Справа № 161/9948/15-к
Провадження № 1-кп/161/466/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 08 липня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку кримінальне провадження №0001835, що надійшло з прокуратури м. Луцька 01.07.2015 року з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбір, Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , священнослужителя Свято-Архангельського монастиря УПЦКП, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 21 червня 2015 року в період часу з 13 год. 00 хв. по 13 год. 15 хв., діючи з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись у вівтарі Свято-Архангельського чоловічого монастиря УПЦКП, що за адресою: місто Луцьк, вулиця Кафедральна, 16, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Prestigio MultiPhone PSP5307 DUO» та чохол до нього марки «PRO-COVERS», вартість яких згідно товарознавчої експертизи № 142 від 25.06.2015 складає 1080 гривень та 165 гривень відповідно, у якому знаходились: карта пам`яті ADATA, об`ємом 32 GB, вартістю 200 гривень, картка мобільного оператора «Life», вартістю 10 гривень, на рахунку якої було 2 гривні, картка мобільного оператора «МТС», вартістю 10 гривень, на рахунку якої було 2 гривні, що знаходилися на журнальному столі у вівтарі вказаного монастиря, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 1469 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, таємно викрав чуже майно.

Під час досудового провадження між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , 25.06.2015 року укладена угода про примирення. Згідно з угодою сторони погоджуються, про відсутність на час складання угоди матеріальних і моральних претензій з боку потерпілого ОСОБА_4 та на об`єм визнання вини обвинуваченим. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесений до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4,5 ст. 474 КПК України, а потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.53 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Судові витрати за проведення товарознавчої експертиз, що підтверджено документально, слід стягнути з обвинуваченого.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Угоду про примирення від 25.06.2015 року у кримінальному провадженні №0001835 укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази: мобільний телефон марки «Prestigio MultiPhone PSP5307 DUO», чохол до нього марки «PRO-COVERS», карту пам`яті ADATA, картку мобільного оператора «Life», картку мобільного оператора «МТС» - повернути за належністю потерпілій стороні.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в доход держави судові витрати по справі за проведення товарознавчої експертизи в сумі 368 (триста шістдесят вісім) гривень 28 копійок.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

ГОЛОВУЮЧИЙ: