П О С Т А Н О В А

24.10.2012 Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючий суддя Санін В. М. ,

при секретарі Гульченко С. І.,

за участю: прокурора Пікуля О.О..

адвоката ОСОБА_1

представника служби у справах дітей ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду №1 в м. Біла Церква кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не заміжньої, робітниці фермерського господарства « ВІН» с. Рохни, Шаргородського району, Вінницької області мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимої, в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст.185 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового слідства неповнолітня ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 11.07.2012 року близько 20 год. знаходячись в квартирі № 10 що по вул. Сломчинського, 5 в м. Біла Церква, де проживає потерпілий ОСОБА_4 таємно від оточуючих, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_4 за місцем проживання вчинила крадіжку з табуретки у кімнаті спальні портативного ноутбука марки « Асер 5610» вартістю 1000 гривень, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінуємого їй злочину визнала повністю та показала, що вона дійсно в червні місяці 2012 року познайомилася з двома хлопцями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і з цього часу проживала разом із ними в квартирі № 10 що по вул. Сломчинського, 5 в м. Біла Церква. 11.07.2012 року близько 20 години вона прийшла до квартири щоб поросити у ОСОБА_4 належний йому ноутбук для тимчасового користування. Коли вона зайшла до квартири, то виявила, що у квартирі нікого не має, а на табуретці в спальні лежав ноутбук ОСОБА_4 Вона вирішила взяти ноутбук таємно від ОСОБА_4, що вона і зробила. Викравши ноутбук з квартири, вона поїхала на квартиру до ОСОБА_6, де деякий час користувалась ним, а 29.07.2012 року продала викрадений ноутбук за 350 гривень, а отримані кошти витратила на власні потреби.

Визнаючи себе винною повністю в скоєнні злочину підсудна неповнолітня ОСОБА_3 просить суд суворо її не карати та не досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи та розміру завданої шкоди, які ні ким не оспорюються, в силу ст. 299 КПК України. Наслідки вказаної відмови підсудній розяснені.

Враховуючи вище вказані обставини, думку учасників судового розгляду, суд вважає за недоцільне дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ні ким не оспорюються.

В судовому засіданні адвокат підсудної ОСОБА_1, сама підсудна та її мати ОСОБА_7 заявили суду клопотання про звільнення неповнолітньої підсудної від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, оскільки вона скоїла злочин середньої тяжкості, щиро розкаюється в скоєному, після скоєння злочину має бездоганну поведінку, позитивно характеризується, і в даний час не потребує застосування покарання.

Проти такого звільнення не заперечує прокурор по справі.

Заслухавши клопотання та думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення по слідуючих підставах.

Відповідно до ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру :

1/ застереження;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків, чи під нагляд педагогічного колективу…

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи та було встановлено в судовому засіданні підсудна ОСОБА_8 скоїв злочин будучи неповнолітньою, вчинила злочин середньої тяжкості, щиро розкаюється в скоєному злочинові, після скоєння злочину в подальшому має бездоганну поведінку, позитивно характеризується.

Згідно ст. 447 КПК України коли суд при розгляді кримінальної справи, що надійшла з обвинувальним висновком прийде до висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, він виносить ухвалу, а суддя - постанову, про закриття кримінальної справи і вирішує питання про застосування до неповнолітнього одного із примусових заходів виховного характеру, передбаченого ст. 105 КК України.

Враховуючи вище наведені обставини суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення неповнолітньої ОСОБА_3 можливе без застосування до неї покарання по справі, та вважає за необхідне застосувати до неї примусовий захід у вигляді застереження.

Запобіжний захід н/п ОСОБА_3 слід скасувати.

Керуючись ст. 105 КК України, згідно ст. 447 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 1 ст.185 КК України закрити.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання за ч.1 ст.185 КК України із застосуванням до неї примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження.

Запобіжний захід ОСОБА_3- підписку про невиїзд - скасувати.

Постанова може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_9