В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.05.2015 року м. Вінниці

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокуророрів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підсудних: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

потерпілих: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єглава Латвія, угорця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с. 354, 355), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 27.05.2000 року Чопським ВМ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, раніше не судимого,

- у вчинені злочину, передбаченому ч. 2 ст. 149 КК України, -

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Чоп Ужгородського району Закарпатської області, українки, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, працюючої оператором СМТ на заводі «Джейбіл», незаміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 23.11.2002 року Берегівським РВ УМВС України в Закарпатській області, раніше не судимої,

- у вчинені злочину, передбаченому ч. 2 ст. 149 КК України, -

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Демичево Ужгородського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

- у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 149, ч.1 ст. 209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Приблизно на початку січня 2011 року, маючи умисел на незаконне збагачення з корисливих спонукань ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ввійшовши в попередню змову між собою та з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, вчинили особливо тяжкий злочин - торгівлю людьми, з метою їх подальшої експлуатації за кордоном, при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_9 , виконуючи свою роль у вчиненні даного злочину, домовився з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, про продаж ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які були відшукані ОСОБА_11 для подальшої їх сексуальної експлуатації в м. Венеція республіки Італія.

З січня 2011 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_10 , діючи в попередній змові з ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою вербування дівчат, для їх подальшої сексуальної експлуатації за кордоном, телефонувала за номером мобільного телефону, отриманого від ОСОБА_11 до ОСОБА_14 й для переконання про високі заробітки схиляла ОСОБА_14 до зайняття проституцією за кордоном, обумовлювала питання виїзду останньої для сексуальної експлуатації в борделі м. Венеція республіки Італія.

З метою виконання злочинного плану, 13 січня 2011 року, ОСОБА_17 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, приїхав до м. Вінниці разом з ОСОБА_11 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, де під час зустрічі з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , використовуючи їх уразливий стан, зумовлений зовнішніми матеріальними факторами, створюючи хибне уявлення про отримання високих заробітків в сумі 1000 євро і вигідні умови праці, вільне пересування за кордоном, допомогу при оформленні паспортів громадян України для виїзду за кордон та виїзних віз, схилили та отримали добровільну згоду останніх на запропонованих умовах на поїздку до м. Венеція республіки Італія для заняття проституцією. Відповідно до попередньої домовленості, ОСОБА_11 були надані кошти потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_13 для оформлення термінових паспортів громадянок України для виїзду за кордон, в сумі 1082 грн. кожній, чим останні були введені в боргову залежність.

В подальшому ОСОБА_14 та ОСОБА_13 в ВГІРФО УМВС України у Вінницькій області подали необхідні документи та 04.02.2011 року отримали паспорти громадянок України для виїзду за кордон, які за домовленістю передали ОСОБА_11 з метою попередження відмови виїзду за кордон для зайняття проституцією та отримання виїзних віз.

За вказівкою ОСОБА_10 , яка діяла за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, 10.02.2011 року ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , прибули на потязі №81 сполученням «Київ-Чоп» до смт. Батьово Берегівського району Закарпатської області, де їх зустрів ОСОБА_11 та відвіз до місця зустрічі з покупцями.

Перебуваючи біля кафе «Золота рибка», що розташоване в м. Чоп Ужгородського району Закарпатської області по вул. Садова, 1 А, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, передав ОСОБА_14 та ОСОБА_13 двом особам, матеріали відносно яких виділенні в окреме провадження, за грошову винагороду в сумі 2000 євро, які з цього моменту фактично контролювали свободу пересування ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . Після чого, 11.02.2011 року, дві особи, матеріали відносно яких виділенні в окреме провадження, діючи в попередньою змовою, уклали усну угоду з ОСОБА_18 , який не був обізнаний у злочинних намірах останніх, про перевезення ОСОБА_14 та ОСОБА_13 до м. Загонь республіки Угорщина, де його за домовленістю повинна була зустріти одна з цих осіб.

Під час проходження контролю, 12.02.2011 року в митному пункті «Лужанка» Берегівського району Закарпатської області автомобіля «OPEL VEKTRA», д.н.з. Угорщини НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_18 , працівники прикордонного загону довідалися про справжні наміри виїзду за кордон ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , та останні були затримані та в подальшому передані працівникам міліції.

Крім цього, ОСОБА_11 після вчинення особливо тяжкого злочину - торгівля людьми, з метою їх подальшої експлуатації за кордоном, 11.02.2011 року о 19:00 год. в смт. Батьово Берегівського району Закарпатської області незаконно отримані грошові кошти в сумі 3000 грн., здобуті внаслідок продажу ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , використав на придбання у гр. ОСОБА_19 комп`ютерної техніки, а саме системного блоку «Digital-Forse», комп`ютерного монітору, клавіатури та мишки, чим вчинив дії по набуттю та використанню коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння.

Таким чином, ОСОБА_11 , використавши на придбання вказаних товарів, гроші одержані внаслідок вчинення злочину передбаченого ст. 149 ч. 2 КК України, вчинив дії, спрямовані на надання їм правомірного вигляду, легалізував доходи, одержані злочинним шляхом в загальній сумі 3000 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованого злочину за ч. 2 ст. 149 КК визнав, суду пояснив, що він вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному висновку. Пояснив, що він у Вінниці зустрічався з ОСОБА_14 , допомагав потерпілим перетнути кордон за сприяння ОСОБА_20 , з метою їх працевлаштування закордоном, а саме: зайняття проституцією. Так як у дівчат не було документів для виїзду за кордон, їм допомогли оформити відповідні документи. Хто давав кошти для виготовлення документів, йому не невідомо, він лише вирішував питання щодо перетину дівчатами кордону. З дівчатами зустрілися в м. Чоп, в ресторані «Золота Рибка». Він був у ресторані, коли ОСОБА_21 з дівчатами приїхав на автомобілі ВАЗ, ОСОБА_22 приїхав на автомобілі марки «BMW». Дівчата мали заробляти гроші зайняттям проституцією, та віддавати гроші. У вчиненому щиро розкаюється, просив суд його суворо не карати, враховуючи значний час, що минув з дня скоєння злочину протягом якого він нових злочинів не вчинив.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_10 вину у вчиненні інкримінованого злочину за ч. 2 ст. 149 КК визнала, суду пояснила, що вона вчинила злочин за обставин, викладених в обвинувальному висновку проживала разом з ОСОБА_11 . Раніше ОСОБА_23 навчався у Вінниці. Коли ОСОБА_11 з Вінниці зателефонували дівчата, він сказав, що останнім потрібно допомогти виїхати за кордон для того, щоб працювати там, надаючи сексуальні послуги за винагороду. Особисто вона у м. Вінницю не їздила, а лише зустрічала дівчат на залізничному вокзалі, після чого ОСОБА_11 відвіз дівчат до м. Чоп. Вони були обізнані у всіх намірах один одного.

У вчиненому щиро розкаюється, просила суд її суворо не карати, враховуючи значний час, що минув з дня скоєння злочину протягом якого вона нових злочинів не вчинила та стала на шлях виправлення.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_11 вину у вчиненні інкримінованих злочинів за ч. 2 ст. 149 та ч.1 ст. 209 КК за обставин, викладених в обвинувальному висновку, визнав, суду пояснив, що він з ОСОБА_9 познайомився у 2010 році, з ОСОБА_10 були співмешканцями. Дійсно, він познайомився у м. Вінниці з ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які скаржились на скрутне матеріальне становище та бажали виїхати закордон. Він запропонував їм допомогу у влаштуванні закордоном для зайняття проституцією, допоміг їм у виготовленні документів, закордонних паспортів. Отриманні за даний вид діяльності грошові кошти використав на придбання комп`ютера у ОСОБА_19 .

У вчиненому щиро розкаюється, просив суд його суворо не карати, враховуючи значний час, що минув з дня скоєння злочину протягом якого він нових злочинів не вчинив.

Окрім визнання вини обвинуваченими, вина ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст. 149 КК України, а також ОСОБА_11 у скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст. 209 КК України підтверджується показаннями потерпілих, свідків, а також іншими доказами дослідженими в судовому засіданні.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_14 суду пояснила, що вона познайомилась з ОСОБА_26 біля 5 років тому з приводу працевлаштування закордоном, оскільки мала намір працювати в готелі покоївкою. Паспорта для виїзду закордон у неї не було, тому вона попросила ОСОБА_27 , щоб він виготовив для неї паспорт.

Вона повідомила своїй подрузі ОСОБА_28 , що можна виїхати закордон для зайняття працевлаштування, на що остання також погодилась.

ОСОБА_29 видав їм з ОСОБА_28 закордонні паспорти та забрав у них паспорти громадян України.

Їм зателефонувала ОСОБА_30 , яка сказала їм приїхати на потязі до м. Батьово, де ОСОБА_30 зустріла їх з ОСОБА_25 на вокзалі. Потім їх поселили в готелі, де передали двом чоловікам. В готелі вони прожили 2 дні, після чого поїхали на кордон. В готелі вони з ОСОБА_25 зрозуміли, що закордоном їм потрібно буде займатися проституцією, однак уже не бажали цим займатися, проте в готелі їх уже контролювали, тому вони не могли відмовитися.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 суду пояснила, що в 2011 році вона проживала в м. Вінниці, з ОСОБА_31 її познайомив працівник міліції на ім`я ОСОБА_32 . Разом з ОСОБА_31 вона познайомилась з ОСОБА_26 з метою допомоги останнього у виїзді за кордон не для зайняття проституцією, а для роботи різноробочими. Під час розмови в кафе ще підходили ОСОБА_33 та ОСОБА_34 . Через місяць після зустрічі, вона отримала закордонний паспорт, ОСОБА_11 оплачував витрати за отримання довідок для оформлення паспорта.

Питання щодо виїзду закордон вирішувала ОСОБА_31 та працівники, які контролювали усю ситуацію.

Білоус придбала квитки та вони на потязі поїхали до м. Батьово, де на вокзалі їх зустріла ОСОБА_30 з ОСОБА_26 , який на автомобілі підвіз до кафе «Золота рибка», щоб там пересісти на іншу машину, на якій вони мали їх завести до місця, де вони мали зачекати. Горват дав ОСОБА_31 50 євро. Далі вони поїхали до готелю, де пробули два дні, після чого виїхали до кордону. Вона знала, що не виїде закордон, оскільки знала, що їх контролюють працівники міліції. 11 лютого на автозаправці вони пересіли з автомобіля «БМВ» на автомобіль «Опель-Вектра» під керуванням ОСОБА_35 та поїхали на кордон «Лужанка», де на кордоні їх затримали працівники міліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_36 суду пояснила, що вона працювала інспектором прикордонної служби «Лужанка», 12.02.2011 року вона перебувала на робочому місці та перевіряла документи в осіб, які перетинають кордон. До неї в кабінку на законних підставах зайшли працівники міліції в цивільному. Коли на пункт пропуску заїхав автомобіль «Опель-Вектра», його було виведено з черги та перевірялись документи в дівчат та водія авто.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_37 суду пояснив, що він працював начальником першого відділення ВПС «Лужанка». З 11.02. на 12.02.20111 року він перебував на службі. До того, як дівчата приїхали на кордон, там уже були працівники міліції з м. Вінниці. 12.02.2011 року ОСОБА_38 , яка працює на посаді інспектора прикордонної служби перевіряла документи в осіб, які виїжджають за кордон Під час усного опитування дівчата відповідали не впевнено, а також не повідомили причини виїзду за кордон, в зв`язку з чим було проведено їх затримання.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_39 відмовився від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України, оскільки він являється батьком підсудного ОСОБА_11 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_40 суду пояснила, що в 2011 році вона придбала в ОСОБА_41 комп`ютер, оскільки той сказав, що йому потрібні гроші.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_42 суду пояснив, що він являється батьком підсудної ОСОБА_43 . Його донька деякий час проживала спільно з ОСОБА_11 . Йому відомо, що ОСОБА_11 купував старий комп`ютер.

Дослідженими в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_18 встановлено, що приблизно о 22 год. 11.02.2011 до нього зателефонував ОСОБА_44 . Під час розмови ОСОБА_20 запропонував йому перевезти 2-х людей до кафе «Бурий Ведмідь» м. Загонь республіки Угорщини за 40 євро. ОСОБА_45 погодився, та ОСОБА_20 сказав, що чекає ОСОБА_35 біля автозаправки «ОККО» в м. Ужгород з людьми яких потрібно перевезти. Приблизно через 25 хв. ОСОБА_45 під`їхав на зазначену автозаправку. Там стояв автобус «Мерседес Спринтер», а також автомобіль Шанкова марки «БМВ - 525». Біля автобуса ОСОБА_45 побачив ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_20 та ще одного чоловіка. Під`їхавши ОСОБА_20 сказав, що потрібно відвезти ОСОБА_25 та ОСОБА_24 до вищезазначеного місця. При цьому, ОСОБА_20 передав ОСОБА_46 200 євро, сказавши що, після перевезення даних людей за митним контролем Угорщини до нього підійде чоловік якому необхідно буде* дати кошти за перетин кордону в сумі 160 євро, так як у дівчат немає запрошень з польської сторони, а ОСОБА_46 залишиться 40 євро за перевезення.

ОСОБА_24 та ОСОБА_25 сіли до нього в автомобіль та він попрохав надати йому їхні закордонні паспорта та візи для того, щоб подивитись чи дійсні вони, так як він як водій несе за це відповідальність. Одна з дівчат сказала, що їй потрібно забрати свій паспорт громадянки України, після чого ОСОБА_45 зателефонував ОСОБА_20 та уточнив за паспорт, ОСОБА_20 сказав, що зателефонує згодом. Після цього ОСОБА_45 заїхав до чоловіка, який йому не знайомий, який передав йому бронь на готель для ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . Після цього, ОСОБА_45 поїхав на митний контроль в м. Берегове.

На митний пункт «Лужанка» ОСОБА_45 заїхав приблизно о 23 год. 30 хв., але перевезти ОСОБА_24 та ОСОБА_25 до республіки Угорщини так і не зміг, тому що вони були затримані працівниками митниці. Про те, що ОСОБА_25 та ОСОБА_24 було продано та вони виїжджали за кордон для зайняття проституцією він не знав, про це його ніхто не повідомляв та він виконував лише роль перевізника (т. 1 а. с. 64-65, 111).

