УХВАЛА

Іменем України

" 13 " лютого 2008 року
колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючого Романова О.В.

суддів Широкопояса Ю.В.

Михайловського В.І.

секретаря Білоус Т.А.

з участю прокурора Яковлева О. С

та захисника ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі апеляцію прокурора,
за погодженням з яким вносилось подання до суду першої інстанції, на
постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 1 лютого 2008 року, якою
щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
народження, уродженця с.
Сущани Олевського району Житомирської області, громадянини
України, одруженого, з вищою освітою, працюючого директором Повного Товариства
,,Ломбард „Карина-Стиль і Компанія",
прож. АДРЕСА_1, раніше не судимого,

відмовлено в обранні запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту,

Встановила:

органами досудового слідства
ОСОБА_2. підозрюється в тому, що він будучи директором ТОВ „Магнолія"
протягом вересня-

Справа № 10-41 2008 р. Головуючий у 1 інстанції
-

Покатілов О. Б. Доповідач - Романов О.В.

2

жовтня 2007 року, з метою
заволодіння коштами компанії „Corpmarc Impex LLP" вів переговори з
представником вказаної компанії ОСОБА_3. в м.Житомирі з приводу укладення
двостороннього договору купівлі-продажу великої партії каменю „Габро" на
суму 6 013 287,46 доларів США. При зустрічах ОСОБА_2. показував ОСОБА_3.
договір купівлі-продажу даної партії каменю, який був начебто укладений з
Коростишівським гранітним кар"єром, як гарантія того, що купівля-продаж
дійсно відбудеться. 23.10.2007 року ОСОБА_2. зателефонував до ОСОБА_3. і запропонував йому негайно перерахувати
грошові кошти на банківський рахунок ТОВ „Магнолія" як передплату в
розмірі 100% від вартості партії товару, щоб він зміг начебто розрахуватися з
поставником продукції - Коростишівським гранітним кар'єром, обіцяючи при цьому,
що договір він неодмінно підпише і продукцію поставить, при цьому ОСОБА_2. не
мав наміру виконувати зобов'язання щодо вказаного договору. Будучи введеним в
оману, ОСОБА_3. за період з 23.10.2007 по 14.11.2007 року перерахував з рахунку
компанії „Corpmarc Impex LLP"
на банківський рахунок ТОВ «Магнолія» грошові кошти в сумі 6 013 287,46 доларів
США, якими ОСОБА_2. розпорядився на власний розсуд.

Таким чином
ОСОБА_2., шляхом обману та зловживання довірою представника нерезидента
компанії „Corpmarc Impex LLP",
яка зареєстрована у Об'єднаному Королівстві Великобританія
- ОСОБА_3. заволодів чужим майном в особливо великих розмірах, а саме
грошима даної компанії в сумі 6 013 287,46 доларів США.

По даному факту 18.01.2007 року СУ УМВС України в Житомирській
області відносно ОСОБА_2. порушено кримінальну справу за № 08/070023 за
ознаками злочину, передбаченого ст.. 190 ч.4 КК України. В цей же день ОСОБА_2. в порядку
ст.115 КПК України було затримано.

Постановою судді
Корольовського районного суду від 1 лютого 2008 року в обранні запобіжного
заходу щодо ОСОБА_2. було відмовлено.

В апеляції прокурор, за погодженням
з яким вносилось подання до суду першої інстанції, просить постанову Корольовського
районного суду м.Житомира від 1 лютого 2008 року щодо ОСОБА_2. скасувати, як
незаконну, а подання направити на новий судовий розгляду. На обґрунтування
апеляції зазначає, що ОСОБА_2. обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого
злочину, який потяг спричинення шкоди в розмірі 6013287, 46 доларів США, а
також на те, що в матеріалах справи містяться дані про наявність наміру у
ОСОБА_2. залишити територію України.

3

Заслухавши
доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав подану апеляцію з вищевказаних
підстав, доводи підозрюваного ОСОБА_2. та його захисника - адвоката ОСОБА_1,
які заперечували проти задоволення апеляції, особу в провадженні якої перебуває зазначена кримінальна справа, колегія суддів
дійшла висновку про те, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2. перебував під вартою з
18 січня 2008 року. За цей час по справі були виконані першочергові слідчі дії, зокрема, допитані особи, які підозрюються у
вчиненні зазначеного злочину, проведені обшуки по місцю проживання та роботи вказаних осіб, проведені виїмки документів, що
мають відношення до справи, виконані інші численні слідчі дії, спрямовані
на збирання та закріплення доказів.

З урахуванням
наведеного, а також того, що в матеріалах справи будь-які конкретні дані, які б
свідчили про намагання ОСОБА_2. ухилитись від слідства та суду, зокрема й
виїхати за межі України, вплинути на покази свідків, або у будь-який інший
незаконний спосіб перешкодити роботі органів досудового слідства, відсутні, на
думку колегії суддів, свідчать про непереконливість доводів апелянта щодо
незаконності відмови в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту
щодо ОСОБА_2.

Разом з тим, з
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2. раніш до кримінальної
відповідальності не притягувався, має сім'ю, постійне місце проживання,
тривалий трудовий стаж, характеризується виключно з позитивної сторони, за
станом здоров'я перебуває на медичному обліку у зв'язку із наявністю в нього
низки хвороб, зокрема й кардіологічних.

Ці обставини, на
думку колегії суддів, відповідно до вимог ст.150 КПК України в повній мірі
враховані судом першої інстанції при розгляді подання органу досудового
слідства.

Керуючись ст.ст.
165-2, 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

апеляцію
прокурора, за погодженням з яким вносилось подання до суду першої
інстанції, залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду
м.Житомира від 1 лютого 2008 року, якою щодо ОСОБА_2 відмовлено в обранні
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, без зміни.