Справа № 1-667/08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2008 року. Кіровський районний суд міста Кіровограда

В складі головуючого Солопова Ю.О.

Секретарі Гуйван О.В.

Прокурора Лебедєвої Р.С..

Захиснику
ОСОБА_1

Розглянув в відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_2
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженець с.Петриківка Катеринопільського району Черкаської області, українець, громадянин України, освіта середня, не працюючий, не одружений, прож.
АДРЕСА_1

25.06.2001 року судимий Каховським судом Херсонської обл.. по ч.2 ст.206 КК України на 2 роки позбавлення волі, з застосуванням ст.45 КПК України з іспитовим строком на 2 роки

11.06.2008 року судимий Каховським судом Херсонської обл.. по ч.1 ст.162 та ч.2 ст.296 КК України на 4 роки позбавлення волі, з застосуванням ст.75, 76 КПК України з іспитовим строком на 3 роки, обвинуваченого за ч 2 ст. 187, ч 3 ст. 187, ч 2 ст. 189, ч 1 ст. 296 КК України.

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_2
скоїв:

хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю;

напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством та погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров’я особи, яка зазнала нападу (розбій) вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло;

вимагання, тобто вимога передачі чужого майна, вчинене з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, повторно, за попередньою змовою групою осіб;

напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров’я особи, яка зазнала нападу та погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров’я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій;

за наступних обставинах:

16 січня 2001 року о 20 годині,
ОСОБА_2

ОСОБА_3
та
ОСОБА_4
, знаходячись у стані алкогольного сп”яніння, прибули в домоволодіння №
АДРЕСА_2
, де вони раніше проживали на квартирі у власника домоволодіння
ОСОБА_5
.

Знаходячись на території домоволодіння,
ОСОБА_2
, знаходячись в стані алкогольного сп’яніння, став вимагати у
ОСОБА_5
. відкрити вхідні двері флігеля, в якому на той час проживали студенти, оскільки з одним із цих студентів –
ОСОБА_6
. у нього ніби-то склались неприязні відносини і він бажав-би з’ясувати з
ОСОБА_6
. стосунки. Коли ж
ОСОБА_5
передбачаючи протиправність подальших дій
ОСОБА_2
щодо
ОСОБА_6
і намагаючись уникнути їх, відмовився виконати його бажання,
ОСОБА_2
, безпричинно, із хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, став ображати
ОСОБА_5
, а грубо порушуючи громадський порядок, супроводжуючи свої дії в чужому домоволодінні, в присутності його власника
ОСОБА_5
.,
ОСОБА_3
,
ОСОБА_4
, нецензурною лайкою, знайденим на подвір’ї металевим ключем розбив віконне скло і пошкодив вхідні двері флігеля, намагаючись проникнути в його приміщення. У відповідь на справедливі вимоги
ОСОБА_5
. припинити злочинні дії,
ОСОБА_2
продовжуючи грубо порушувати громадський порядок і супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, побив його, нанісши
ОСОБА_5
не менше трьох ударів рукою в обличчя, спричинивши фізичний біль.

Подальші хуліганські дії
ОСОБА_2
були припинені
ОСОБА_3
і
ОСОБА_4
.

Після вчинення хуліганських дій відносно
ОСОБА_5
.
ОСОБА_2
спільно з
ОСОБА_3
,
ОСОБА_4
. і самим
ОСОБА_5
стали вживати алкогольні напої в приміщенні його веранди. При цьому, не відмовившись від своїх злочинних намірів відносно
ОСОБА_6
,
ОСОБА_2
. вступив в злочинну змову з
ОСОБА_3
з метою заволодіння особистим майном
ОСОБА_6
, а також знайомих їм
ОСОБА_7
,
ОСОБА_8
., які на той час проживали у тому ж флігелі, про що було відомо
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
, шляхом розбійного нападу на вказаних осіб.

З цією метою
ОСОБА_2
і
ОСОБА_3
, дожидаючись появи потерпілих, продовжували залишатись в домоволодінні
ОСОБА_5
. до 01 години.

Близько 01 години 17.01.2001 року, знаходячись в приміщенні веранди будинку
ОСОБА_5
., та продовжуючи розпиття спиртних напоїв, спільно з
ОСОБА_2

ОСОБА_3
,
побачив, що на територію двору зайшов
ОСОБА_6
. Реалізуючи єдиний з
ОСОБА_2
. злочинний намір на вчинення розбійного нападу, з відома і згоди
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
вийшов з будинку, та під надуманим приводом зупинив і потім напав на нього та став наносити йому удари руками в область голови, переслідуючи мету залякати таким чином
ОСОБА_6
і вплинути тим самим на його здатність чинити опір розбійному нападу. При цьому
ОСОБА_3
наніс потерпілому не менше 5 ударів рукою в область голови, завдавши фізичного болю, а потім спільно з
ОСОБА_2
. завели
ОСОБА_6
проти його волі, до будинку
ОСОБА_5
..

В будинку, продовжуючи злочинні дії,
ОСОБА_2
і
ОСОБА_3
, стали по черзі наносити
ОСОБА_6
удари руками в область голови, завдаючи фізичного болю, продовжуючи тим самим залякування потерпілого, та стали вимагати у нього негайної видачі грошей в сумі 100 гривень. При цьому
ОСОБА_2
наніс 7 ударів, а
ОСОБА_3
наніс 5 ударів потерпілому в область голови та тулуба. Крім того , з метою заволодіння грошовими коштами
ОСОБА_6
,
ОСОБА_2
дістав з кишені куртки розкладний ніж, яким він і
ОСОБА_3
по черзі розмахували перед обличчям
ОСОБА_6
, погрожуючи йому застосуванням насильства, небезпечного для його життя і здоров’я, в разі відмови виконати їх вимогу.

Сприйнявши дії
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
, як реальну загрозу для свого життя та здоров’я, боячись застосування по відношенню до нього ножа
ОСОБА_6
погодився на вимогу
ОСОБА_2
пройти у флігель, де він проживав разом з
ОСОБА_7
та
ОСОБА_8
., та де знаходились належні їм особисті речі та гроші.

Після цього,
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
разом з
ОСОБА_6
. направились до флігеля. При цьому у дворі домоволодіння
ОСОБА_2
помітив
ОСОБА_8
, який зайшов на територію домоволодіння. З метою заволодіння чужим майном,
ОСОБА_2
напав на
ОСОБА_8
та наніс йому 3 удари рукою в область голови, спричинивши тим самим фізичний біль, вимагаючи від
ОСОБА_8
. спортивну майку, яку він раніше бачив на потерпілому.

Під впливом насильства та погроз з боку
ОСОБА_2
і
ОСОБА_3
, потерпілі
ОСОБА_6
та
ОСОБА_8
пішли разом з
ОСОБА_2
. та
ОСОБА_3
до флігеля. Біля входу у флігель
ОСОБА_2
помітив
ОСОБА_7
, який прийшов разом з
ОСОБА_8
..

З метою – заволодіння чужим майном
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
напали на
ОСОБА_7
, наносячи йому удари в різні частини тіла. При цьому
ОСОБА_3
наніс
ОСОБА_7
3 удари рукою в область голови та 2 удари ногою по тулубу, а
ОСОБА_2
наніс
ОСОБА_7
7 ударів рукою в область голови та 3 удари ногою в область тулубу, спричинивши тим самим фізичний біль потерпілому.

Після цього,
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
, примусили
ОСОБА_7
,
ОСОБА_6
та
ОСОБА_8
відкрити замок вхідних дверей флігеля і таким чином незаконно проникли до їх житла.

Знаходячись в приміщенні флігеля, та продовжуючи свої злочинні дії,
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
розсадили
ОСОБА_8
,
ОСОБА_6
та
ОСОБА_7
в різних кімнатах на ліжка та повторили свої злочинні вимоги на негайну видачу їм грошей в кількості 150 гривень, по 50 гривень від кожного потерпілого. Коли
ОСОБА_8
,
ОСОБА_6
та
ОСОБА_7
. заявили, що таких грошей вони не мають,
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
діючи погоджено по реалізації єдиного злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, продовжили їх побиття, нанісши при цьому кожному з потерпілих по два удари руками в область голови, причинивши при цьому потерпілим фізичний біль і по черзі розмахували перед обличчями потерпілих розкладним ножем, погрожуючи при цьому його застосуванням.

Подавивши таким способом волю потерпілих до опору їх злочинним діям,
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
відкрито заволоділи чужим майном, яке знаходилось в приміщенні флігеля, а саме: особистим майном
ОСОБА_6
: грошима в сумі 45 гривень, двома аудіокасетами, вартістю 6 гривень кожна на загальну суму-12 гривень, флаконом з одеколоном вартістю 10 гривень, чоловічою сумкою „барсеткою” вартістю 25 гривень, переносним радіоприймачем з навушниками вартістю 20 гривень, курткою вартістю 400 гривень, чим завдали матеріальних збитків потерпілому
ОСОБА_6
на загальну суму 512 гривень; особистим майном потерпілого
ОСОБА_7
: наручним електронним годинником „Монтана” вартістю 17 гривень; особистим майном потерпілого
ОСОБА_8
.: спортивною майкою (футболкою) вартістю 20 гривень, грошима в сумі 3 гривні, а також речовою сумкою з продуктами харчування: 4 кг картоплі вартістю 50 коп за 1 кг на суму 2 гривні, 1 кг печива вартістю 4 гривні, 300 г цукерок „Ромашка” на суму 3 грн., 200 г халви на суму 2 грн, 2 банками тушеного м”яса на суму 14 грн., речовою сумкою вартістю 5 грн, чим спричинили матеріальний збиток на загальну суму 53 гривні.

Крім цього
ОСОБА_2
відкрито заволодів майном, яке належало
ОСОБА_5
, а саме домашньою твариною - білою лабораторною крисою вартістю 5 грн.

Всього ж в результаті розбійного нападу
ОСОБА_2
і
ОСОБА_3
заволоділи чужим майном потерпілих
ОСОБА_6
,
ОСОБА_7
,
ОСОБА_8
. та
ОСОБА_5
. на загальну суму – 587 гривень.

Крім цього, після вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном
ОСОБА_6
,
ОСОБА_8
. та
ОСОБА_7
, вчиненого в ніч з 16 на 17 січня 2001 року, за вказаних обставин,
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
. вступили між собою в злочинну змову з метою вимагання чужого майна з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілим
ОСОБА_6
,
ОСОБА_8
та
ОСОБА_7

З цією метою
ОСОБА_3
в приміщенні флігеля домоволодіння №
АДРЕСА_2
, приставив лезо ножа до горла
ОСОБА_8
. та словесно погрожуючи в разі невиконання злочинних вимог
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
, як самому потерпілому
ОСОБА_8
так і потерпілим
ОСОБА_6
та
ОСОБА_7
, застосуванням насильства над ними, став вимагати передачі йому і
ОСОБА_2
в 3-х денний термін грошей в загальній сумі 150 гривень, по 50 гривень від кожного з потерпілих. Місце, дату та час передачі грошей
ОСОБА_3
призначив на 20 годину 17 січня 2001 року в кафе „Бістро” по вулиці Преображенській в м.Кіровограді. При цьому,
ОСОБА_2
знаходячись поруч і усвідомлюючи характер дій і погроз
ОСОБА_3
, виконуючи умови злочинної змови з ним, підтвердив злочинну вимогу, висловлену
ОСОБА_3
та з метою залякування потерпілих і примушування їх до виконання цієї вимоги погасив свою запалену сигарету об ліву щоку
ОСОБА_7
та наніс ліктем
ОСОБА_8
удар в область голови, заподіявши кожному із них легкі тілесні ушкодження.

Крім того,
ОСОБА_2
, виконуючи умови злочинної змови з
ОСОБА_3
, окремо попередив
ОСОБА_6
,
ОСОБА_8
,
ОСОБА_7
та
ОСОБА_5
. про застосування фізичного насильства до них в разі невиконання їх з
ОСОБА_3
вимог або звернення з заявою до правоохоронних органів про їх злочинні дії. Сприйнявши ці погрози на свою адресу, які супроводжувались приставлянням леза ножа до горла одного із них, як погрози вбивством чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень і як реальні після вчиненого щодо них розбійного нападу та боячись їх здійснення,
ОСОБА_6
,
ОСОБА_7
.,
ОСОБА_8
та
ОСОБА_5
опору
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
не надали та в правоохоронні органи з заявою не звернулись. 17.01.2001 року о 20 годині, виконуючи злочинну вимогу
ОСОБА_2
і
ОСОБА_3
,
ОСОБА_6
приніс в обумовлене ними місце, тобто в кафе „Бістро” по вул.Преображенській в м.Кіровограді, всі гроші, які були у нього в наявності в сумі 38 гривень, та особисто передав їх
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
.

Крім того,
ОСОБА_2
, який раніше, в ніч з 16 на 17 січня 2001 року, спільно з
ОСОБА_3
вчинив розбійний напад на
ОСОБА_6
,
ОСОБА_8
,
ОСОБА_7
, 24 січня 2001 року вирішив вчинити повторний розбійний напад на
ОСОБА_6
з метою заволодіння його особистим майном.

