НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2019/15-к
Провадження № 1-кп/0182/388/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.06.2015 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження №0004971 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крестниково Савінського району Івановської області РФ, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, працюючого водієм ПП «Бразерс», раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора: ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 09 грудня 2014 року приблизно о 14-30 годині, керував технічно справним грузовим автомобілем марки "ДАФ CF 85.410" д/з НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 25-30 км/год по автодорозі «Т0435» збоку с. Борисівка у бік м. Марганець, де на 46 км + 200 метрів зазначеної автодороги у Нікопольського району Дніпропетровської області, не прийнявши заходів обережності, заходів до своєчасного зниження швидкості, не маючи ніяких перешкод технічного характеру, при виконанні повороту ліворуч, втратив контроль над керуванням транспортним засобом, внаслідок чого виїхав на ліве узбіччя переднім колесом автомобіля та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 ..

У наслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини, закритих переломів 3,4,5,6-го ребер грудної клітини справа, закритих переломів 2,8 -го ребер грудної клітини зліва, двобічного гемотораксу, закритого перелому поперечного відростку 1-го поперекового хребця - які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Керуючи грузовим автомобілем марки "ДАФ CF 85.410" д/з НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 грубо порушив Правила дорожнього руху, а саме: - п. 1.3 відповідно до якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги діючих Правил, а так само бути взаємно ввічливими; -12.1 відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Вказане порушення п.12.1 Правил дорожнього руху ОСОБА_3 і стало причинним зв`язком у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Будь-яки перешкод технічного характеру для водія ОСОБА_3 не було. Згідно до висновку автотехнічної експертизи № 70/27-118 від 24.02.2015 року, при виконанні п.12.1 Правил дорожнього руху, ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, підтвердив факт скоєння ним кримінального правопорушення, та щиро покаявся. При цьому обвинувачений суду показав, що він дійсно працює водієм грузового автомобіля «ДАФ» в ПП «Бразерс». 09 грудня 2014 р. приблизно о 14.30 годині, він керував вищезазначеним автомобілем та рухався по автодорозі зі сторони с. Борисівка у напрямку м. Марганця зі швидкістю приблизно 25-30 км/год. В районі населеного пункту, виконуючи маневр повороту направо, він помітив пішохода, який рухався по лівому узбіччю. Внаслідок того, що дорога була слизька, він втратив контроль над керуванням автомобілем, який занесло на узбіччя та він скоїв наїзд на пішохода. Після пригоди він надав необхідну допомогу потерпілій та викликав швидку допомогу. Також він добровільно відшкодував потерпілій матеріальні збитки на суму 3000 грн. Водієм він працює 29 років та раніше до відповідальності не притягувався.

Крім особистого визнання вини, вина обвинуваченого підтверджується показами потерпілої ОСОБА_5 , яка суду показала, що 09 грудня 2014 р. приблизно о 14.30 годині вона йшла на роботу. Коли вона вийшла на дорогу за населеним пунктом, то рухалася по лівій стороні. Почувши звуковий сигнал, вона повернулася і в цей час на неї було скоєно наїзд грузовим автомобілем. На деякий час вона втратила свідомість. На місці пригоди водій автомобіля надав їй допомогу. В результаті пригоди їй було спричинено тяжкі тілесні ушкодження. На лікування нею було затрачено 4000 гривень які вона просила стягнути з відповідачів. При цьому потерпіла пояснила, що дійсно обвинувачений відшкодував їй 3000 гривень. Крім того, їй завдана моральна шкода яку вона просить стягнути зі страхової компанії та ПП «Бразерс» у розмірі 20000 гривень. Також потерпіла просила суд не позбавляти волі обвинуваченого.

Суд, на підставі заяви обвинуваченого, з урахуванням думки сторін кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів у кримінальному провадженні, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а тому кримінальне провадження розглянуто в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України за ознакою порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, його позитивну характеристику, а також думку потерпілої, яка вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання без позбавлення волі. До пом`якшуючих покарання обставин для обвинуваченого суд відносить визнання ним вини, щире каяття, знаходження на його утриманні неповнолітнього сина, ті обставини, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, частково добровільно відшкодував потерпілій спричинену їй матеріальну шкоду. Обтяжуючих покарання обставин для обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, а тому необхідно до нього застосувати звільнення від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України.

