судово-медичного експерта, у малолітнього ОСОБА_4, 2000 року народження, мали
місце ушкодження у вигляді саден обличчя, передньої поверхні грудної клітки і
живота, правого ліктьового суглобу, які відносяться до категорії легких
тілесних ушкоджень, давність їх утворення може відповідати строку 11 липня 2007
року. Ушкодження у вигляді саден обличчя, грудної клітки та живота завдані дією
тупого предмету з обмеженою поверхнею, можливо від нігтів. Ушкодження у вигляді
садна ліктьового суглобу імовірніше за все виникло при падінні на твердий грунт
(а.с.57).

Доводи апелянтів
про те, що суд обґрунтував вирок суперечливими показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_10.. ОСОБА_8, ОСОБА_7,
ОСОБА_11., ОСОБА_12. є безпідставними.
Вказані показання про були перевірені
судом і покладені в основу вироку лише після їх підтвердження сукупністю інших
доказів. Доводи апеляцій про неправдивість показань допитаних у справі свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_10.. ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_11., ОСОБА_12. колегія суддів вважає такими, що суперечать
фактичним обставинам справи, оскільки ці обставини об'єктивно і правильно
встановлені судом першої інстанції.

Проаналізувавши всі докази по
справі в їх сукупності, суд правильно дійшов висновку про відсутність умислу у
ОСОБА_1. на спричинення ОСОБА_4. тілесних ушкоджень і прийняв правильне рішення
про виправдання ОСОБА_1. за ч.1 ст.125 КК України.

Істотних порушень норм
кримінально-процесуального закону при
розгляді справи в суді, які були б підставою для скасування
постановленого щодо ОСОБА_1. судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України,
колегія суддів

У
Х В А Л И Л А:

Апеляції законного представника
малолітнього потерпілого ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3 в інтересах
потерпілогоОСОБА_4. залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 29 листопада 2007 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Судді:

ГРОМ
Л.М. ТРЕЙТЯК О.П. РУДОМЬОТОВА С.Г.