У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Косарєва В.І. і Школярова В.Ф.,

за участю прокурора

Опанасюка О.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 16 жовтня 2007 року кримінальну справу
за касаційним поданням заступника
прокурора Автономної Республіки Крим на
вирок Білогірського районного суду Автономної Республіки Крим від 29 травня 2006 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянку України,

раніше
судиму: 21.12.2005р. за ч.1 ст.309,

ст.75КК
України на 1рік позбавлення волі

з іспитовим
строком на 2 роки,

засуджено

- за ст.1 ст.122 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

- за ч.2 ст.125
КК України до 50 годин громадських робіт, а за сукупністю злочинів на підставі
ст.70 КК України остаточно визначено
покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
іспитовим строком на 2 роки 6 місяців з
покладенням на неї певних обов'язків відповідно до ст.76 КК України.

Постановлено вирок від 21 грудня 2005 року
щодо ОСОБА_1 виконувати самостійно.

В апеляційному порядку справа не переглядалася.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_1 визнано
винною і засуджено за те, що вона 23.08.2005р., знаходячись на вул. Комарова в
с. Литвиненково Білогірського району, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, на ґрунті раптово виниклих
неприязних стосунків, під час сварки, умисно нанесла десять ударів руками в обличчя своїй дочці ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, спричинивши останній легкі тілесні ушкодження з короткочасним
розладом здоров¢я.

Крім того, 2 грудня 2005 року ОСОБА_1,
знаходячись на вул. Комарова, 51, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, на ґрунті раптово виниклих
неприязних стосунків, під час сварки, умисно нанесла три удари скакалкою в ліве передпліччя
ОСОБА_3, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

У касаційному поданні заступник прокурора Автономної Республіки Крим просить вирок Білогірського
районного суду Автономної Республіки Крим
від 29 травня 2006 року щодо ОСОБА_1
у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд. Вважає, що суд призначивши
засудженій покарання за вироками від 21.12.2005р. і 29.05.2006р. у виді
позбавлення волі із звільненням від покарання з іспитовим строком, в порушення
вимог ч.4 ст.70 КК України не призначив ОСОБА_1
покарання за сукупністю злочинів. Стверджує, що висновки суду щодо
виконання зазначених вироків окремо є необґрунтовані.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який
підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що
подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи вироком
Білогірського районного суду Автономної Республіки Крим від 21 грудня 2005 року ОСОБА_1 засуджено
за вчинення зимою 2004 року і в жовтні 2005 року злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України
на 1 рік позбавлення волі і на підставі
ст.75 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Крім того, вироком Білогірського районного
суду Автономної Республіки Крим від 29
травня 2006 року ОСОБА_1 засуджено за
вчинення 23 серпня 2005 року і 2 грудня 2005 року злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.122 КК України, тобто за
злочини, вчинені до постановлення першого вироку.

Однак, суд призначаючи покарання за другим
вироком із застосуванням ст.75 КК України не виконав вимоги ч.4 ст.70 КК України
і не призначив остаточного покарання за сукупністю злочинів.

Рішення суду про те, що відповідно до ст.72
КК України вироки від 21 грудня 2005 року і 29 травня 2006 року виконуються
самостійно, не відповідає вимогам закону.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 24 жовтня 2003 року “ Про практику призначення судами
кримінального покарання”, самостійному виконанню підлягають вироки тоді, коли
покарання за першим вироком є умовним, а за другим реальним. В даному випадку
остаточне покарання за другим вироком є теж умовним, а тому суд мав призначити
ОСОБА_1 покарання відповідно до вимог ст.65 КК України та вимог ч.4 ст.70 КК
України.

Оскільки суд допустився помилки вирок суду
підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи, суду необхідно
призначити ОСОБА_1 покарання відповідно
до вимог ст.65 КК України
і належним чином виконати
вимоги ст.70 ч.4 КК України та
роз'яснення, які містяться у п.п. 21,22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24
жовтня 2003 року “ Про практику призначення судами кримінального покарання”.

Враховуючи наведене, керуючись
ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційне подання заступника прокурора Автономної Республіки
Крим задовольнити.

Вирок Білогірського районного суду
Автономної Республіки Крим від 29
травня 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд в той же суд в іншому складі суддів.

Судді:

Присяжнюк
Т.І. Косарєв В.І. Школяров В.Ф.