АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/1486/15-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/251/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2015 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 08.04.2015 р. скасувати у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального законодавства, обвинувальний акт повернути у суд першої інстанції, призначивши новий розгляд.
Оскаржуваною ухвалою від 08.04.2015 р. Тернівский районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області повернув обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, прокурору, що його затвердив, у зв`язку з невідповідністю зазначеного обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.
Суд своє рішення мотивував тим, що обвинувальний акт, направлений прокурором до суду, не затверджений гербовою печаткою відповідного органу прокуратури, а також в обвинувальному акті відсутні відомості щодо місця народження потерпілих. Також зазначив, що в обвинувальному акті в розділі Додатки в розписці про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування від імені обвинувачених, не вказано кількість аркушів цих документів, що унеможливлює перевірку повноти їх надання. Крім того, в доданому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не містяться дані щодо часу та суб`єкту внесення відомостей про подію злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що положеннями ст. 291 КПК України визначено вичерпний перелік відомостей, що їх повинен містити обвинувальний акт. Всі зазначені у вказаній нормі кримінального процесуального закону відомості в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наявні.
Крім того, вказує, що висновки суду першої інстанції про необхідність посвідчення обвинувального акту гербовою печаткою органу прокуратури є помилковими, оскільки це не є обов`язковим згідно нормативних вимог, а посвідчення процесуальних документів здійснюється за рішенням прокурора, що здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням.
Також апелянт зазначає, що вимоги процесуального закону щодо надання стороні захисту копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування були виконані стороною обвинувачення у повному обсязі, при цьому зазначення у відповідній розписці кількості аркушів отриманих документів не є обов`язковим.
Крім того, вказує, що вимоги суду щодо зазначення у реєстрі матеріалів досудового розслідування даних про час та суб`єкт внесення відомостей про подію злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань виходять за межі ст. 109 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, дослідивши доводи апеляційної скарги та порівнявши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.
Так, згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні може прийняти рішення про повернення обвинувального акту у випадку, якщо останній не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо він містить положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.
Аналізуючи з урахуванням доводів апеляційної скарги підстави, з яких обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України був повернутий прокурору, колегія суддів вважає, що частина висновків суду не ґрунтується на процесуальному законі.
Так, є безпідставними посилання суду першої інстанції на необхідність зазначення у реєстрі матеріалів досудового розслідування даних щодо часу та суб`єкту внесення відомостей про подію злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки згідно ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити відомості про процесуальні дії та процесуальні рішення, прийняті під час досудового розслідування, та про заходи забезпечення кримінального провадження. У той же час за змістом ч. 1 ст. 214 КПК України досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Таким чином, у реєстрі матеріалів досудового слідства мають бути зазначені лише ті процесуальні дії та рішення, що мали місце після цього моменту.
Не ґрунтуються на положеннях ст. 291 КПК України і посилання суду на необхідність зазначення у розписці підозрюваного про отримання копій обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування кількості аркушів цих документів, оскільки такої вимоги зазначена норма закону не містить.
Разом з тим висновок суду про невідповідність обвинувального акту вимогам закону внаслідок неналежного викладення у ньому анкетних даних потерпілих, а саме відсутності у ньому відомостей про місце народження кожного з них, є обгрунтованим зважаючи на те, що згідно п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України ці відомості є обов`язковою складовою частиною обвинувального акту, а їх відсутність тягне повернення обвинувального акту прокурору згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Також є обґрунтованими посилання суду першої інстанції на відсутність в обвинувальному акті відбитку печатки органу прокуратури, оскільки нанесення такого відбитку є невід`ємною частиною передбаченої ст. 291 КПК України процедури затвердження обвинувального акту прокурором.
З урахуванням викладеного колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню шляхом зміни оскаржуваної ухвали з виключенням з неї висновків суду про обставини, що згідно процесуальному закону не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів -
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.
Виключити з мотивувальної частини ухвали висновки суду про необхідність: зазначення в розписці підозрюваного про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування кількості аркушів цих документів; зазначення в реєстрі матеріалів досудового розслідування даних щодо часу та суб`єкту внесення відомостей про подію злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В решті ухвалу суду - залишити без змін.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 залишити попередній - домашній арешт.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити попередній - домашній арешт.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4