Також суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

При цьому суд враховує обставини скоєння дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_3 є професійний водій, на теперішній час працює за фахом 29 років, раніше до відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувався, дорожньо-транспортна пригода ним скоєна не в стані алкогольного сп`яніння.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 у кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до уточненої позовної заяви, потерпіла ОСОБА_5 пред`явила позов до «Страхової компанії «Київ РЕ» та ПП «Бразерс» та просила суд стягнути з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 4000 гривень та моральну шкоду у розмірі 20000 гривень. На підтвердження зазначеної матеріальної шкоди, потерпілою суду надано чеки на придбання медикаментів. Ухвалою суду цивільними відповідачами у кримінальному провадженні було визнано «Страхову компанію «Київ РЕ» та ПП «Бразерс» . Частиною 1 ст.1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті, згідно якої, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано ушкодженню здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до ст.26-1 зазначеного Закону відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується моральна шкода потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В судовому засіданні встановлено, що автомобіль марки "ДАФ CF 85.410" д/з НОМЕР_1 належить ПП «Бразерс» на підставі договору оренди. У відповідності до страхового полісу № АІ/1349620 від 10.04.2014 року на автомобіль марки "ДАФ CF 85.410" д/з НОМЕР_1 , ОСОБА_7 уклав договір обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальність власників наземних транспортних засобів з ТДВ Страхова компанія КИЇВ РЕ, та у відповідності до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і ст. 62 КПК України страховик разом з ПП «Бразерс» є цивільними відповідачами у кримінальному провадженні, оскільки несуть відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_3 здійснював свої обов`язки як працівник ПП «Бразерс». Його вина в порушенні Правил дорожнього руху, в наслідок чого потерпілій було спричинені тяжкі тілесні ушкодження, в суді доведена. В судове засідання представник страхової компанії не з`явився, але надав заперечення на цивільний позов, згідно яких страхова компанія позов визнає частково, а саме на сумму 2000 гривень матеріальних затрат за завдання шкоди здоров`ю потерпілій та 100 гривень моральної шкоди. Представник Цивільного відповідача ПП «Бразерс» у судове засідання не з`явився. Отже, відповідно до вищезазначених норм права, матеріальна шкода заподіяна потерпілій на суму 4000 гривень, повинна бути відшкодована страховиком, на підставі договору. Однак, враховуючи те, що обвинувачений добровільно відшкодував потерпілій матеріальну шкоду на суму 3000 гривень, зі страхової компанії на користь потерпілої підлягає стягненню сума у розмірі 1000 гривень. В судовому засіданні встановлено, що потерпілій спричинені тяжкі тілесні ушкодження. Отже їй спричинено не тільки матеріальну шкоду, а фізична біль та моральні страждання, а тому вона має право на відшкодування моральної шкоди, передбаченої п.1 ч.2 ст.23 ЦК України. Сума заявленої потерпілою моральної шкоди відповідає вимогам Закону, та на думку суду є доведеною в судовому засіданні, з урахуванням ступеню розумності та справедливості. Суд вважає за необхідне стягнути зі страхової компанії на користь потерпілої моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, що становить 5000 гривень. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою яка має бути відшкодована страховою компанією, необхідно стягнути з ПП «Бразерс», яке на теперішній час володіє автомобілем на підставі договору оренди, тобто 15 000 гривень. Також, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, на підставі ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, 1167, 1194 ЦК України, ст. 9, 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

ЗАСУДИВ :

Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням терміном два роки, якщо він не вчинить нового злочину, та не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався. Стягнути з ПП «Бразерс» на користь ОСОБА_5 15000 гривень моральної шкоди. Стягнути з ТДВ Страхова компанія КИЇВ РЕ на користь ОСОБА_5 1000 гривень матеріальної шкоди та 5000 гривень моральної шкоди, а всього 6000 гривень. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 491 гривня 04 копійки. На вирок може бути подана апеляція протягом 30 діб з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: