Справа № 569/4062/15-к
Провадження № 1-кп/569/309/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне кримінальне провадження № 0000135 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо технічною освітою, раніше не судимого, одруженого, на утриманні шестеро неповнолітніх дітей, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
06 січня 2015 року близько 13 години ОСОБА_5 з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, проник шляхом відчинення вікна на територію виробничого приміщення приватного підприємства фірми «Інтерекопласт», що розташоване по вул..Д.Галицького, 25 в м.Рівне, звідки таємно викрав два трансформатора зі станків «Шаублін», загальною вартістю 4000 грн., чим завдав ППФ «Інтерекопласт» майнової шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), поєднане з проникненням в приміщення.

09 січня 2015 року близько 15 години ОСОБА_6 з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, проник шляхом відчинення вікна на територію виробничого приміщення приватного підприємства фірми «Інтерекопласт», що розташоване по вул..Д.Галицького, 25 в м.Рівне, звідки таємно викрав блок живлення зі станка «Шаублін», вартістю 6000 грн., чим завдав ППФ «Інтерекопласт» майнової шкоди на вказану суму. ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але свій злочинний намір не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками підприємства при спробі покинути зазначену територію.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжку ), поєднане з проникненням в приміщення, вчинене повторно.

Враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позицій, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів у даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому розкаюється.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин та закінчений замах на вчинення тяжкого злочину.

Обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні шестеро неповнолітніх дітей.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

При призначення покарання за вчинення замаху на злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.68 КК України строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку покарання, передбаченого санкцією статті ( санкцією частини статті ) Особливої частини цього Кодексу.

Оскільки обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, одне з яких кваліфікується як закінчений злочин, а інше - як замах на нього, остаточне покарання ОСОБА_5 підлягає призначенню у відповідності до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наявність на утриманні 6 неповнолітніх дітей, а також мету покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без відбування ним покарання, а тому застосовує до нього ст.75 КК України та звільняє його від покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Судові витрати у кримінальній справі відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України та ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання :

· за ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі;

· за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст..70 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст..76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ - блок живлення до станка «Шаублін», який належить ППФ «Інтерекопласт», - залишити у власності потерпілого.

Речовий доказ - рюкзак - залишити у власності ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя :