У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Короткевича М.Є.

суддів

Косарєва В.І., Таран
Т.С.

за участю прокурора

Вергізової Л.А.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 24 липня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_1. на постанову Чугуївського міського суду
Харківської області від 12 квітня 2006 року, якою кримінальну справу щодо

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженки м. Умань Черкаської області,

раніше не судимої,

по
обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
закрито і її звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку зі зміною
обстановки.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 червня 2006 року
постанову суду залишено без змін.

Органами досудового слідства ОСОБА_2. обвинувачувалася в тому, що вона 16
листопада 2003 року близько 4-ої год., перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, біля кафе “Міраж” у АДРЕСА_1 Чугуївського району Харківської області
під час сварки із ОСОБА_1. заподіяла їй середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати судові рішення і направити
справу, в якій вона є потерпілою стороною, на нове розслідування. Вказує, що у
суду не було підстав звільняти ОСОБА_2. від кримінальної відповідальності,
оскільки зміни обстановки не було, ОСОБА_2. не визнала своєї вини і не
відшкодувала їй збитки. До того, зазначає, що апеляційний суд розглянув справу,
не повідомивши їй про час слухання.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України Короткевича М.Є.,
міркування прокурора про скасування судових рішень і направлення справи на
новий судовий розгляд, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга потерпілої
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 48 КК України передбачена можливість звільнення
від кримінальної відповідальності особи, яка вперше вчинила злочин
невеликої або середньої тяжкості,
якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок
зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця
особа перестала бути суспільно небезпечною.

Статтею 7 КПК України встановлений порядок такого
звільнення.

Проте, застосування даних норм законодавства лише з мотивів вчинення вперше
злочину середньої тяжкості не відповідає
вимогам закону. Ці дві обставини є лише передумовами, які у поєднання з іншими
даними, можуть свідчити про втрату особою суспільної небезпечності.

За змістом статті 48 КК України суспільна небезпечність особи, насамперед,
полягає у вчиненні злочину, а в подальшому визначається ступенем можливості
вчинення нею нового злочину. Висновок про таку можливість ґрунтується на основі
характеристики даної особи.

В обгрунтування висновку про те, що ОСОБА_2. не є суспільно небезпечною
особою суд послався на те, що вона вперше притягується до кримінальної
відповідальності, вчинила злочин невеликої тяжкості, розкаялася, визнала вину,
добровільно частково відшкодувала збитки, а також на те, що з дня вчинення
злочину минув тривалий проміжок часу.

Як видно з матеріалів справи протягом досудового слідства і розгляду справи
в суді ОСОБА_2. не визнавала своєї вини, і лише після заявлення нею клопотання
про звільнення від відповідальності, вона визнала свою винність.

Характеристики з місця проживання та навчання були видані ОСОБА_2. за
півтора року до розгляду справи в суді і суд при вирішенні питання про її
звільнення від кримінальної відповідальності не з'ясовував і не досліджував
нових обставин її життя та поведінки, ставлення до праці.

До того, збитки потерпілій ОСОБА_1.
відшкодовані добровільно в розмірі 400 грн. при заявленому позові на 10640 грн.

Суд не дав належної оцінки цим
обставинам, а також не врахував заперечення потерпілої ОСОБА_1. проти закриття
справи, оскільки ОСОБА_2. не відшкодувала їй збитки, понесені внаслідок
заподіяння тілесних ушкоджень, і примирення між ними не відбулося.

Крім того, суд, звільняючи ОСОБА_2. від кримінальної відповідальності на
підставі статті 7 КПК України та статті 48 КК України, у постанові не зазначив
у чому полягає така зміна обстановки, внаслідок якої особа обвинуваченої
перестала бути суспільно небезпечною. Також суд не вказав яка відбулася зміна
умов життя винної, чи в її особистості, що позитивно вплинуло на неї і доводить
факт її виправлення.

За таких обставин слід визнати, що суд
передчасно дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_2. від кримінальної
відповідальності й покарання.

На підставі наведеного постанова суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд.

Отже, керуючись ст. 394, 396 КПК України, колегія суддів
-

У х в а л и л а :

касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 12 квітня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 червня 2006 року
відносно ОСОБА_2 скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд.

С У Д Д І :

Короткевич М.Є. Косарєв
В.І. Таран
Т.С.