У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Міщенка С.М.,

суддів

Кліменко М.Р. і Нікітіна Ю.І.,

за участю прокурора Пересунька С.В.

розглянула в судовому засіданні в
місті Києві 15 травня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок
Любешівського районного суду Волинської області від 28 вересня 2006 року, яким

ОСОБА_1,

1958 р. народження, громадянина України,

не судимого на підставі ст.89 КК України,

засуджено за ч.1 ст.115 КК України
на 15 років позбавлення волі.

На підставі ст.96 КК України до засудженого застосовано примусове лікування
від алкоголізму.

В апеляційному порядку справа не переглядалась.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 2 червня 2006 року о 14 годині 00 хвилин,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння у власному будинку і на його подвір'ї в АДРЕСА_1, під час конфлікту
зі своєю матір'ю ОСОБА_2 з метою вбивства наніс їй множинні удари руками,
ногами і дерев'яною палицею у життєво важливі органи, внаслідок чого потерпіла
померла на місці події.

У касаційному поданні поставлене питання про зміну вказаного вироку у
зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, а саме - примусового лікування від алкоголізму.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора про
необхідність виключення з вироку суду вказівки про застосування до ОСОБА_1
примусового лікування від алкоголізму,
перевіривши матеріали кримінальної справи і обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що подання підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 обґрунтовано засуджений за
умисне вбивство ОСОБА_2, що у поданні і
не оспорюється.

Вважати, що судом неправильно застосований кримінальний закон, або що
призначена ОСОБА_1 міра покарання не
відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, немає
підстав.

Разом із тим, суд неправильно застосував щодо ОСОБА_1 примусове лікування від алкоголізму
за місцем відбування покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 КК України примусове лікування може бути застосоване судом, незалежно
від призначеного покарання, до осіб, які вчинили злочин та мають хворобу, що становить
небезпеку для здоров'я інших осіб.

Згідно з “Основами Законодавства України про охорону здоров'я” від 19
листопада 1992 року хронічний алкоголізм до таких хвороб не належить і є
соціально небезпечним захворюванням.

Отже, суд не мав законних підстав для призначення засудженому примусового
лікування. Тому зазначене рішення районного суду підлягає виключенню із вироку.

Керуючись ст.394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, задовольнити.

Вирок Любешівського районного суду
Волинської області від 28 вересня 2006 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити із зазначеного вироку суду рішення про застосування на підставі
ст. 96 КК України до ОСОБА_1 примусового лікування від алкоголізму за місцем
відбування покарання.

В решті вирок залишити без змін.

С у д д і :

Міщенко С.М.
Кліменко М.Р.
Нікітін Ю.І.