З цією метою, в цей день, приблизно о 19 годині він прийшов у домоволодіння
АДРЕСА_2

Зайшовши в будинок
ОСОБА_5
., де знаходився
ОСОБА_6

ОСОБА_2
під надуманим приводом ніби-то вибачитись перед
ОСОБА_6
., вивів його з приміщення будинку у двір, де і вчинив на нього повторний розбійний напад, з метою заволодіння його особистим майном. При цьому вивівши у двір
ОСОБА_6
,
ОСОБА_2
відразу ж став вимагати негайної передачі йому зимової шкіряної куртки, вартістю 400 гривень, яка належала
ОСОБА_6
, Коли ж потерпілий
ОСОБА_6
повідомив, що куртка, передачі якої вимагає
ОСОБА_2
знаходиться в приміщенні флігеля, від вхідних дверей якого у нього немає ключа,
ОСОБА_2
сам особисто, проти волі
ОСОБА_6
обшукав кишені брюк потерпілого. Не знайшовши ключа,
ОСОБА_2
дістав із свого одягу розкладний ніж і приклав його відкрите лезо до живота потерпілого та став вимагати негайної передачі йому взуття, яке знаходилось на потерпілому - зимових черевиків на хутровій підкладці вартістю 150 гривень, вчинивши тим самим напад на
ОСОБА_6
з метою заволодіння його особистим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров’я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Після цього, застосовуючи до потерпілого насильство, небезпечне для його життя і здоров” я,
ОСОБА_2
зняв з
ОСОБА_6
Вказані черевики, залишивши його без взуття на снігу. Заволодівши взуттям потерпілого,
ОСОБА_2
продовжував погрожувати
ОСОБА_6
застосуванням ножа і вимагав негайної передачі йому інших особистих речей, але потерпілому вдалось відштовхнути від себе
ОСОБА_2
і втекти із двору вказаного домоволодіння, куди він повернувся тільки після того як
ОСОБА_2
залишив його територію, тобто внаслідок злочинних дій
ОСОБА_2
, потерпілий
ОСОБА_6
близько 20 хвилин перебував на снігу без взуття, що також являлось обставиною, небезпечною для його життя та здоров’я.

ОСОБА_2
, вчинивши повторний розбійний напад за вказаних обставин на
ОСОБА_6
, дізнавшись, що зимові черевики в дійсності належать не
ОСОБА_6
, а громадянину
ОСОБА_9
, про що йому не було відомо, в момент скоєння злочину, повернув взуття вказаній особі.

Допитаний в судовому засіданні підсудний свою вину визнав повністю щиро покаявся в скоєному та пояснив що він дійсно скоїв злочини за вказаних обставинах, яки він не оспорює, та добавити йому нічого. Суд незважаючи на те що таки пояснення вважає правдивими, та такими що підтверджують каяття підсудного, для більш детально встановлення факту злочину , оголосив його пояснення яки він дав під час досудового слідства. Де він також визнав вину повністю та показав, що 16 січня 2001 року, він разом з
ОСОБА_3
та
ОСОБА_4
, прибув в домоволодіння
ОСОБА_5
., у якого всі вони раніше проживали. Прибули, щоб відмітити новорічне свято. Зайшовши на територію домоволодіння
ОСОБА_5
запросив їх до будинку, де пригостив їх вином. Під час знаходження в будинку близько 24 години,
ОСОБА_3
вийшов у двір і через кілька хвилин завів
ОСОБА_6
в приміщення будинку та посадив на стілець. Після цього
ОСОБА_3
почав наносити
ОСОБА_6
удари рукою по голові. Він також наніс 5-6 ударів рукою в область голови
ОСОБА_6
з тих причин, що
ОСОБА_6
за деякий час перед цими подіями нагрубив йому, коли він приходив до
ОСОБА_5
в гості. В процесі побиття він дістав з кишені розкладний ніж і грався перед обличчям
ОСОБА_6
та вимагав від
ОСОБА_6
гроші в якості компенсації за його погану поведінку до нього.

Після цього вони пішли у флігель. Біля флігеля він разом з
ОСОБА_3
били
ОСОБА_7
за те, що він не міг відчинити двері флігеля. Зайшовши у флігель він та
ОСОБА_3
почали шукати цінні речі в тумбочках та шафі потерпілих. Він знайшов деякі речі, які могли представляти цінність і забрав їх з собою. Забрав куртку, барсетку у
ОСОБА_6
, часи у
ОСОБА_7
, футболку та сумку з продуктам харчування у
ОСОБА_8
. Так як вони не знайшли у флігелі грошей, то стали вимагати грошей у потерпілих, по 50 гривень від кожного. В цей час він дістав з кишені складний ніж та став розмахувати його перед обличчями у потерпілих, але це робив не з погрозою застосування, а просто так. При виході з флігеля він забрав з вішалки шкіряну куртку
ОСОБА_6
. Перебуваючи у флігелі він погасив об щоку
ОСОБА_7
свою палаючу сигарету і наніс удар
ОСОБА_8
у підборіддя. Після того як вони вийшли з речами з флігеля, то вказали день, час та місце, де повернуть куртку
ОСОБА_6
взамін на гроші. 17 січня 2001 року
ОСОБА_6
прибув в призначене місце та віддав йому гроші в сумі 38 гривень.

Т. 1 а.с 178

Крім повного визнання своєї вини, вина підсудного
ОСОБА_2
у вчиненні ним злочинів повністю підтверджується наступними доказами доказами:

- Заявою потерпілого
ОСОБА_6
від 25.01.2001 року в якій він просить притягнути до кримінальної відповідальності
ОСОБА_2
який 24.01.2001 року під загрозою застосування ножа зробив спробу відібрати у нього зимову куртку та особисті речі.

Т.1 а.с 10

- заявою потерпілого
ОСОБА_6
від 06.02.2001 року в якій він просить притягнути до кримінальної відповідальності осіб, які в ніч з 16 на 17.01.2001 року під загрозою застосування ножа відкрито викрали у нього особисті речі, чорну шкіряну куртку, радіоприймач, гроші та інші речі.

Т. 1 а.с. 11

- протоколом особистого огляду де була вилучена куртка потерпілого
ОСОБА_6
, яку підсудний забрав з застосуванням ножа.

Т. 1 а.с. 16

- протоколом огляду вилучених речей та постановою про приєднання них до справи в якості речових доказів.

Т. 1 а.с.17-18

- речовим доказом - шкіряною курткою чорного кольору, яка належить
ОСОБА_6
і якою
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
заволоділи шляхом розбійного нападу в ніч на 17 січня 2001 року та яка була предметом злочинного посягання тим же способом вчиненого
ОСОБА_2
. відносно
ОСОБА_6
24 січня 2001 року.

Т.1 а.с. 20-22

- матеріалами товарознавчої експертизи №376 в результаті якої встановлена вартість шкіряної куртки чорного кольору - яка склала 400 гривень

Т. 1 а.с. 132

- довідками експерта про вартість майна потерпілих яке ні було вилучено та знайдене під час досудового слідства.

Т.1 а.с. 138, 140

- матеріалами судово-медичної експертизи №98 від 26.03.2001 року в результаті проведення якої встановлено, що тілесні пошкодження, які виявлені у
ОСОБА_7
відносяться до категорії легких та могли утворитись в результаті дії палаючої сигарети;

Т.1 а.с 124

- матеріалами судово-медичної експертизи №99 в результаті проведення якої встановлено, що у
ОСОБА_8
. мають місце пошкодження у вигляді відсутності нижньої стінки коронки 6 зуба зліва внизу. Дані тілесні ушкодження які виявлені у
ОСОБА_7
відносяться до категорії легких та могли утворитись в результаті дії тупого твердого предмету.

Т. 1 а.с. 128

- протоколами очних ставок між
ОСОБА_3
та
ОСОБА_6
, між
ОСОБА_3
та
ОСОБА_7
, між
ОСОБА_3
та
ОСОБА_5
, між
ОСОБА_3
та
ОСОБА_4
. в ході яких
ОСОБА_6
Я..Г.,
ОСОБА_7
.,
ОСОБА_8
,
ОСОБА_5
та
ОСОБА_4
. підтвердили факт розбійницького нападу, хуліганських дій та факту вимагання
ОСОБА_2
та
ОСОБА_3
по відношенню до
ОСОБА_6
,
ОСОБА_8
,
ОСОБА_7
та
ОСОБА_5
;

Т.1 а.с. 93-116

- вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 02.07.2001 року, з якої вбачається, що
ОСОБА_3
визнано винним у спільному з
ОСОБА_2
. вчиненні розбійного нападу на
ОСОБА_6
,
ОСОБА_8
та
ОСОБА_7
і вимагання у них грошей з застосуванням ножа до потерпілих, вчиненого в ніч з 16 на 17.01.2001 року. Вина
ОСОБА_3
і
ОСОБА_2
підтверджена доказами, перевіреними в процесі судового розгляду.

Т. 2 а.с.113

Таким чином оцінюючи доказі по справі та за їх сукупністю суд вважає вину підсудного доведеною та його дії правильно кваліфіковані органами досудового слідства як:

-хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю – тб. злочин передбачений ч 1 ст. 296 КК України.

-напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством та погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров’я особи, яка зазнала нападу (розбій) вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло – тб. злочин передбачений ч 3 ст. 187 КК України.

- вимагання, тобто вимога передачі чужого майна, вчинене з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, повторно, за попередньою змовою групою осіб – тобто злочин передбачений ч 2 ст. 189 КК України.

- напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров’я особи, яка зазнала нападу та погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров’я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій
–
злочин передбачений ч 2 ст. 187 КК України.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, які пом’якшують та обтяжують покарання.

Так скоєни підсудним злочини за ч 2 та 3 ст 187 КК України відповідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, яки за своїм змістом становлять велику небезпеку для суспільства.

Підсудний під час, розгляду кримінальної справи в судовому засіданні, свою вину визнав в скоєному щиро розкався, про що також свідчить його явка з повинною , тому згідно ст. 66 КК України , ці обставини необхідно визнати такими що пом’якшують покарання.

Обставини, які обтяжують покарання, яки передбачені ст. 67 КК України, відносно, підсудного необхідно визнати той факт що він скоїв злочин в нетверезому стані.

Характеризуючи особу підсудного суд, враховує характеристики з місця проживання та роботи, згідно яких він характеризуються позитивно, на обліку у нарколога та психіатра не рахується, але раніше судимий.

Беручи до уваги вище наведене, обставини справи, особу підсудного, наявність пом’якшуючих та обтяжуючих обставин, суд, вважає, що виправлення та перевиховання підсудних можливе тільки в місцях позбавлення волі., оскільки він, як особа за спрямованістю своєї поведінки, представляє суспільну небезпеку для оточуючих. Але враховуючи щире каяття підсудного суд вважає можливим призначити мінімальне покарання згідно санкції статей обвинувачення.

Разом з тим незважаючи на те що підсудний був судимий в 2008 році та йому призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки , а розглядається справа за злочини скоєні в 2001 році, за яки як вказано вище підсудному необхідно призначити реальне покарання, тому в даному випадку суд не має права застосовувати вимоги ст. 70, 71 КК України оскільки при такому виді покарання кожен вирок повинен виконуватись самостійно

Обраний підсудному. такий вид покарання, за переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі підсудного, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Речові докази по справі, передані на зберігання потерпілому, залишити за належністю.

Заявлені по справі цивільні позови потерпілий відповідно ст. 291 КПК України підлягають залишенню без розгляду оскільки суду не відомо яка на теперішній час шкода не повернута потерпілим, що не позбавляє права потерпілих звернутись до суду в цивільному провадженні.

Керуючись ст.ст.321-323, 333-335 КПК України , суд , -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2
,
визнати винним в скоєнні злочинів передбачених ч 2 ст. 187, ч 3 ст. 187, ч 2 ст. 189, ч 1 ст. 296 КК України, та призначити покарання:

- за ч 2 ст. 187 КК України – 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

- за

ч 3 ст. 187 КК України – 7 років 1 місяці позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

-
за ч. 2 ст. 189 КК України – 3 роки позбавлення волі.

- за ч 1 ст 296 КК України – 2 роки обмеження волі. Згідно ст. 70 КК України шляхом поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким остаточно призначити -
7 років 1 місяць
позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Строк відбуття покарання рахувати з часу затримання, з
26.09.2008
року. Міру запобіжного заходу на апеляційний термін залишити утримання під вартою.

Речові докази по справі, передані на зберігання потерпілому, залишити за належністю.

Цивільні позови потерпілих залишити без розгляду не позбавляя права потерпілих звернутись до суду в цивільному провадженні.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда на протязі 15 діб з моменту проголошення, а засудженим який знаходиться під вартою в той же строк з часу отримання копії вироку суду.

Суддя підпис Ю.О.Солопов

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровського районного суду

М. Кіровограда Ю.О.Солопов