Провадження № 1-кп/761/942/2015
У Х В А Л А
Іменем України
14 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

провівши в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва підготовче судове засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Казахстан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Містки Сватівського району Луганської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003672 від 29 березня 2015 року),

В С Т А Н О В И В:
обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та ОСОБА_4 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, надійшов до Шевченківського районного суду м. Києва 8 липня 2015 року.

Прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Захисник заперечував з приводу призначення обвинувального акту до судового розгляду та просив повернути його прокурору через невідповідність вимогам процесуального закону (не вказано старшого групи слідчих; не зазначено місця народження та громадянство потерпілих; не вказане місце складання та затвердження обвинувального акту), при цьому, обвинувачені підтримали думку захисника.
Потерпілі, кожний окремо, підтримали думку прокурора.
Заслухавши сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, окрім іншого, прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, окрім іншого, також такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Водночас зміст обвинувального акту не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, виходячи з наступного.

Так, як вбачається зі змісту даного обвинувального акту, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , кожний окремо, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, при цьому останній також, окрім цього, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у повторному вчиненні серії крадіжок у різних потерпілих, одна з яких була поєднана з проникненням в приміщення.

Разом з тим, формулюючи обвинувачення ОСОБА_4 за епізодом повторного вчинення таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 , та зазначаючи правову кваліфікацію правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, у обвинувальному акті саме за цим епізодом вказано, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням, при цьому, і така кваліфікуюча ознака складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, як «проникнення у житло, інше приміщення чи сховище», взагалі повно не відображена.

Крім того, даний обвинувальний акт і в іншій частині не в повній мірі відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень ст. 291 КПК України, обвинувальний акт також має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), проте, як вбачається з обвинувального акту відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вказуючи перелік потерпілих, слідчим не зазначено місця народження останніх та їх громадянство.

За таких обставин, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід повернути прокурору Шевченківського району м. Києва.

Водночас, суд не бере до уваги доводи захисника щодо відсутності посилань в обвинувальному акті в частині місця складання і затвердження даного акту, оскільки таке місце, із визначенням конкретної адреси і кабінету, прямо зазначене в цьому обвинувальному акті.

Крім того, суд критично відноситься до посилань захисника щодо відсутності в обвинувальному акті даних щодо старшого групи слідчих, оскільки обов`язкова наявність таких відомостей в обвинувальному акті процесуальним законом не передбачена.

Також, незважаючи на відсутність клопотань у сторін кримінального провадження щодо зміни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожному, запобіжного заходу, суд, виходячи з принципу судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час судового розгляду, вважає необхідним розглянути питання щодо встановлення наявності або відсутності підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 («тримання під вартою») та ОСОБА_5 («домашній арешт»).

Так, беручи до уваги, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожний, є раніше судимою особою, при цьому за вчинення умисних злочинів, а й отже як один, так і інший має очевидну схильність до протиправних проявів, не мають місця роботи, отже не володіють стабільним джерелом прибутків, і на даний час обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, при цьому, згідно обвинувачення, протиправні дії ОСОБА_4 носять систематичний характер, і сукупність цих обставин також свідчить про необхідність залишення відносно останнього найбільш суворого запобіжного заходу, а стосовно ОСОБА_5 домашнього арешту.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжити до 11 вересня 2015 року включно та продовжити строк запобіжного заходу «домашній арешт» ОСОБА_5 до 14 вересня 2015 року включно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314 - 316 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003672 від 29 березня 2015 року) - повернути прокурору Шевченківського району м. Києва.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 11 вересня 2015 року включно та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 до 14 вересня 2015 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1