Справа № 333/3248/15-к
провадження 1-кп/333/361/15
УХВАЛА
17 червня 2015 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
12.05.2015 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання обвинуваченим копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Прокурор під час проведення судового підготовчого засідання просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, який проводити у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, за участю обвинуваченого, потерпілого та прокурора.
Представник потерпілого ОСОБА_4 не заперечував проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 заперечували проти призначення судового розгляду та просили суд повернути обвинувальний акт прокурору через невідповідність вимогам ст.291 КПК України. На думку останніх обвинувальний акт не містить належного формулювання обвинувачення та викладення фактичних обставин справи.
Заслухавши думку прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого та його захисника, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
У відповідності зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження, зокрема, є те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні щодо учасників кримінального провадження здійснюється судом при проведенні підготовчого судового засідання.
Частиною 4 статті 110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо останній не відповідає вимогам КПК України.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт та доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам ст.291,109 КПК України, що позбавляє суд можливості призначити провадження до судового розгляду.
Так відповідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст.337 КПК України.
Зміст фактичних обставин кримінального правопорушення, відповідно до вимог ст.91 КПК України, визначається тими обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, і є необхідними і достатніми для його вирішення по суті. Відповідно до п.1 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Аналіз обвинувального акту відносно ОСОБА_6 свідчить про те, що він не містить викладу фактичних обставин, належного формулювання обвинувачення, а обставини викладені в обвинуваченні, містять суперечності та є незрозумілими.
Так, в обвинуваченні зазначено, що «04.02.2015 року ОСОБА_6 , маючи намір, направлений на відкрите викрадення майна, діючи з корисливих мотивів, умисно, повторно, в ході обопільної бійки, усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, розуміючи, що здійснює викрадання майна відкрито, на очах у інших осіб, зірвав з плеча ОСОБА_7 його сумку …».
З об`єктивної сторони грабіж характеризується відкритим способом викрадення чужого майна. Відкритим визнається викрадення, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він у свою чергу, усвідомлює цю обставину. Такими особами можуть бути особи, у власності володінні чи під охороною яких знаходиться майно, на яке здійснюється посягання, очевидці. Однак до таких осіб не можуть бути віднесені співучасники грабіжника, а також інші особи, в силу певних зв`язків чи стосунків з якими винний розраховує на потурання з їхнього боку (не очікує будь-якої протидії вчинюваному ним діянню).
За таких обставин не зрозуміло хто є учасником бійки, яке до цього відношення має ОСОБА_6 , також не зрозуміло на очах у яких інших осіб здійснюється відкрите викрадання майна (співучасники грабежу, бійки, очевидці, тощо).
На підставі ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
За змістом вимог пунктів а) та b) частини третьої 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року), кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту. Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 р. зазначив, що у контексті підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу.
Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може надати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).
Відповідно до ст.58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник особа, яка у кримінальному провадженні має бути захисником. Документами, передбаченими ст.50 КПК України, якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні, є свідоцтво на про право на заняття адвокатською діяльністю, договір із захисником або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
В обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено, захисником потерпілого ОСОБА_8 , свідоцтво №548 від 08.02.2006 року.
Згідно з ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається, зокрема, реєстр матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом; реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Згідно ст.290 КПК України визнавши зібраними під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному та його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, після чого останній має право ознайомитись з ними.
Проте, реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до обвинувального акту відносно не містить даних про проведення такої процесуальної дії як відкриття матеріалів досудового розслідування сторонам кримінального провадження.
Згідно зі ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
Згідно з обвинувальним актом процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснювала група прокурорів, однак в постанові про призначення групи прокурорів в реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені прізвища прокурорів, які здійснювали процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, тому суд позбавлений можливості зробити висновок про компетенцію прокурора, що затвердив (підписав) обвинувальний акт, приймав певні процесуальні рішення та ускладнює доступ до судового засідання прокурора, який з`явився в засідання.
В обвинувальному акті зазначено, що досудове розслідування по кримінальному провадженню здійснювалось слідчими та вказані прізвища слідчих. В реєстрі матеріалів досудового розслідування є посилання на про доручення проведення досудового розслідування, внесення змін до складу слідчої групи, але прізвища слідчих в певні періоди розслідування в реєстрі не вказані, в зв`язку з чим суд не має можливості зробити висновок про компетенцію слідчих при проведенні певних слідчих дій в певний час.
Крім того, відповідно до п.2.5 Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень, затвердженої Наказом МВС України від 6 серпня 2012р. № 681, кримінальні провадження за межі слідчого підрозділу направляються із супровідним листом, який підписується начальником (його заступником) та реєструється в канцелярії цього підрозділу (у разі її відсутності у канцелярії органу внутрішніх справ), відповідно до вимог Інструкції з діловодства в системі МВС України; кримінальне провадження перед направленням повинно бути належним чином оформлене: містити внутрішній опис документів, пронумеровані аркуші, бути прошитим та скріпленим печаткою. У кінці кримінального провадження слідчий, який його оформив, робить підпис із зазначенням своєї посади, дати укладення, кількості підшитих у томі аркушів (цифрами та словами).
Зазначена норма Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень кореспондується з п.2.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 р. № 173, згідно якому при надходженні до суду судової справи (матеріалів кримінального провадження) перевіряється наявність додатків, зазначених у супровідному листі суду, здійснюється огляд стану справи (наявність томів, повнота підшивання), тощо.
В порушення вимог зазначених Інструкцій обвинувальний акт по кримінальному провадженню та додатки до нього надійшли до суду непрошитими, печаткою не скріплені, на останній сторінці відповідний запис слідчого з підписом відсутні.
Вказані недоліки обвинувального акту та додатків до нього у своїй сукупності позбавляють суд можливості призначити кримінальне провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.109,290,291,314,372,474 КПК України, суд, -
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Запорізькій області шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1