Справа № 357/20/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/378/15 Доповідач у 2 інстанції Гайдай
Категорія 18 24.03.2015

УХВАЛА
Іменем України
24 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2015 року, яким,-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не одноразово судимого, останній раз:

- 27.12.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 10.09.2014 року по відбуттю строку покарання.

засуджено та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що 22 грудня 2014 року, близько 11 години 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні ПАТ «Київобленерго», що на вул. Офіцерській, 1 у м. Білій Церкві, Київської області, зайшов, з питанням працевлаштування до кабінету керуючої розрахунковим центром ПАТ ОСОБА_9 і, скориставшись відсутністю останньої та тим, що за ним ніхто не спостерігав, повторно, викрав зі стола гаманець ОСОБА_9 з грошовими коштами в сумі 930 грн., чим завдав потерпілій збитків на вказану суму.

Окрім цього, ОСОБА_8 також у грудні місяці 2014 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, перебуваючи у приміщенні Білоцерківської філії «КІБІТ», що на вул. Логінова, 39/2 у м. Білій Церкві, Київської області, повторно, викрав з одного з робочих кабінетів вказаної установи гаманець з грошовими коштами в сумі 3 000 грн., який належав працівникові установи ОСОБА_10 , спричинивши останній збитки на вказану суму.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, призначивши обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі. Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд не в повній мірі врахував те, що він визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, вважає, що обрана судом міра покарання за своєю суворістю не відповідає даним про особу обвинуваченого, ступеню тяжкості кримінального правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_8 під час досудового слідства активно сприяв розкриттю злочинів, з`явився до органів досудового розслідування із щиросердним зізнанням, добровільно повернув потерпілим їхні речі, позитивно характеризується по фактичному місцю проживання, має на утриманні малолітню дитину, проживає разом із своєю матір`ю, яка є інвалідом 2 групи та потребує постійного піклування. Вважає, що суд при обранні міри покарання ОСОБА_8 не врахував вік обвинуваченого, котрому виповнилося 60 років.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, котрий апеляційну скаргу не підтримав, вважає вирок законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за яке його засуджено доведена доказами зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні, і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про те, що суд не в повній мірі врахував визнання вини, щире каяття, а обрана міра покарання за своєю суворістю не відповідає даним про особу обвинуваченого, ступеню тяжкості кримінального правопорушення є безпідставними.

Як видно з вироку, суд при обранні виду та розміру покарання обвинуваченому врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, повне визнання вини та щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне та повне відшкодування спричинених потерпілим збитків, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Окрім того, судом враховано і обставину яка обтяжує покарання, а саме: рецидив злочинів, а також те, що ОСОБА_8 уже в чотирнадцяте притягується до кримінальної відповідальності, злочин вчинив через три місці після звільнення з місць позбавлення волі.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що визначене судом першої інстанції покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Підстав для пом`якшення покарання не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2015 року, щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ: