Справа № 1-273/10
Провадження №без н/п
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2010 року Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючої судді Збицької К.Д.,

- з участю прокурора Гойдала О.Є.,

при секретарі Даниленко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, росіянина, громадянина України, з базовою загальною середньою світою, жонатого, який не працює, не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, за ст. 121 ч.1 Кримінального кодексу України, -

встановив :

19 липня 2010 року біля 20-ї години в селі Свиридівці Малинського району ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, для зясування особистих стосунків щодо образи його неповнолітньої доньки ОСОБА_2, прийшов до будинку останнього, попросив його вийти у двір, де, будучи байдужим до наслідків своїх дій, умисно наніс ОСОБА_2 удар кулаком в обличчя, а коли той впав, наніс ще кілька ударів кулаком в обличчя. Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_1 спричинив ОСОБА_2 тяжку травму правого ока у вигляді важкого забою ока, субконюктивального розриву склери з випадінням оболонок із крововиливом, крововиливом в райдужку з відшаруванням сітківки ока, що призвело до повної втрати на праве око; рвану рану надбрівної ділянки справа та нижньої повіки з переходом на ліву щоку зліва, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило стійку втрату працездатності більш ніж на одну третину.

Підсудний свою вину визнав повністю. Показав, що у нього дві ночі ночувала неповнолітня донька потерпілого, бо він вдома сварився. Про це попросила дружина потерпілого. Від неї він дізнався, що ОСОБА_2 ображав і його неповнолітню доньку. Під час вечері він випив трохи горілки й пішов до ОСОБА_2, попросив вийти з хати, запитав навіщо той ображає його доньку та вдарив кулаком в обличчя, а коли той впав на землю, наніс йому ще кілька ударів рукою. Наміру завдати тяжкі тілесні ушкодження не мав. Кається.

Винуватість підсудного в інкримінованому йому злочині підтверджується показаннями потерпілого, дослідженими письмовими доказами.

Потерпілий ОСОБА_2 підтвердив обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень, викладені в показаннях підсудного. Разом з тим зазначив, що в адресу його доньки він образливих слів не говорив.

Вид і тяжкість завданого ОСОБА_2 тілесного ушкодження встановлена висновком судово-медичного експерта №313 від 08 жовтня 2010 року, проведеного на підставі медичних документів (а.с.38). При цьому експерт зазначає, що дані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок нанесення ударів рукою, стиснутою в кулак, і виключає їх виникнення внаслідок падіння потерпілого з стоячого положення на тверду плоску поверхню.

За згодою підсудного, потерпілого, прокурора в порядку ч. З ст.299 КПК України суд визнав недоцільним досліджувати інші докази у справі, оскільки фактичні обставини та цивільний позов ніким не оспорюються.

Аналізуючи досліджені докази суд визнає доведеною вину підсудного в інкримінованому йому злочині - умисному заподіянні потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило розлад здоровя, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, й кваліфікує його дії за ст. 121 ч. 1 Кримінального кодексу України.

Призначаючи вид та розмір покарання у відповідності до положення ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Вчинений підсудним злочин є тяжким.

Характеризується він позитивно. Раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, злочин вчинив вперше. Має неповнолітню дитину. Вину свою визнав, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину. Ці обставини помякшують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи вищевикладені обставини, думки прокурора та потерпілого, суд визнає за необхідне й достатнє призначити підсудному покарання у межах санкції статті, за якою він засуджується, у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 Кримінального кодексу України - звільненням від покарання з іспитовим строком та покладенням на засудженого певних обовязків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

Потерпілим як цивільним позивачем заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків у розмірі 8266 грн. 50 коп. та моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень.

Суд визнає, що позов підлягає частковому задоволенню.

У підтвердження понесених витрат на лікування ОСОБА_2 надані фіскальні та товарні чеки на суму 866 грн. 50 коп. Ці витрати підлягають відшкодуванню потерпілим. Решта суми заявленого позову документально не підтверджена. Товарний чек без номера від 22.03.2010 року суд до уваги не бере, оскільки він виданий до вчинення підсудним злочину, на ньому зазначені дві різні суми. Ці витрати не знаходяться у причинному звязку з діями підсудного.

Цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню.

Згідно розяснень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4 розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості, справедливості.

Потерпілий внаслідок неправомірних дій підсудного зазнав негативних явищ та моральної шкоди. Він переніс фізичний біль, нервовий стрес, операції, втратив повністю зір на одне око, втратив більш ніж на одну третину загальну працездатність. Визначений ним розмір моральної шкоди у сумі 10 000 гривень суд визнає обґрунтованим й таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 323,324,327 Кримінально-процесуального кодексу України, -

засудив :

визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді пяти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання за умови, що він протягом іспитового строку один рік і шість місяців не вчинить

нового злочину та виконає покладені на нього згідно з п.п.3,4 ч. 1 ст. 76 КК України обовязки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;

- періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути із засудженого ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальних збитків 866 грн. 50 коп та моральної шкоди 10 (десять) тисяч гривень.

В решті позову відмовити за безпідставністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_3