Дослідженими в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_47 встановлено, що остання працювала барменом в готельному комплексі «Тропік». 10.02.2011 року приблизно о 16 год. до готелю під`їхав автомобіль «Альфа-Ромео», з якого вийшли три чоловіка та дві дівчини. Чоловіки підійшли до ОСОБА_48 та замовили два номери. Приблизно о 21 год. до готелю прийшла ОСОБА_49 , адміністратор готелю, яка записала одного з чоловіків до книги відвідувачів готелю. Ввечері дані люди замовили сауну на дві години, алкогольні напої та їду. Коли ОСОБА_48 заходила в сауну, в ній перебували двоє чоловіків та дві дівчини, саме ті які приїхали. Один з чоловіків хотів розрахуватися з ОСОБА_48 євро, але вона відмовила, тому що вони приймають тільки гривні, тому два чоловіка та дві дівчини на своєму автомобілі їздили в місто, де обміняли гроші. 11.02.2011 року приблизно о 18-19 год., один з чоловіків розрахувався за проживання та вони всі поїхали (т. 1 а. с. 218-219 );

Дослідженими в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_19 встановлено, що в грудні 2009 року він продав ОСОБА_50 комп`ютер за 3000 гривень в борг, 11.02.2011 року біля 19 години ОСОБА_23 повернув йому борг (т.1 а.с. 237, т.5 а.с. 108).

Дослідженими в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_51 встановлено, що він займається перевезеннями людей за кордон. Він був знайомий з ОСОБА_20 . В середині лютого 2011 року до нього звернулися подружжя з проханням перевезти їх до республіки Італія, але в закордонних паспортах в них були вклеєні чеські візи, з якими не пускають на кордоні. Тому він зателефонував до ОСОБА_20 , який погодився допомогти та перевезти подружжя. 11.02.2011 року ОСОБА_52 разом з подружжям виїхав в напрямку м. Ужгород., де одній з автозаправних станцій зустрівся з ОСОБА_20 , який був на автомобілі «БМВ», в якому перебували дві дівчини з м. Вінниці. Після цього він з ОСОБА_20 на своїх автомобілях поїхали на одну з автозаправних станцій, де дівчата, які перебували в автомобілі ОСОБА_20 пересіли до іншого автомобіля, який приїхав на автозаправку, а подружжя, яке він перевозив, пересіло до автомобіля ОСОБА_20 , після чого він поїхав в сторону пункту пропуску та далі до ОСОБА_53 (т.3 а.с. 98-101)

Дослідженими в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_54 встановлено, що в 2010 році, в кімнаті ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_3 , він помітив комп`ютер, а саме: системний блок, монітор, клавіатуру, мишку, які він згодом продав своєму сусіду ОСОБА_55 (т.5 а.с. 109).

Дослідженими в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_56 встановлено, що він працював молодшим інспектором прикордонної служби «Лужанка». З 11.02. на 12.02.2011 року він перебував на службі, з ним також перебували ОСОБА_37 та ОСОБА_57 приблизно о 00 год. 10 хв. на пропускний пункт заїхав автомобіль «Опель-Вектра». З автомобіля вийшов водій та підійшов до ОСОБА_36 , пред`явив необхідні документи для перетину кордону на себе та осіб, які перебували в автомобілі. Сабослай наказала, щоб пасажири вийшли з автомобіля. Коли дівчата підійшли до ОСОБА_58 , вони під час розмови повідомили, що водій намагається їх вивезти за кордон для надання ними послуг сексуального характеру. Про даний факт ОСОБА_59 та ОСОБА_58 повідомили керівництво, яке в свою чергу викликало працівників міліції та дівчат та водія було затримано (т. 1 а. с. 225-226).

Крім показань підсудних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , свідків, вина підсудних у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується також і іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом очної ставки від 12.05.2011 року проведеної між ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_13 , під час якої остання повністю підтримала свої показання (т. 3 а.с. 171-173);

- протоколом очної ставки від 12.05.2011 року проведеної між ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_14 , під час якої остання повністю підтримала свої показання (т. 3 а.с. 174-177);

-протоколом очної ставки від 03.10.2011 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_11 (т.5 а.с. 76-82);

- протоколом огляду місця події від 12.02.2011 року, під час якого було оглянуто автомобіль «Опель-вектра», д.р.н. Угорщини НОМЕР_6 та вилучено 650 євро, 50 форінтів, 25 гривень, паспорти громадян України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_60 , ОСОБА_31 , ОСОБА_61 , два броніровочних листи на готель «Тімон», два проїзних квитки на потяг сполученням «Київ-Чоп», мобільний телефон марки «Самсунг», який належить ОСОБА_18 (т.1 а.с. 10-25);

- протоколом особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 від 13.02.2011 року, під час якого було виявлено та вилучено два персня з жовтого металу, ліхтарик, ручка, 500 доларів США, 437 грн., гаманець коричневого кольору, шкіряний ремінь, мобільний телефон «Соні Еріксон» (т.1 а.с. 86);

- протоколом особистого обшуку затриманої ОСОБА_10 , від 13.02.2011 року, під час якого було виявлено та вилучено ланцюг з хрестиком з булого металу чотири каблучки з білого металу, бюстгальтер, печатки, два ключі, 4 грн., мобільний телефон «Самсунг», пропуск на завод «Джейбіл» (т.1 а.с. 94);

- протоколом виїмки в АЗС №4 ПП «ОККО Нафтопродукти» від 18.02.2011 року, під час якого було вилучено ДВД диск з відео зйомкою від 11.02.2011 року з 21:20 год. по 21:50 год. (т.1 а.с. 174);

