Справа № 161/7876/15-к Провадження №11-сс/773/189/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого-судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого-судді Луцького міськрайонного суду від 23 травня 2015 року до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 186 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою на зазначену вище ухвалу, просить її скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_8 обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Зазначає, що по справі не встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а ухвала слідчого судді є невмотивованою, необгрунтованою та такою, що суперечить вимогам ст. 196 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до підпункту 4 частини 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається із матеріалів справи та ухвали слідчого судді, ОСОБА_8 раніше не судимий, однак підозрюється у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, ніде не працює та не має постійного джерела доходу, зареєстрований в м. Маріуполь Донецької області, не має постійного місця проживання на території Волинської області, може переховуватись та впливати на потерпілих і свідків, а тому є обґрунтована підозра, що перебуваючи на волі він може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення або ухилятися від слідства та суду. Зокрема, підозрюваний ОСОБА_8 в групі осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 протиправно утримували потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , погрожували понівечити обличчя та вбивством у разі невиконання їхніх вимог, при цьому ОСОБА_8 наніс удар кулаком в обличчя потерпілому.

Посилання захисника в апеляції на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вимаганні майна, яке йому належить, є необгрунтованим, оскільки будь-які докази щодо цього в матеріалах справи немає.

Вимоги ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримано. Встановлено, що на момент розгляду клопотання наявна обгрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, зазначених у клопотанні, а також є підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

З врахуванням усіх зазначених вище обставин слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_8 інших запобіжних заходів і обрав останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і такі висновки слідчого судді є правильними.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, тому застава слідчим суддею йому не визначалась.

Виходячи з вищенаведеного, підстав для скасування ухвали слідчого судді і зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу, з підстав викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, слідчий суддя не вказав в ухвалі початок та закінчення терміну тримання під вартою. З протоколу затримання вбачається, що ОСОБА_8 був затриманий 22 травня 2015 року, а тому з цього дня слід рахувати термін тримання під вартою.

З врахуванням зазначеного слід внести уточнення з цього приводу в ухвалу слідчого судді від 23 травня 2015 року.

На підставі наведеного, керуючись ч. 3 ст. 407, ч. 1 ст. 422 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого-судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2015 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Внести уточнення, що тримання під вартою ОСОБА_8 слід рахувати з 22 травня до 20 липня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: