Справа № 534/103/14-к
№ 1-кп/534/82/15
У Х В А Л А
31 березня 2015 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
захисникаОСОБА_4
обвинуваченогоОСОБА_5

здійснивши підготовче судове засідання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 03 березня 2015 року скасовано вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 26 грудня 2014 року, яким ОСОБА_5 було засуджено за ч.1 ст.186 КК України. Справу направлено на новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Під час підготовчого судового засідання захисником заявлено клопотання про повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 прокурору.

Свої вимоги мотивує тим, що зміст підозри, про яку ОСОБА_5 було повідомлено органами досудового слідства не співпадає із змістом підозри, викладеним в обвинувальному акту. На її думку «законодавець вважає, що підозра по обвинувальному акту, який не співпадає з врученою підозрою, не може бути предметом розгляду кримінального провадження, так як обвинувачений не може бути засудженим за злочин підозра по якому фактично не вручалася обвинуваченому».

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свого захисника.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючи на те, що чинне кримінальне процесуальне законодавство не передбачає зазначеної захисником підстави для повернення прокурору обвинувального акту, тому прохав призначити справу до судового розгляду.

Потерпілий, будучи належно повідомленою про час і місце розгляду справи, до залу суду не з`явився, що не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що обвинувальний акт підсудний Комсомольському міському суду Полтавської області, клопотання захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, яким повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Частиною другою статті 291 КПК України визначено перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Статтею 277 КПК України також визначено перелік відомостей, які має містити повідомлення про підозру, зокрема: зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Із змісту наведених норм вбачається, що чинне кримінальне процесуальне законодавство не вимагає щоб відомості в повідомленні про підозру співпадали із викладом фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акту, тому доводи захисника ОСОБА_4 в цій частині є неспроможними.

Захисник ОСОБА_4 також при обґрунтуванні свого клопотання посилалася на те, що невідповідність відомостей у повідомленні про підозру та в обвинувальному акті порушує право обвинуваченого на захист, тому, посилаючись лише «на законодавця» вважає, що для відновлення порушеного права обвинувальний акт необхідно повернути прокурору.

Суд не може погодитися з доводами захисника, так як вважає, що ОСОБА_4 фактично прохає про повернення прокурору кримінального провадження для проведення додаткового досудового розслідування, як це було передбачено кримінально-процесуальним кодексом 1963 року, який втратив чинності.

20 листопада 2012 року набрав чинності Кримінальний процесуальний кодекс України, яким правового інституту додаткового розслідування не передбачається.

Системний аналіз норм закріплений в §1, §2 Глави 4 та Главах 27 та 29 КПК України дає підстави вважати, що допущенні під час досудового розслідування порушення прав учасників кримінального провадження, в тому числі права на захист, не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, але є підставою для визнання судом доказів, отриманих з порушенням чинного законодавства, недопустимими.

З огляду на викладене, враховуючи, що підстав для закриття провадження не встановлено, справу необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.316 КПК України, -

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання про повернення прокурору обвинувального акту захиснику ОСОБА_4 відмовити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 08 березня 2015 року на 14 год. 30 хв., в залі судового засідання, з участю прокурора та з викликом обвинуваченого.

Роз`яснити стороні обвинувачення та стороні захисту їх обов`язок забезпечити явку в судове засіданні потерпілого, свідків сторони обвинувачення та свідків сторони захисту відповідно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно.
Суддя ОСОБА_1