Справа № 1-403/2010р.
ВИРОК

іменем України

"08" грудня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого Закутського В.І.

при секретарі Сиверин Л.А.

з участю прокурора Арделя А.М. потерпілого ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську кримінальну справу по звинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше згідно ст. 89 КК України не судимого,

у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ

В ніч з 14 на 15 вересня 2010 року близько 03.00 години в м. Вознесенську по вулиці Чубчика біля розважального закладу «Багіра» ОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного сп»яніння, з застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого, що виразилося у нанесенні удару рукою в область обличчя потерпілого, відкрито заволодів майном ОСОБА_1, а саме грошима в сумі 1000 грн. /одна тисяча/, чим спричинив потерпілому ОСОБА_1 матеріальний збиток на вказану суму.

Підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю і пояснив суду, що дійсно в ніч з 14 на 15 вересня 2010 року він відпочивав з друзями в кафе «Імперіал», вживали спиртні напої. До них підсів раніше незнайомий йому потерпілий, який теж разом з ними вживав спиртні напої. Потім він запропонував потерпілому ще випити, на що той відповів, що треба зняти гроші з кредитної картки. Вони пішли до банкомату, де потерпілий дав йому кредитну картку, сказав який код і він зняв з картки 1300 грн., із яких 300 грн. віддав потерпілому, а 1000 грн. залишив собі, а коли потерпілий став вимагати віддати всі гроші, він вдарив його, і потерпілий впав. Гроші він потерпілому не повернув. На теперішній час потерпілому повернуті 1000 грн., про скоєне він жалкує, просить суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини, вина підсудного ОСОБА_3 також повністю підтвердилася в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_1, який суду пояснив, що дійсно разом з підсудним він вживав спиртні напої, потім запропонував зняти з кредитної картки ще 100 грн. на пиво та горілку, дав кредитну картку підсудному, який зняв всі гроші в сумі 1300 грн., із яких 300 грн. повернув йому, а 1000 грн. залишив собі. Він став вимагати віддати йому всі гроші, але підсудний вдарив його і гроші не віддав. На теперішній час бабуся підсудного відшкодувала йому гроші в сумі 1000 грн., претензій матеріального характеру до підсудного він не має, просить суд суворо його не карати.

Вина підсудного ОСОБА_3 також повністю підтвердилась в судовому засіданні дослідженими матеріалами кримінальної справи: заявою потерпілого ОСОБА_1, в якій він просить притягнути до відповідальності чоловіка, який з застосуванням насилля відібрав у нього 1000 грн. /а.с. 4/;

протоколом відтворення обстановки та обставин події, згідно якого ОСОБА_3 пояснює та показує учасникам відтворення на місці деталі вчиненого ним злочину /а.с. 22/, та іншими матеріалами кримінальної справи у сукупності.

Оскільки підсудний ОСОБА_3 скоїв відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого, то суд його дії кваліфікує по ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що пом»якшують та обтяжують покарання підсудного.

В якості обставин, що пом»якшують покарання підсудного, суд враховує повне відшкодування шкоди, задовільну характеристику з місця проживання та каяття у скоєному.

В якості обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд враховує скоєння злочину у стані алкогольного сп»яніння.

З урахуванням всіх обставин справи, особи підсудного, який характеризується задовільно по місцю проживання, кається у скоєному, враховуючи повне відшкодування шкоди та прохання потерпілого суворо некарати підсудного, суд не знаходить підстав для призначення покарання, яке було б пов»язане з реальним позбавленням волі.

Керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ

ОСОБА_3 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в два роки.

На підставі ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_3 покласти обов»язки не виїжджати, за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, та повідомляти органи кримінально-виконавчі інспекції про зміну місця роботи та проживання.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_3 змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу, звільнивши його з-під варти в залі суду та зарахувавши йому в строк відбуття покарання тримання під вартою з 25 листопада 2010 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області на протязі 15 діб.

Суддя