печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3308/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

та обвинуваченого ОСОБА_6 ,

провівши судове засідання по розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005646 від 13.10.2014 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В Печерському районному суді м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 186 ч.2 КК України.

В ході судового розгляду прокурор просив продовжити ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, пославшись на те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, чинив погрози відносно потерпілого ОСОБА_5 , про що останнім була складена відповідна заява, тобто існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, чинити тиск на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав вказану позицію прокурора.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження тримання ОСОБА_6 під вартою, заявивши в свою чергу письмове клопотання, в якому просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем його проживання із застосуванням електронного засобу контролю, пославшись на відсутність існування ризиків, зазначених прокурором, в обґрунтування своєї позиції. Заяву потерпілого про вчинення на його адресу погроз з боку ОСОБА_6 вважав такою, що не підтверджена відповідними доказами. Звернув увагу на наявність у обвинуваченого ряду захворювань, які обумовлюють необхідність його лікування у медичній установі, відсутність доказів щодо порушення останнім умов домашнього арешту до моменту застосування цього запобіжного заходу судом, а також на практику ЄСПЛ.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор та потерпілий ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання захисту. При цьому, прокурором були надані рапорти працівників Печерського РУ ГУМВС України в м.Києві на підтвердження факту порушення ОСОБА_6 умов домашнього арешту.

При вирішенні вказаного питання судом приймалось до уваги наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 20.02.2015 до обвинуваченого ОСОБА_6 за клопотанням прокурора застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого закінчується 21.04.2015 о 10.00 год.

При цьому, судом приймався до уваги той факт, що потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово телефонував йому на особистий телефонний номер, висловлював в телефонній бесіді погрози, а також приходив до нього додому, що на його думку свідчить про можливість здійснення обвинуваченим у випадку перебування його волі тиску на нього.

Таким чином судом встановлено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виражається у можливості ОСОБА_6 чинити незаконний вплив на потерпілого.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні насильницького злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, яке відноситься до категорії тяжких та передбачає покарання на строк понад 5 років позбавлення волі, раніше неодноразово судимий, вчинив злочин за змістом обвинувачення, під час судимостей, що не зняті і не погашені у встановленому законом порядку, що свідчить про те, що ОСОБА_6 є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень, офіційно суспільно-корисною працею не займається. Вказане, на думку суду, свідчить про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_6 може, перебуваючи на волі може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, посилання захисту на наявність у ОСОБА_6 ряду тяжких захворювань гепатит С, порушення мозкового кровообігу, - судом не можуть бути прийняті до уваги, як обставини, які перешкоджають його перебуванню в умовах місць попереднього ув`язнення, оскільки доказів неможливості отримання там обвинуваченим необхідного лікування суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити, а обвинуваченому ОСОБА_6 продовжити запобіжних захід у виді тримання під вартою на 60 днів, а в задоволенні клопотання захисника про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю слід відмовити, оскільки на думку суду, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 331, 369 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 19 червня 2015 року до 10 год. 00 хв. включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1