Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1.,
суддів:ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
за участю прокурора ОСОБА_4.,
засудженого захисника ОСОБА_5,ОСОБА_6,
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 17 березня 2015 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 25 жовтня 2013 року.

Зазначеним вироком

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, такого,

що не має судимості,

засуджено до покаранні у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 185 КК - на строк 1 рік; за ч. 1 ст. 115 КК - на строк 15 років; за пунктами 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК - довічно.

На підставі ч. 2 ст. 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 у рахунок відшкодування моральної шкоди на користь потерпілих: ОСОБА_7 - 50 000 грн; ОСОБА_8 в її інтересах та в інтересах ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 - 120 000 грн; ОСОБА_12 - 150 000 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду зазначений вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у тому, що він ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 03.00 год. у стані алкогольного сп'яніння у квартирі АДРЕСА_1, маючи умисел на вбивство, завдав ОСОБА_13 дерев'яним бруском численних ударів на різних частинах тіла потерпілого, заподіявши останньому тяжких тілесних ушкоджень. Після цього ОСОБА_5 кухонним ножем перерізав ОСОБА_13 шию в ділянці гортані. В результаті дій засудженого потерпілий помер на місці злочину.

Вбивши ОСОБА_13, ОСОБА_5 з метою приховання вчиненого вбивства, маючи умисел на позбавлення життя ОСОБА_14, завдав їй ударів руками по голові та тілу, а потім ножем заподіяв потерпілій численних колотих та різаних ран на лівій боковій поверхні шиї. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_14 померла на місці події.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 таємно викрав мобільний телефон ОСОБА_13 вартістю 250 грн.

У касаційній скарзі з доповненнями засуджений ставить питання про скасування судових рішень та направлення справи на новий судовий розгляд у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, а також невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчинених злочинів та особі винного внаслідок суворості. Вважає, що суди не врахували пом'якшуючих обставин та позитивних даних про його особу, які давали можливість призначити більш м'яке покарання. Крім того, зазначає, що суд першої інстанції неправильно кваліфікував вчинення вбивства ОСОБА_14 як скоєне з метою приховання іншого злочину. Стверджує, що під час досудового слідства на нього здійснювався фізичний та психологічний тиск з боку працівників міліції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника на підтримання скарги, прокурора про її необґрунтованість, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

За ст. 395 КПК 1960 року касаційний суд перевіряє законність та обґрунтованість судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.

Згідно з ч. 2 ст. 398 зазначеного Кодексу при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 370-372 цього ж Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 377 КПК 1960 року при залишенні апеляції без задоволення в ухвалі апеляційного суду має бути зазначено підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою. При цьому незгоду з апеляцією, як і рішення про залишення оскарженого вироку без зміни, слід обґрунтовувати докладними мотивами. Недотримання цих вимог є істотним порушенням кримінально-процесуального закону, що тягне за собою скасування ухвали апеляційного суду.

Проте вказаних вимог кримінально-процесуального закону суд апеляційної інстанції не дотримався.

Як убачається з матеріалів справи, в апеляції ОСОБА_5 порушував питання про зміну вироку у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та даним про його особу внаслідок суворості, а також у зв'язку з істотними порушеннями кримінально-процесуального закону, зокрема: застосуванням щодо нього незаконних методів ведення досудового слідства.

Однак суд апеляційної інстанції, розглядаючи справу, доводів засудженого, викладених ним в апеляційній скарзі, про застосування щодо нього незаконних методів ведення слідства не розглянув і взагалі не дав на них відповідь в ухвалі.

Зазначені порушення кримінально-процесуального закону є істотними й такими, що перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу апеляційного суду не можна вважати законною, а тому вона підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий апеляційний розгляд, під час якого необхідно усунути вказані порушення, повно й усебічно перевірити всі наведені в апеляційній та касаційній скаргах доводи засудженого щодо всього обсягу пред'явленого обвинувачення, дати цьому належну оцінку і з урахуванням усіх обставин прийняти обґрунтоване, законне рішення з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону.

Керуючись статтями 394-396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 25 жовтня 2013 року щодо ОСОБА_5 скасувати і направити справу на новий апеляційний розгляд.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3