- протоколом виїмки в готелі «Тропік» від 17.02.2011 року, під час якого було вилучено та передано на зберігання журнал обліку клієнтів готельного комплексу «Тропік» (т.1 а.с. 216);

- протоколом виїмки УІТ УМВС України у Вінницькій області від 09.03.2011 року, під час якого було вилучено документи, на підставі яких потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 отримали довідки про відсутність судимостей, які необхідні для оформлення паспортів громадян України для виїзду за кордон (т.3 а.с. 14-22);

- протоколом виїмки в ВГІРФО УМВС України у Вінницькій області від 11.03.2011 року, під час якого було вилучено документи на підставі яких потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 оформили паспорти громадян України для виїзду за кордон(т.3 а.с.24-40);

- протокол виїмки в мобільного оператора «МТС» від 05.04.2011 року, під час якого було вилучено роздруківки вхідних та вихідних дзвінків абоненту НОМЕР_7 , якими користувався ОСОБА_9 (т.2 а.с. 129-170);

- протоколом виїмки в мобільного оператора «Київстар ДЖ ЕСЕ м» від 05.04.2011 року, під час якого було вилучено роздруківку вхідних та вихідних дзвінків абоненту НОМЕР_8 , яким користувався ОСОБА_62 (т.2 а.с. 172, 174-187);

- протоколом виїмки в мобільного оператора «Київстар ДЖ ЕСЕМ» від 05.04.2011 року, під час якого було вилучено роздруківку вхідних та вихідних дзвінків абоненту НОМЕР_9 , яким користується ОСОБА_14 (т.2 а.с. 189, 191-224);

- протоколом виїмки в мобільного оператора «МТС» від 05.04.2011 року, під час якого було вилучено роздруківки вхідних та вихідних дзвінків абонентів НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , яким користувалися ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 (т.2 а.с. 226, 382-425, 333-346, 228-332,347-381);

- протоколом обшуку помешкання ОСОБА_10 від 19.02.2011 року, під час якого було виявлено та вилучено паспорт громадянки України та медична довідка на ім`я ОСОБА_10 (т.1 а.с. 229);

- протоколом обшуку помешкання ОСОБА_11 від 19.02.2011 року, під час якого виявлено та вилучено посвідчення водія, талон до посвідчення водія та медична довідка на ім`я ОСОБА_11 (т.1 а.с. 233);

- протоколом обшуку помешкання ОСОБА_11 від 19.02.2011 року, під час якого виявлено та вилучено посвідчення водія, талон до посвідчення водія та медична довідка на ім`я ОСОБА_11 (т.1 а.с. 233);

- протоколом огляду, визнання та приєднання до справи речового доказу від 16.02.2011 року, автомобіля «OPEL VEKTRA», д. р. н. Угорщини НОМЕР_15 , який був вилучений у ОСОБА_18 (т.1 а.с. 140);

- протоколом огляду, визнання та приєднання до справи речових доказів від 14.02.2011 року: п`ять купюр номіналом 100 доларів США, серійні номери НВ 58244098 G, НВ19065467 Е, НВ 47706056 А, FL 81651052 C, FF 22555494 C, одна купюра номіналом 200 грн., серійний номер ЄФ 6306731, чотири купюри номіналом 50 грн., серійні номери ЕВ 0965743, ВД 7013832, ГГ 7967502, ВШ 9680669, одна купюра номіналом 20 грн., серійний номер ЗА9863641, одна купюра номіналом 10 грн., серійний номер ЕЧ 1970413, одна купюра номіналом 5 грн., серійний номер ЕЮ 5455017, одна купюра номіналом 2 грн., серійний номер ВЧ 9086734 (т.1 а.с. 108-109);

- висновком експерта №98-П від 14.03.2011 року, згідно якого, вилучені у ОСОБА_9 п`ять купюр номіналом 100 доларів США, серійні номери НВ 58244098 G, НВ19065467 Е, НВ 47706056 А, FL 81651052 C, FF 22555494 C відповідають зразкам банкнот, що перебувають в офіційному обігу на території США, тобто виготовлені Федеральним резервним банком для США, який здійснює випуск грошових знаків та цінних паперів для США (т.1 а.с. 360-368);

- протоколом огляду, визнання та приєднання до справи речових доказів від 23.02.2011 року: два квитки на потяг №81 Вінниця-Чоп, квитанція «Приватбанк» про здійснення валютно-обмінної операції: купівлі 100 доларів США, контрольний талон на автомобіль «Опель», д.н.з. Угорщини НОМЕР_15 , два аркуша формату А-4 про бронювання номерів в готелі Тімон (Будапешт, Венгрія) на ім`я ОСОБА_61 та ОСОБА_65 , мобільний телефон «Самсунг GT-С3010», мобільний телефон «Самсунг SGH-8100», диск DVD+RW, паспорт громадянина України для тимчасових поїздок за кордон серії НОМЕР_16 , виданий 26.01.2011 року на ім`я ОСОБА_61 , паспорт громадянина України для тимчасових поїздок за кордон серії НОМЕР_17 , виданий 26.01.2011 року на ім`я ОСОБА_66 (т.1 а.с. 238-243);

- висновком експерта №91-П від 14.03.2011 року, згідно якого серійний номер в правому верхньому куті шенгенської візи на шостій сторінці в закордонному паспорті ОСОБА_61 нанесений з використанням форм високого друку, фонові зображення шенгенської візи нанесені з використанням форм плоского офсетного друку; серійний номер в правому верхньому куті шенгенської візи на шостій сторінці в закордонному паспорті Білоус Лідії нанесений з використанням форм високого друку, фонові зображення шенгенської візи нанесені з використанням форм плоского офсетного друку (т.1 а.с. 370-377);

- протоколом демонстрації відеозапису ОСОБА_14 та ОСОБА_13 (т.1 а.с. 384);

- протоколом виїмки від 16.05.2011 року, відповідно до якого було проведено виїмку розсекречених оптичних носіїв інформації по проведеним ОТЗ (один СD-R диск №126Т) та документи по ним, у т.в.о. начальника ВБЗПТЛ ГУМВС України у Вінницькій області ОСОБА_67 (т.3 ас. 181);

- протоколом огляду, визнання та приєднання до справи речових доказів від 16.05.2011 року, відповідно до яких були оглянуті та приєднані до справи як речові докази розсекречені оптичні носії інформації по проведеним ОТЗ (один СD-R диск №126т) та документи по ним (т.3 а.с. 211);

- дисками із записами телефонних розмов ОСОБА_11 по мобільному телефону НОМЕР_18 за результатами здійснення оперативно-розшукових заходів із застосуванням оперативно-технічних засобів та протоколом (довідкою) прослухування звукозапису, згідно з якими зафіксовано переговори ОСОБА_11 між ОСОБА_68 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та іншими (т.3 а.с. 183-210,182).

Проаналізувавши зібрані в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні вину підсудних у вчиненні інкримінованих злочинів доведено повністю, а їхні дії органом досудового слідства вірно кваліфіковано:

- ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 149 КК України як торгівля людьми, а так само вербування та передача людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, кваліфікуючими ознаками якої є дії вчинені щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб;

- ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 149 КК України як торгівля людьми, а так само вербування та передача людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, кваліфікуючими ознаками якої є дії вчинені щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб;

- ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 149 КК України як торгівля людьми, а так само вербування та передача людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, кваліфікуючими ознаками якої є дії вчинені щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб та ч.1 ст. 209 КК України як вчинення дій спрямованих на набуття та використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

Суд дійшов такого висновку, оскільки вина обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України доводиться як показаннями самих обвинувачених, які визнали вину у скоєнні інкримінованих злочинів за обставин викладених в обвинувальному висновку визнали в повному обсязі, а саме те, що вони на початку січня 2011 року, маючи умисел на незаконне збагачення з корисливих спонукань ввійшовши в попередню змову між собою та з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження вчинили злочин - торгівлю людьми, з метою їх подальшої експлуатації за кордоном, при наступних обставинах: ОСОБА_9 , виконуючи свою злочинну роль у вчиненні даного злочину, домовився з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, про продаж ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які були відшукані ОСОБА_11 для подальшої їх сексуальної експлуатації в м. Венеція республіки Італія. З січня 2011 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_10 , діючи в попередній змові з ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою вербування дівчат, для їх подальшої сексуальної експлуатації за кордоном, телефонувала за номером мобільного телефону, отриманого від ОСОБА_11 до ОСОБА_14 . Виконуючи свою злочинну роль у вчиненні даного злочину ОСОБА_10 переконала потерпілих про високі заробітки та схилили ОСОБА_14 до зайняття проституцією за кордоном, обумовлювала питання виїзду останньої для сексуальної експлуатації в борделі м. Венеція республіки Італія. 13 січня 2011 року, ОСОБА_17 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, приїхав до м. Вінниці разом з ОСОБА_11 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, де під час зустрічі з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , використовуючи їх уразливий стан, зумовлений зовнішніми матеріальними факторами, створюючи хибне уявлення про отримання високих заробітків в сумі 1000 євро і вигідні умови праці, вільне пересування за кордоном, допомогу при оформленні паспортів громадян України для виїзду за кордон та виїзних віз, схилили та отримали добровільну згоду останніх на запропонованих умовах на поїздку до м. Венеція республіки Італія для заняття проституцією. Відповідно до попередньої домовленості, ОСОБА_11 були надані кошти потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_13 для оформлення термінових паспортів громадян України для виїзду за кордон, в сумі 1082 грн. кожній, чим останні були введені в боргову залежність. В подальшому ОСОБА_14 та ОСОБА_13 04.02.2011 року отримали паспорти громадян України для виїзду за кордон, які за домовленістю передали ОСОБА_11 з метою попередження відмови виїзду за кордон для зайняття проституцією та отримання виїзних віз. Вподальшому за вказівкою ОСОБА_10 , яка діяла за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, 10.02.2011 року ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , прибули на потязі №81 сполученням «Київ-Чоп» до смт. Батьово Берегівського району Закарпатської області, де їх зустрів ОСОБА_11 та відвіз до місця зустрічі з покупцями.

