Справа № 314/2991/15-к
Провадження № 1-в/314/692/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.07.2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3
представника установи: ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у дистанційному судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого.
Раніше судимий: 14.07.2008 року Ленінським райсудом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.З, 309 ч. З 358 ч.І, 70 КК України до 3-х років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27.08.2008 року вирок Ленінського районного суду від 14.07.2008 року змінити вважати засудженим за ст. 185 ч.З,69,309 ч.І,358 ч.І, 70 ч.І КК України до 2-х років позбавленій волі.
По даній справі засуджений: 09.03.2010 року Апеляційним судом Запорізької області за ст 186 ч.5, 70 ч.4 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна Ухвалою Верховного суду України виключити ОСОБА_5 з числа солідарних боржників п: відшкодуванню моральної шкоди.
Початок строку: 16.11.2007 року. Кінець строку: 16.11.2017 року.
Вирок набув чинності: 01.07.2010 року.
про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Вільнянській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№20), надійшла заява про можливість умовно-дострокового звільнення. В судовому засіданні представник адміністрації дану заяву не підтримав.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 21.11.2007 року.
Під час тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі, де він знаходився з 21.11.2007 року по 05.09.2008 року, характеризувався наступним чином: вимоги установленого порядку триманій порушував. Мав 2 стягнення, накладені правами начальника слідчого ізолятору, що виражатися ; вилучені приладів для між камерного зв`язку. Стягнення накладені до вступу вироку в закони; силу. Заохочень не мав.
Під час відбування покарання у Вільнянській виправній колонії Запорізької області (№20) де він знаходився з 05.09.2008 року по 15.12.2008 року, характеризувався позитивно, порушень не допускав. Заохочень та стягнень не мав.
Під час тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі, де він знаходився з 15.12.2008 року по 15.08.2010 року, характеризувався посередньо. Порушень не допускав. Заохочень та стягнень не мав.
З 15.08.2010 року по теперішній час відбуває покарання у Вільнянській виправній колонії Запорізької області (№20). За час відбування покарання характеризується наступним чином: допускав порушення режиму відбування покарання.
Мав 1 стягнення, накладене правами начальника установи та 1 стягнення, накладені правами начальника відділення СПС, що виражатися у порушенні розпорядку дня. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці 9 разів заохочувався правами начальника установи та 1 раз правами начальника відділення СПС.
Працевлаштований з вересня 2010 року по серпень 2013 року слюсарем-збиральником в цеху №3, з серпня 2013 року по лютий 2014 року працевлаштований в майстерні установи різноробочим, з лютого 2014 року по 25.04.2015 року працевикористовується днювальним відділення СПС №6, з 25.04.2015 року по теперішній час працевлаштований слюсарем- збиральником на дільниці по виготовленню евро- парканів. До праці ставиться задовільно, але потребує контролю з боку адміністрації.
Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу.
Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.
Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.
До виконання робіт із благоустрою установи не завжди ставиться з розумною ініціативою.
Відповідно до статті 65 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.
Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програми диференційного виховного впливу «Подолання алкогольної та наркотичної залежності».
Відповідно до ст. 126 Кримінально-виконавчого кодексу України не прагне до підвищенні наявного загальноосвітнього рівня, самоосвітою не займається, бібліотеку не відвідує .
Відповідно до ст. 127 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у роботі самодіяльних організацій, але не завжди проявляє соціальну корисну активність в організації їх роботи. Не входить до складу ради колективу засуджених. Не приймає участь в редакції стінної газети.
Відповідно до ст. 59 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом листування.
Рішенням комісії колонії від 25.07.2014 року засудженому було відмовлено в ст. 101 КК України, за заявою засудженого про не бажання скористатися пільгою.
Рішенням комісії колонії від 01.08.2014 року засудженому було відмовлено в ст. 82 КК України, за заявою засудженого про не бажання скористатися пільгою.
Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває.
В скоєному злочині вину визнає.
За вироком суду має позов 166865 грн., по якому утримано 300 грн.

Адміністрація колонії заяву не підтримала і вважає, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення.

Прокурор заяву не підтримав і вважає,що заяву не належить задовольняти, оскільки питання про умовно-дострокове звільнення є недоцільним, засуджений характеризується посередньо, за дослідженими обставинами не вбачається, що засуджений довів своє виправлення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника адміністрації установи, який не підтримав заяву засудженого, який просить суд застосувати до нього заохочувальну норму, передбачену ст. 81 КК України, думку прокурора про заперечення, щодо задоволення заяви, вважає заяву засудженого такою, що не підлягає задоволенню на підставі наступного:

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд враховує, що доведеність виправлення, а саме досягнення стану, визначено ст. 6 КВК України має індивідуальний характер. Обсяг обставин, які доводять що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення визначається з урахуванням тяжкості злочину, особи засудженого, його ставлення до вчиненого злочину та враховується за весь час відбування покарання.

Суд приходить до висновку, що обсяг встановлених обставин не доводять досягнення засудженим ОСОБА_5 стану в розумінні ст. 6 КВК України.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, а отже в задоволені заяви про умовно-дострокове звільнення необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України,п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволені заяви засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Вільнянській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№20) - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1

15.07.2015