В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001617 від 13.07.2014 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лозоватка Шполянського району, Черкаської області, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, тимчасово непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше несудимого, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України, -

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
08 липня 2014 року близько 18.30 год. ОСОБА_4 , 1976 р.н., перебуваючи в коридорі на другому поверсі біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , під час конфлікту, що виник раптово, на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс ОСОБА_7 , 1984 р.н., ззаду один удар кулаком в потилицю, а коли останній розвернувся, умисно наніс йому другий удар в обличчя в область носа. Потім ОСОБА_7 наблизився до ОСОБА_4 , і той умисно наніс йому ще один удар рукою в обличчя, а потерпілий відштовхнув його. В свою чергу ОСОБА_4 продовжував бійку та умисно наніс декілька ударів руками та ногами ОСОБА_7 в різні частини тіла, а саме в обличчя і тулуб. Потерпілий намагався захиститись, наніс декілька ударів у відповідь та виштовхував ОСОБА_4 з коридору за двері, в ході чого вони перечепились та разом впали на підлогу. Знаходячись в положенні лежачі, ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_7 декілька ударів по тулубу, схопив його рукою за обличчя та натиснув пальцем у праве око. В результаті своїх умисних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток носу без зміщення уламків, травми правого ока з крововиливом в білкову оболонку та травматичною ерозією рогівки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1573 від 01 серпня 2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; саден обличчя, садна верхньої губи, крововиливів лівого плеча, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1573 від 01 серпня 2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Він же, 08 липня 2014 року близько 18.30 год., перебуваючи в коридорі на другому поверсі біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , під час конфлікту, що виник раптово, на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно вдарив ОСОБА_5 , 1985 р.н., кулаком правої руки в обличчя, від чого вона впала на кухонний куток, а коли підвелась та стала між своїм чоловіком та ОСОБА_4 , щоб розборонити їх, останній продовжував бійку та умисно наніс декілька ударів руками та ногами потерпілій в різні частини тіла, а саме в обличчя, тулуб та по кінцівках. В результаті своїх умисних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: забою з садном та набряком верхньої губи, крововиливів правої руки, лівого стегна, лівого плечового суглобу, садна лівої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1572 від 01 серпня 2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що він дійсно наніс тілесних ушкоджень за обставин, викладених в обвинувальному акті, вину визнає та розкаюється, більше йому не має чого додати. Також частково визнав спричинену матеріальну шкоду, моральну шкоду вважає завищену та не визнав. Від детальних пояснень відмовився.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що діями обвинуваченого і їй і її чоловіку була спричинена моральна шкода, яку обґрунтовує тим, що повністю пам`ятає, як відбулися події, ОСОБА_4 її бив та принизив як жінку, чим спричинив незручності у повсякденному житті та нервування..
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується як його показами даними ним в судовому засіданні, показами потерпілої, так і тими доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення доведено і дії обвинуваченого кваліфікує за ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України:

за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження;

за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не виявлено.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ч.2 ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за яким характеризується виключно позитивно, на спеціальних обліках не перебуває, раніше не судимого, визнання завданих матеріальних збитків, відношенням до вчиненого, його вік та стан здоров`я, думку сторони обвинувачення, яка прохала застосувати до ОСОБА_4 міру покарання у вигляді штрафу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що досягнення цілей покарання та виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення чи обмеження його волі, та обґрунтовує доцільне призначити покарання у виді штрафу, а враховуючи з`ясовані та підтвердженні фактичні данні кримінального провадження, наближеного до мінімального розміру санкції статті.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані різними частинами статті 125 КК України, тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання за кожний злочин окремо та визначити остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у відповідності до положень ч.1 ст.70 КК України.

Суд вважає таке покарання справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Дана позиція також викладена уПостанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Підстав для застосування обвинуваченому ст.69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином, на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 238,74 гривні та моральну шкоду в сумі 2000 гривень, на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 2000 гривень підлягає частковому задоволенню. Суд вважає, що заявлений цивільний позов потерпілими у частині відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_7 підлягає задоволенню у повному обсязі на підставі повного визнання обвинуваченим в цій частині, та у відповідності із положеннями ч.3 ст.349 КПК України доказуванню не підлягає. Моральна шкода з урахуванням матеріального стану обвинуваченого та обставин справи, на підставі ст. 1167 ЦК України підлягає частковому задоволенню, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування моральної шкоди потерпілій та потерпілому до 1000 гривень кожному. На думку суду, ця сума буде відповідати характеру та обсягу страждань кожного із потерпілих, яких вони зазнали у зв`язку із протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 , виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості та характеру правопорушень.

Судові витрати відсутні.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.100, 349, 368-371, 374 КПК України, ст. ст. 65-67, 125 КК України, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.125 КК України - у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 510 гривень;

за ч.2 ст.125 КК України - у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 1020 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбуття покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 1020 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, залишити попереднім особисте зобов`язання.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 1000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та 238 гривні 74 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданих злочином.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1