Перебуваючи біля кафе «Золота рибка», що розташоване в м. Чоп Ужгородського району Закарпатської області по вул. Садова, 1 А, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, передав ОСОБА_14 та ОСОБА_13 двом особам, матеріали відносно яких виділенні в окреме провадження, за грошову винагороду в сумі 2000 євро, які з цього моменту фактично контролювали свободу пересування ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . Після чого, 11.02.2011 року, дві особи, матеріали відносно яких виділенні в окреме провадження, діючи в попередньою змовою, уклали усну угоду з ОСОБА_18 , який не був обізнаний у злочинних намірах останніх, про перевезення ОСОБА_14 та ОСОБА_13 до м. Загонь республіки Угорщина, де його за домовленістю повинна була зустріти одна з цих осіб, однак під час проходження контролю, 12.02.2011 року в митному пункті «Лужанка» Берегівського району Закарпатської області автомобіля «OPEL VEKTRA», д.н.з. Угорщини НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_18 , працівники прикордонного загону довідалися про справжні наміри виїзду за кордон ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , та останні були затримані та в подальшому передані працівникам міліції.

Такі показання обвинувачених узгоджуються з аналогічними показаннями потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також показаннями свідків працівників прикордонної служби ОСОБА_36 , ОСОБА_69 та ОСОБА_56 , які фактично виявили та затримали на кордоні потерпілих та водія ОСОБА_18 , який намагався провести дівчат, показаннями водія ОСОБА_18 , який підтвердив обставини вивезення ним ОСОБА_14 та ОСОБА_13 закордон на прохання ОСОБА_20 , показаннями свідка ОСОБА_51 , який бачив ОСОБА_20 в автомобілі якого, марки «БМВ», 11.02.2011 року перебувало двоє дівчат, а також протоколами очних ставок між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , між ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , згідно яких потерпілі впізнали особу, яка брала участь у вивезенні їх закордон з метою працевлаштування для зайняття проституцією, протоколом огляду місця події від 12.02.2011 року автомобіля «Опель-вектра»», протоколами виїмки у мобільних операторів зв`язку роздруківки по телефонним номерам, якими користувались ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з яких вбачається, що останні зв`язувались між собою та іншими особами, причетними до вчинення злочину, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження.

З огляду на вищевикладене суд дійшов переконання про винність обвинувачених у скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст. 149 КК України.

Крім того, вина ОСОБА_11 у скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст. 209 КК України, доводиться показаннями самого обвинуваченого. який визнав вину у вчиненні злочину за обставин, викладених в обвинувальному висновку, а саме в тому, що він 11.02.2011 року незаконно отримавши грошові кошти в сумі 3000 гривень, внаслідок вчиненні тяжкого злочину торгівля людьми, з метою їх подальшої експлуатації за кордоном, а саме внаслідок продажу ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , використав їх на придбання у ОСОБА_19 комп`ютерної техніки, чим вчинив дії по набуттю та використанню коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння. Такі показання обвинуваченого узгоджуються з показаннями ОСОБА_19 та ОСОБА_70 .

При обранні виду та міри покарання підсудному ОСОБА_9 суд приймає до уваги, що останній вчинив злочин вперше, оскільки являється особою раніше несудимою, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_9 суд відносить його щире каяття. Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України обтяжують покарання ОСОБА_9 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи підсудного ОСОБА_9 , значного часу, що минув з дня скоєння ним злочину протягом якого останній нового злочину не вчинив, що свідчить про втрату в його особі суспільної небезпеки, враховуючи, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_9 можливе без його ізоляції від суспільства, а покаранням необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.2 ст. 149 КК України без конфіскації майна, в зв`язку із звільненням його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2,3 ч.1 ст. 76 КК України.

При обранні виду та міри покарання підсудній ОСОБА_10 суд приймає до уваги, що остання вчинила злочин вперше, оскільки являється особою раніше несудимою, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України пом`якшують покарання підсудної ОСОБА_10 суд відносить її щире каяття. Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України обтяжують покарання ОСОБА_10 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи підсудної ОСОБА_10 , враховуючи значний часу, що минув з дня скоєння нею злочину протягом якого остання нового злочину не вчинив, що свідчить про втрату в її особі суспільної небезпеки, суд вважає, що виправлення підсудної ОСОБА_10 можливе без її ізоляції від суспільства, а покаранням необхідним і достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.2 ст. 149 КК України без конфіскації майна, в зв`язку із звільненням її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2,3 ч.1 ст. 76 КК України.

При обранні виду та міри покарання підсудному ОСОБА_11 суд приймає до уваги, що останній вчинив злочини вперше, оскільки являється особою раніше несудимою, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_11 суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України обтяжують покарання ОСОБА_11 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи підсудного ОСОБА_11 , значного часу, що минув з дня скоєння ним злочину протягом якого останній нового злочину не вчинив, що свідчить про втрату в його особі суспільної небезпеки, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_11 можливе без його ізоляції від суспільства, а покаранням необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.2 ст. 149 КК України та санкцією ч.1 ст. 209 КК України, а також із конфіскацією майна, одержаного злочинним шляхом як спеціальна конфіскація, із застосуванням ст. 70 КК України, без конфіскації майна, в зв`язку із звільненням його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2,3 ч.1 ст. 76 КК України.

Разом з тим суд не вбачає за можливе призначити ОСОБА_11 за ч.1 ст. 209 КК України додаткове покарання, передбачене санкцією цієї статті - у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, оскільки даний злочин ОСОБА_11 вчинений не під час перебування на певній посаді чи під час зайняття певним видом діяльності та не пов`язаний з будь-яким видом законної діяльності.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 слід залишити обраний, у виді підписки про невиїзд.

Також, відповідно до ст. 93 КПК України (в редакції 1960 року) з підсудних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 слід в пропорційних долях стягнути вартість криміналістичних досліджень, оскільки їх проведення було зумовлене вчиненням ними інкримінованих злочинів.

Вирішити питання про долю речових доказів в кримінальній справі.

Керуючись ст. ст. 50, 65-67, 75, 76, 149, 209 КК України, ст.ст. 323, 324 КПК України (в редакції 1960 року), суд

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 149 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

У відповідності до п. п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_9 слід залишити обраний підписку про невиїзд.

Визнати винною ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 149 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

У відповідності до п. п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_10 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_10 слід залишити обраний підписку про невиїзд.

Визнати винним ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 149, ч.1 ст. 209 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 149 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна,

- за ч.1 ст. 209 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення, без конфіскації майна та без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, з конфіскацією майна одержаного злочинним шляхом.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_11 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна, без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, з конфіскацією майна одержаного злочинним шляхом,.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

У відповідності до п. п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_11 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_11 слід залишити обраний підписку про невиїзд.

Комп`ютерну техніку, а саме: системний блоку «Digital-Forse», плазмовий комп`ютерний монітор «Model code»G417VTSNEDC, клавіатуру «Model code»КВ-1007 та мишку «4ТЕСН», передані на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_71 (т.5 а.с. 106) конфіскувати в дохід держави, як майно одержане злочинним шляхом.

Відповідно до ст. 93 КПК України (в редакції 1960 року) стягнути в рівних долях з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на користь держави Україна 2251 (дві тисячі двісті п`ятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок у відшкодування вартості проведення криміналістичних досліджень (т.1 а.с. 361, 370).

Речові докази:

- два квитки на потяг №81 Вінниця-Чоп, квитанція «Приватбанк» про здійснення валютно-обмінної операції: купівлі 100 доларів США, два аркуша формату А-4 про бронювання номерів в готелі Тімон (Будапешт, Венгрія) на ім`я ОСОБА_61 та Білоус Лідії, диск DVD+RW, контрольний талон на автомобіль «Опель», д.н.з. Угорщини НОМЕР_15 залишити при матеріалах справи;

- арешт, накладений постановою від 11.03.2011 року старшого слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_72 на цінності ОСОБА_10 , а саме: чотири персні, ланцюг та хрестик з білого металу, кошти в сумі 4 грн. 70 коп. скасувати та вказані цінності, які передані на зберігання та на депозит ВФЗБО УМВС України у Вінницькій області повернути ОСОБА_10 (Т.1 а.с. 346. 347);

- арешт, накладений постановою від 14.03.2011 року старшого слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_72 на цінності ОСОБА_9 , а саме: обручка та перстень з камінцем, вироблені з жовтого металу скасувати та вказані цінності, передані на зберігання ВФЗБО УМВС України у Вінницькій області повернути

ОСОБА_9 (Т.1 а.с. 350-351. 347);

- арешт, накладений постановою від 16.03.2011 року старшого слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_72 на кошти обвинуваченого ОСОБА_9 , а саме: п`ять купюр номіналом 100 доларів США, серійні номери НВ 58244098 G, НВ19065467 Е, НВ 47706056 А, FL 81651052 C, FF 22555494 C, одна купюра номіналом 200 грн., серійний номер ЄФ 6306731, чотири купюри номіналом 50 грн., серійні номери ЕВ 0965743, ВД 7013832, ГГ 7967502, ВШ 9680669, одна купюра номіналом 20 грн., серійний номер ЗА9863641, одна купюра номіналом 10 грн., серійний номер ЕЧ 1970413, одна купюра номіналом 5 грн., серійний номер ЕЮ 5455017, одна купюра номіналом 2 грн., серійний номер ВЧ НОМЕР_19 , поміщені на депозитний рахунок ВФЗБО УМВС України у Вінницькій області скасувати та вказані кошти повернути ОСОБА_9 (Т.1 а.с. 110, 378-383).

Арешт, накладений постановою від 25.03.2011 року старшого слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_72 на автомобіль «Опель Кадет», 1986 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_20 , належний ОСОБА_11 , також на майно ОСОБА_11 - 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 - скасувати (т.3 а.с. 60).

Арешт, накладений постановою від 22.03.2011 року старшого слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_72 на майно ОСОБА_10 , а саме: 1/3 частини квартири АДРЕСА_5 - скасувати (т.3 а.с. 58).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: