УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2007 р м.
Івано-Франківськ

Колегія судців
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої-судді Іванів
О.Й.,

суддів Кривобокової
Н.М., Гандзюка В.П.

з участю: прокурора Журавльова
Є.Є.

потерпілих: ОСОБА_3, ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_1

захисників ОСОБА_5,
ОСОБА_6

розглянувши 27 березня 2007 р. у відкритому
судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який приймав
участь у розгляді справи судом, потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3, засудженого
ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_5 в його інтересах
на вирок Косівського районного суду від 14 грудня 2006
року, -

встановила:

Вказаним вироком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, українець, уроженець та мешканець АДРЕСА_1, з середньою освітою, лісник

Косовського
районного підприємства "Райагроліс",
одружений, на утриманні двоє неповнолітніх дітей,
раніше не судимий, громадянин України, - засуджений
за ст. 121 ч.2 КК
України із застосуванням ст. 69
КК України, на п'ять років шість місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід
засудженому з підписки про невиїзд змінено на тримання під вартою та взято його
під варту із зали суду.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 8500
гривень та на користь ОСОБА_3
8500 гривень моральної шкоди.

За вироком суду
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 19
листопада 2005 року
близько 17 год. 30 хвилин в с. Річка
Косівського району неподалік господарства ОСОБА_7 під час сварки з потерпілим
ОСОБА_8, яка переросла в бійку, умисно наніс останньому удари руками і ногами в
ділянку голови та обухом сокири в грудну клітку і інші ділянки тіла, внаслідок
чого заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили його смерть.
В апеляціях:

-прокурор, який
приймав участь у розгляді справи судом, вирок щодо ОСОБА_1 вважає незаконним
внаслідок м'якості призначеного засудженому покарання. Просить вирок суду
скасувати, постановити новий вирок та обрати покарання в межах санкції ч.2

Справа № 11-75/2007 р. Головуючий
у І інстанції Туринський І.Є.

Категорія ст. 121 ч.І КК України Доповідач Іванів О.Й.

2

ст. 121 КК України;

· потерпіла
ОСОБА_3 покликається
на безпідставність застосування судом до засудженого ОСОБА_1 ст. 69 КК України.
Просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок, призначивши засудженому
більш суворе покарання;

· потерпіла
ОСОБА_2 постановлений
щодо ОСОБА_1 вирок вважає надто суворим. Зазначає, що потерпілі ОСОБА_3 і ОСОБА_4
свідчили суду неправдиво щодо фактичних обставин справи, посилаючись на
пояснення свого батька ОСОБА_8, які той ніби-то дав їм в лікарні. Стверджує, що
потерпілий ОСОБА_8-ЇЇ чоловік, після отримання тілесних ушкоджень, взагалі не
міг спілкуватися. Просить вирок змінити та пом'якшити засудженому призначене
покарання;

· засуджений
ОСОБА_1 покликається на те, що умисно тілесних ушкоджень ОСОБА_8 не спричиняв,
сокирою його не бив, а навпаки оборонявся від дій потерпілого, який першим
напав на нього, вдаривши ззаду в область голови кулаком, а потім сокирою
спричив тілесні ушкодження середньої тяжкості. Зазначає, якщо апеляційна
інстанція прийде до висновку про наявність в його діях ст. 118 КК України, то
просить призначити покарання не пов'язане з позбавленням волі;

· захисник
ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_1 покликається на незаконність вироку,
оскільки висновки суду щодо фактичних обставин справи не підтверджуються
дослідженими в судовому засіданні доказами і містять істотні суперечності.
Зокрема: показання судмедексперта ОСОБА_9, викладені судом у вироку, не
відповідають показанням, даним експертом у судовому засіданні; медична картка
потерпілого ОСОБА_8 не досліджувалася під час судового слідства, тому не може
бути одним з доказів винуватості ОСОБА_1 і наведені у ній записи спростовуються
проведеними по справі судово-медичними експертизами. Вважає, що засуджений діяв
у стані необхідної оборони, але якщо апеляційна інстанція прийде до висновку
про перевищення ОСОБА_1 меж необхідної оборони, просить призначити йому
покарання не пов'язане з позбавленням волі.

До початку
розгляду справи в апеляційній інстанції прокурор, який приймав участь у
розгляді справи судом, вніс зміни до поданої ним апеляції, в яких вирок суду
вважає незаконним не тільки з підстав невідповідності призначеного ОСОБА_1
покарання ступеню тяжкості злочину і особі засудженого, а й з підстав
невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам
справи та внаслідок допущених судом порушень кримінально-процесуального закону.
Просить вирок скасувати, а справу направити в той же суд на новий судовий
розгляд.

Заслухавши
доповідь судді, прокурора, який підтримав подану апеляцію у зміненому вигляді і
просить її задовольнити, пояснення потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, їхнього представника-адвоката ОСОБА_6, які
просять задовольнити вимоги апеляції ОСОБА_3,
пояснення засудженого ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_5, які просять, при
наявності в діях засудженого ст. 118
КК України, призначити йому покарання не пов'язане з позбавленням волі,
перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляцій колегія суддів
вважає, що всі апеляції підлягають до часткового задоволення з наступних
підстав.

За змістом ст. 323 КПК України
вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим, постановленим за умови
правильного застосування в ньому матеріального закону і дотримання при
провадженні справи кримінально-процесуального закону.

Відповідно до
вимог ст. 240 КПК
України при попередньому розгляді справи ведеться протокол. Однак, як
вбачається з матеріалів справи, при проведенні суддею 16.06.2006 року
попереднього розгляду даної кримінальної справи, протокол судового засідання не
вівся (а.с. 270), що є
грубим порушенням процесуального закону.

Крім того, судом
першої інстанції порушено і вимоги ст. 277
КПК України, згідно з якими при зміні прокурором обвинувачення в бік
погіршення становища підсудного, суд зобов'язаний роз'яснити підсудному
особливості ситуації, яка склалася, що він буде захищатись в судовому засіданні
від нового обвинувачення, і відкласти розгляд справи не

3

менш ніж на три
доби для надання підсудному, його захиснику можливості підготуватись до захисту
проти нового обвинувачення.

Згідно протоколу
судового засідання, наявного в матеріалах справи (а.с. 322), після оголошення
прокурором постанови про зміну обвинувачення, судом не вирішено питання про
приєднання даної постанови до справи, не роз'яснено підсудному права захисту
від нового обвинувачення, яке погіршує його становище.

Посилаючись у
вироку на те, що допитаний в судовому засіданні підсудний свою вину у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 121
ч.2 КК України не визнав, суд навіть не з'ясував у ОСОБА_1 після зміни
прокурором обвинувачення чи зрозуміле йому таке обвинувачення і чи визнає себе
винним у ньому. Жодних показань з приводу нового обвинувачення ОСОБА_1 суду не
давав.

Окрім цього,
зазначені у вироку обставини не відповідають фактичним обставинам справи.
Обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_1 суд у вироку зіслався на показання
судово-медичного експерта ОСОБА_9, дані ним у судовому засіданні щодо нанесення
ударів підсудним в ділянку голови потерпілому, в той час як експерт давав свої
показання щодо тілесних ушкоджень спричинених підсудному, а не потерпілому
ОСОБА_8 (а.с. 319).

Також суд
обґрунтовує у своєму вироку наявність у потерпілого тілесних ушкоджень у
вигляді черепно-мозкової травми, посилаючись на копію історії хвороби ОСОБА_8
(а.с. 42-51), проте
суперечності між цими записами та висновками проведених по справі
судово-медичних експертиз, згідно з якими у потерпілого виявлено лише закриту
травму грудної клітки та її органів (а.с.
121-122, 133-135, 170-176), у вироку не спростовані.

Судом не дано
належної оцінки показанням свідка ОСОБА_10 щодо пояснень свідків ОСОБА_11 та
ОСОБА_12 про погрози засудженого фізичною розправою потерпілому, тоді ж як в
час досудового слідства згадані свідки заперечили показання свідка ОСОБА_10 в
цій частині (а.с. 91,
95-96), і безпідставно судом відхилено клопотання захисника
ОСОБА_5 про виклик вказаних свідків у судове засідання для їх допиту (а.с. 309).

За наведених
обставин і внаслідок допущених судом порушень вимог кримінально-процесуального закону
вирок суду не може залишатися в силі, підлягає скасуванню з направленням справи
на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст.
365, 366, 367 КПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом, у зміненому вигляді,
апеляції потерпілих ОСОБА_2,
ОСОБА_3, засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Вирок
Косівського районного суду від 14
грудня 2006 року
щодо засудженого ОСОБА_1 скасувати, а справу направити в той же суд на новий
судовий розгляд в іншому складі суду зі стадії попереднього розгляду справи.