ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 520/1004/15-к
Провадження № 1-кп/520/164/15
05.02.2015 року м. Одеса
Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши в приміщенні суду м. Одеси у підготовчому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз, громадянина України, українця, офіційного не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ., раніше не засудженого.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 307, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 313 КК України.,
Так, на початку жовтня 2014 року (більш точний час встановити не надалось можливим) ОСОБА_4 , маючи намір на незаконне виготовлення психотропної речовини амфетамін, перебуваючи за місцем свого мешкання: АДРЕСА_2 , виготовив із раніше придбаної конічної колби, двох плоскодонних колб, кругло донної колби з гумовою пробкою, прямого холодильника та прямого кулькового холодильника, обладнання, призначене для виготовлення психотропних речовин, яке надалі зберігав за місцем свого мешкання з метою виготовлення психотропної речовини амфетамін.
Також, на початку листопада 2014 року (більш точний час встановити не надалось можливим) ОСОБА_4 , маючи намір незаконно виготовити психотропну речовину амфетамнін, перебуваючи за місцем свого мешкання: АДРЕСА_2 , шляхом випарювання електроліту для акумуляторних батарей, виготовив та зберігав сірчану кислоту, концентрації 60,17% яка згідно висновку експерта № 1623 від 23.01.2015 року є прекурсором.
Крім того, вранці 11.11.2014 року (більш точний час встановити не надалось можливим) ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , маючи намір на незаконний збут психотропної речовини, виготовив та зберігав пластичну речовину, масою 0.382 г., яку приблизно о 18 год. 45 хв. у поліетиленовому пакету жовтого кольору незаконно збув ОСОБА_6 , згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів № 1568 від 17.11.2014 року вказана пластична речовина, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0, 1133г.
Повторно, вранці 20.11.2014 року (більш точний час встановити не надалось можливим) ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , маючи намір на незаконний збут психотропної речовини, виготовив та зберігав пластичну речовину рожевого кольору масою 2.14г. та порошкоподібну речовину рожевого кольору масою 0.88г. та 5.05г., які згідно висновку експерта № 1623 від 23.01.2015 року містять психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0.25г., 0.145г. та 0.6г. відповідно. У подальшому, приблизно о 11 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання у будинку АДРЕСА_2 , незаконно збув ОСОБА_6 частину виготовленої порошкоподібної речовини, масою 5.05г., у полімерному згортку, яка згідно висновку експертизи № 1623 від 23.01.2015 року, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0.6.г. Після збуту психотропної речовини, ОСОБА_4 був затриманий співробітниками міліції.
Таким чином дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 313 КК України, як незаконне виготовлення та зберігання обладнання, призначене для виготовлення психотропних речовин; за ч.1 ст. 311 КК України, як незаконне виготовлення та зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин;
за ч.1 ст. 307 КК України, як незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, за ч.2 ст. 307 КК України, як незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені повторно.
26.01.2015 року на стадії досудового розслідування між підозрюваним ОСОБА_4 з однієї сторони та прокурором прокуратури Київського районну м. Одеси ОСОБА_3 з другої сторони було складено угоду про визнання винуватості. Згідно якої підозрюваний ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях за вказаних в обвинувальному акті обставин та сторони домовились про те, що підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та сприяти у проведенні досудового розслідування. Водночас сторони прийшли до угоди про те, що враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що істотно знижуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу підозрюваного, який раніше не судимий, наявність хронічних хвороб у підозрюваного, скрутне соціальне-економічне становище та необхідність у догляді за хворою матір`ю та батьком, який є пенсіонером, що свідчить про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання: за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України до 4 років позбавлення волі; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України із застосування ст. 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 311 КК України до 1 року обмеження волі; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 313 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити підозрюваному ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 3 роки. На підставі ст. 76 КК України забов`язати ОСОБА_4 , не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, суд виходить з наступного.
Обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та угода про визнання винуватості складені із дотриманням вимог КПК України.
Кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Одеси.
Будучи допитаним у підготовчому судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та пояснив суду, що дійсно на початку жовтня 2014 року незаконно виготовляв та зберігав обладнання, призначене для виготовлення психотропних речовин, а саме амфетаміну. Далі на початку листопада 2014 року незаконно виготовляв та зберігав прекурсори з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин. 11.12.2014 року він незаконно виготовив та збув ОСОБА_6 психотропну речовину амфетамін. Крім цього, повторно, 20.11.2014 року знаходячись у себе вдома незаконно виготовив та збув ОСОБА_6 психотропну речовину амфетамін. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, шляхом опитування повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладання та затвердження угоди, просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.
Прокурор та захисник також не заперечували проти укладання угоди визнання винуватості з обвинуваченим, розуміючи наслідки укладання та затвердження даної угоди.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпіли, не допускається.
Суд, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України та ч. 4 ст. 474 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 його права та наслідки укладання та затвердження угоди, переконався у добровільності укладення угоди і що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинувачений ОСОБА_4 і прокурор ОСОБА_3 заявили, що вони повністю розуміють наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки їх невиконання.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 370- 374, 394, 473-475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 307, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 313 КК України та призначити покарання :
- за ст. 307 ч.1 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;
- за ст. 307 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі
- за ст. 311 ч.1 КК України 1 (один) рік обмеження волі.
- за ст. 313 ч.1 КК України 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнити з-під варти у залі суду.
До набрання вироком законної сили, обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання і покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатись за межі м. Одеси без дозволу суду ; повідомляти суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Зарахувати у строк відбуття покарання час тримання під вартою з 20.11.2014 по 05.02.2015 року.
На підставі ст. 124 КПК України - з ОСОБА_4 в дохід держави стягнути судові витрати за проведення експертиз в сумі 7728 грн. 88 коп. (Том № 1 а.п. 83-91, 243-268, Том № 2 а.п.6-25, 34-41).
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення:
- обвинуваченим, включно з підстав: призначення покарання суворішого ніж узгодженої сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди ;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди: затвердженої судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1 .