Справа № 1- 48 / 2008р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“ 23 „
квітня 2008 р. Ямпільський райсуд
Сумської області

в складі : головуючого
судді Філонової Ю.О.

при секретарі Пархатській О.М.

за участю прокурора Шморгун О.В.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду
в сел. Ямпіль справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

народилася АДРЕСА_1, циганка , громадянка Росії ,

освіти не має , не працює , проживає в
цивільному

шлюбі, має на утриманні шістьох
неповнолітніх дітей

раніше не судима ,

проживає
АДРЕСА_2 ,

зареєстрована АДРЕСА_3

по
ст.304 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_2 в перших числах січня 2008 року (точної дати
органам досудового слідства встановити не вдалося) , з метою наживи , втягнула
своїх неповнолітніх дітейОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 в
зайняття жебрацтвом.

Так, ОСОБА_2
разом зі своїми неповнолітніми дітьми ОСОБА_3та ОСОБА_4 два рази на тиждень, на
електропоїздах виїжджали до м.Ямпіль та Середина-Буда і там систематично
займалися жебрацтвом : заходили до помешкання і в господарів випрошували гроші
та продукти. Після цього повертаючись до свого місці проживання на
електропоїзді ОСОБА_3 таОСОБА_4, за вказівкою матері ОСОБА_2, проходили по
вагонах електропоїзда і протягнувши руки займалися систематичним випрошуванням
грошей та продуктів харчування у пасажирів електропоїздів. Гроші та продукти,
які були ними здобуті шляхом жебракування діти віддавали своїй матері, яка
витрачала їх для харчування та на свої потреби.

01.03.2008 року, повертаючись
черговий раз електропоїздом сполученням
Конотоп-Зернове за ст.Ямпіль до ст.Хутір-Михайлівський, ОСОБА_2, продовжуючи
втягувати своїх дітей в зайняття жебрацтвом, не звертаючи уваги на попередження
працівників міліції, наказала ОСОБА_3у таОСОБА_4у, щоб та пройшлись по вагонах
електропоїзда і займались випрошуванням грошей та продуктів харчування у
пасажирів електропоїзда, що неповнолітні і зробили під час руху електропоїзда.
По прибуттю електропоїзда на ст. Хутір-Михайлівський ОСОБА_2 була затримана
працівниками міліції за систематичне втягнення неповнолітніх дітей в зайняття
жебрацтвом.

Допитана в
судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 вину в скоєнні злочину передбаченого
ст..304 КК України визнала повністю і підтвердила , що вона має на утриманні
шістьох неповнолітніх дітей, вона ніде не працює, і щоб утримувати сім'ю
вимушена жебракувати разом зі своїми старшими дітьми ОСОБА_3та ОСОБА_4.
Починаючи з січня місяця 2008 року вона разом з дітьми їздили електропотягом в
ближні населені пункти і там випрошували
їжу та гроші в місцевих жителів. Також коли вони їхали в електропоїзді , то
вона наказувала дітям щоб ті випрошували гроші та їжу в пасажирів потягу. Про те , що втягуючи
дітей в жебракування вона вчинює злочинні дії вона розуміла бо неодноразово
попереджалася. В скоєному кається.

Такі покази підсудної відповідають
фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.

Враховуючи вище зазначене, обмеживши
дослідження доказів у справі в порядку, передбаченому ст. 299 КПК України,
суд приходить до висновку, що вина
підсудної ОСОБА_2 у скоєнні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному висновку, доведена повністю.

Вказані дії ОСОБА_2. суд і
кваліфікує по ст.304 КК України , тобто втягнення неповнолітніх в заняття
жебрацтвом .

При призначенні підсудній виду та
міри покарання , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину , який є
злочином середньої тяжкості , особу
підсудної , яка вину в скоєному визнала повністю , дала по справі правдиві
покази , за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні шістьох неповнолітніх дітей
1997, 1999, 2001, 2003, 2005 та 2007 років народження, раніше не судима, та обставини , які
пом'якшують і обтяжують покарання .

Обставинами , що пом'якшують покарання суд визнає повне визнання підсудною
своєї вини в скоєному, її щіре каяття, скоєння злочину в зв'язку з тяжким
матеріальним становищем, та наявність на її утриманні малолітніх дітей .

За таких обставин, та враховуючи зазначені дані про особу підсудної
та обставини , які пом'якшують її покарання суд вважає , що виправлення та
перевиховання підсудної ОСОБА_2 можливе
без ізоляції від суспільства , а тому
обрати покарання з застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від
відбування покарання з випробуванням.

Обставин , які обтяжують покарання судом не встановлено .

Цивільний позов по справі не
заявлений, судових витрат по справі та речових доказів не має.

Керуючись ст.
299 ,323 ,324 КПК України ,суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винною в
скоєнні злочину передбаченого ст.
304 КК України і призначити їй покарання
по цьому закону у вигляді позбавлення
волі строком на один рік шість місяців .

Відповідно до ст.75 КК України ,
звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, та
встановити їй іспитовий строк терміном один рік, якщо вона протягом цього строку
не вчинить нового злочину , та виконає покладені на неї обов'язки , передбачені ст.76 КК України :

- не виїжджати
за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи ;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання;

- періодично з»являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу підписку на
невиїзд залишити до вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подана
апеляція в Сумській апеляційний суд через Ямпільський райсуд протягом 15 діб з
дня його проголошення всіма учасниками процесу , а засудженому в той же строк з
дня отримання копії обвинувального
вироку.

Суддя

Ямпільського районного суду
Ю.О.Філонова