Справа №480/451/15-к 20.03.2015 20.03.2015 20.03.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
20 березня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
· відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області про накладення арешту на майно загальною вагою 2980 кг (терезів, брухту чорних та кольорових металів), яке вилучено 11.03.2015 року в ході обшуку у домоволодінні ОСОБА_4
судового розпорядника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
В ході розслідування вказаного кримінального провадження, слідчий Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було виявлено і вилучено
Провадження № 11-сс/784/115/15 Головуючий у 1-й інстанції:
Категорія: накладення арешту ОСОБА_10
у ОСОБА_4 в ході обшуку за місцем його проживання за адресою АДРЕСА_1 . Мотивуючи своє клопотання, слідчий послався на те, що незастосування арешту майна буде перешкоджати встановленню істини по справі, оскільки металобрухт може бути прихований або відчужений підозрюваним ОСОБА_4 .
Відмовляючи в задоволені клопотання, слідчий суддя вказав, що відомості, отримані в ході допиту свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 не можуть однозначно вказати про належність майна саме підозрюваному ОСОБА_4 , а тому відсутні підстави для задоволення клопотання слідчого.
В апеляційній скарзі прокурор посилається на незаконність рішення слідчого судді про відмову в накладенні арешту. Вважає, що судом не надано належної оцінки показанням свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 які є родичами підозрюваного, надали суперечливі показання і не надали будь-яких підтверджень про належність вилучених металевих предметів саме їм.
З приводу належності вилученого металобрухту саме підозрюваному ОСОБА_4 , прокурор посилається на дані, що містяться в заяві ОСОБА_13 та на її показання під час допиту в якості свідка, показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , а також на дані, що містяться в протоколі обшуку домоволодіння від 11.03.2015 року та актах зважування.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, думку підозрюваного та захисника про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без змін, вивчивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
У відповідності з вимогами ст. 173 КПК України, розглядаючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, та інші.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.167 КПК України.
Допитавши свідка ОСОБА_14 , який заперечував те, що здавав будь-які металеві вироби ОСОБА_4 та дослідивши надані матеріали, апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий та прокурор не довели необхідність арешту майна.
Слідчим у поданні не зазначені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, не вказано яким критеріям, передбаченим ст. 167 КПК України, відповідає майно, вилучене в домоволодінні ОСОБА_4 , не зазначено, чи одержано воно внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Прокурор, хоча й посилався в апеляційній скарзі на те, що вилучене майно одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, однак в судовому засіданні не довів, що вказане майно у виді металевих предметів відповідає критеріям, зазначеним в ч.2 ст. 167 КПК України.
Між тим, як вбачається з протоколу обшуку домоволодіння ОСОБА_4 від 11.03.2015 року, вилучене майно має ознаки предметів господарського призначення (рейки, труби, сітка, тощо).
Про те, що частина вилученого майна використовується для побутових потреб, а інша частина належить ОСОБА_11 і ОСОБА_12 і перебуває у нього на зберіганні, пояснили вказані свідки та сам підозрюваний ОСОБА_4 .
З урахуванням наведеного, пояснень підозрюваного, а також свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які вказували, що серед вилученого майна є металеві вироби, належні їм, недоведеності органом досудового слідства протилежних обставин, суд першої інстанції правильно послався на те, що не встановлено належність вилученого майна саме підозрюваному, а також те, що вони є предметом незаконних операцій з металобрухтом.
Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та накладення арешту на вилучене майно, про що йде мова в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст. 405, 407,422 КПК України, апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Миколаївського району Миколаївської області залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 березня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області про накладення арешту на майно загальною вагою 2980 кг (терезів, брухту чорних та кольорових металів), яке вилучено 11.03.2015 року в ході обшуку у ОСОБА_4 без змін.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3