В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2012 Справа №1915/1932/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

при секретарі Сеник В.Г.

з участю прокурора Гавіловського Ю.В.

захисника ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

представника потерпілої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Київ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1, фактичного проживаючого у АДРЕСА_2, раніше несудимого,

- за ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У підсудного ОСОБА_4, коли він 10 грудня 2011 року близько 17 год. 25 хв. перебував в приміщенні супермаркету «Сільпо», що знаходиться в торгово-розважальному центрі «Подоляни» по вул.Текстильній, 28ч у м.Тернополі, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який він тоді ж і в тому ж місці близько 17 год. 30 хв. шляхом відкриття незачинених на замок дверей проник у камеру зберігання речей №36, звідки таємно викрав жіноче напівпальто демісезонне фірми-виробника «However» вартістю 850 грн. та із викраденим майном з місця скоєння злочину втік, чим завдав потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний як підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 10 грудня 2011 року близько 17 год. 25 хв. він перебував у супермаркеті «Сільпо», що знаходиться в торгово-розважальному центрі «Подоляни» по вул.Текстильній, 28ч у м.Тернополі, виходячи з якого підійшов до камер зберігання речей даного торгового закладу і побачив, що одна із камер зберігання не зачинена на ключ і тоді він вирішив викрасти майно, що там зберігалось, для чого переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, відчинив дверцята шафи зберігання №36, звідки таємно викрав жіноче напівпальто, яке запакував у пакет, після чого вийшов із приміщення магазину.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 показала, що 10 грудня 2011 року близько 17 год. вона із подругами зайшли у супермаркет «Сільпо», що знаходиться в торгово-розважальному центрі «Подоляни», що по вул.Текстильній, 28ч у м.Тернополі, де вона зняла своє напівпальто та поклала у камеру зберігання речей під №36, яку забула закрити на ключ. Через деякий час, виходячи із супермаркету вона підійшла до камери зберігання та виявила відсутність залишеного там свого верхнього одягу, про що повідомила працівника охорони.

Підсудний ОСОБА_4 визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.3 ст.185 КК України, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового слідства доказами, що її підтверджують, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з'ясувавши думку учасників процесу щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.299 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з'ясувавши при цьому, чи правильно розуміють підсудний та інші учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини підсудного ОСОБА_4 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у сховище.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4, суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, фактичні обставини справи, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання негативно не характеризується, має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, його молодий вік, а також думку потерпілої, яка жодних претензій до підсудного не має та просила його суворо не карати, обравши покарання, що не пов'язане з позбавленням волі, та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом'якшують покарання, суд відносить повне визнання підсудним вини, щире каяття та добровільне повне відшкодування завданої злочином шкоди, а тому вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі на певний строк.

Разом з тим, суд враховуючи наведені обставини, приходить до переконання, що є всі підстави для звільнення підсудного на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, оскільки ОСОБА_4 може бути перевихований без ізоляції від суспільства і таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Водночас, з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 у період дії іспитового строку на нього слід покласти передбачені ст.76 КК України обов'язки.

По справі проведена товарознавча експертиза №6-978/11 від 26.12.2011 року, вартість якої у сумі 375, 20 грн. слід стягнути з ОСОБА_4 в користь НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області: код 24524727, банк одержувача УДК в Тернопільській області, МФО - 838012, р/р 0463 - призначення платежу: «За проведення товарознавчої експертизи № 6-978/11 від 26.12.2011 року».

Речові докази у справі: напівпальто демісезонне фірми-виробника «However», яке повернуто потерпілій ОСОБА_2 слід залишити у розпорядженні останньої, а CD-R диск із записом відео спостереження, який зберігається при матеріалах кримінальної справи слід зберігати при матеріалах справи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 у виді підписки про невиїзд необхідно залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 2-4 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого наступні обов'язки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

· періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_4 вартість проведеної у справі товарознавчої експертизи №6-978/11 від 26.12.2011 року в сумі 375, 20 грн. в користь НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області: код 24524727, банк одержувача УДК в Тернопільській області, МФО - 838012, р/р 0463 - призначення платежу: «За проведення товарознавчої експертизи №6-978/11 від 26.12.2011 року».

Речові докази у справі: напівпальто демісезонне фірми-виробника «However», яке повернуто потерпілій ОСОБА_2 - залишити у розпорядженні останньої, а CD-R диск із записом відеоспостереження, який зберігається при матеріалах кримінальної справи - зберігати при матеріалах справи.

Раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення

Головуючий суддяЛ. Т. Базан