ВИРОК
06 січня 2015 року м. Харків
Жовтневий районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, раніше не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, суд,
встановив:
Таким чином ОСОБА_4 , виконав всі дії, які вважав необхідними для скоєння крадіжки, але свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі.
Дії ОСОБА_4 , кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
13 грудня 2014 року в м. Харкові між підозрюваним ОСОБА_4 та представником потерпілої сторони - магазину «АТБ - Маркет» ОСОБА_5 , укладена угода про примирення, відповідно до якої ОСОБА_4 , беззастережно визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язуються беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погодили покарання відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.І ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст..75 КК України, з іспитовим строком.
В підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 , провину в обсягу підозри визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання.
Представник потерпілої сторони ОСОБА_5 подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, також просив суд затвердити угоду про примирення та призначити підозрюваному узгоджену міру покарання.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюваний ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Суд, переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою підозрюваним виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 13 грудня 2014 року, визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання.
Запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_4 в ході досудового слідства не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України,
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 13 грудня 2014 року, що укладена в м. Харкові між представником потерпілої сторони ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п.п. 2, 3 ч.1 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально виконавчої системи про зміну місця мешкання, роботи.
Речові докази по справі: пляшку з коньяком «Болград», ковбасу «М`ясна лавка Гетингська з сиром» напівкопчена, вагою 390 гр., ковбасу «М`ясна лавка баликова» напівкопчена, вагою 411 гр., ковбасу «Добров Дрогобицька» напівкопчена, вагою 320 гр., буженину «Ситний ряд. Традиційна», вагою 300 гр., ковбасу «Добров сервелат», вагою 280 гр., які знаходиться на зберіганні у представника ТОВ «АТБ маркет ОСОБА_5 , - повернути власнику ТОВ «АТБ маркет»;
ДВД диск із відеозаписом зберігати в матеріалах справи.
Копію вироку вручити підозрюваному та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя ОСОБА_1