Номер справи137/446/15-к
1-кп/137/32/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Літина кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Бруслинівка, Літинського району Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, розлученого, не працюючого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України;
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 12.02.2014, звернувся, до Літинської районного центру зайнятості, який розташований адресою: вул. Леніна, 7, смт. Літин, Літинського району Вінницької області, з заявою про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, відповідно до Законів України Про зайнятість населення та Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, в якій умисно зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.
На підставі вищевказаної заяви Літинський районним центром зайнятості згідно наказу директора, ОСОБА_4 зареєстрований як шукаючий роботу та йому надано статус безробітного з призначенням виплати допомоги по безробіттю у вигляді грошових коштів у встановленому законодавстві розмірі.
У подальшому в ОСОБА_4 , який будучи попередженим працівниками Літинського районного центру зайнятості про необхідність їх повідомлення у разі працевлаштування, чи отримання заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі забезпечення себе роботою самостійно, маючи статус безробітного та отримуючи при цьому грошову допомогу по безробіттю, виник злочинний умисел на вчинення шахрайських дій. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 на протязі 2014 року, починаючи з січня місяця, на постійній основі здійснював господарську діяльність, яка приносить прибуток, та фактично, повинна підлягати державній реєстрації як підприємницька. Так, ОСОБА_4 проводив закупівлю лісопродукції різного асортименту в дочірньому підприємстві Літинський райагроліс, здійснював її переробку на наявному на території власного домогосподарства деревообробному станку, та у наслідок її реалізації населенню, з встановленням доданої вартості, отримував прибуток, який використовував на власні потреби, про що не повідомив Літинський районний центр зайнятості.
Таким чином, ОСОБА_4 в порушив вимог ч. 2 ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та Порядку реєстрації, перереєстрації, та постановки обліку громадян, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2013 року № 198, навмисно приховав від керівництва Літинського районного центру зайнятості факт отримання доходу та забезпечення себе роботою самостійно, у зв`язку з чим, діючи умисно, шляхом обману, незаконно отримав з бюджету держави допомогу по безробіттю в Літинському районному центрі зайнятості за період з 12.02.2014 року по 30.01.2015 року грошові кошти на загальну суму 6002 гривні 81 копійка.
Під час розгляду кримінального провадження ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро каявся та пояснив, що обставини, які викладені у обвинувальному актові повністю відповідають дійсності. Вказані дії вчинив, так як на коштів, що отримував по безробіттю не вистачало на прожиття.
Враховуючи, що ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, його покази в судовому засіданні суд вважає достовірними, а тому відповідно до вимог ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду та ці обставини ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, що позиція обвинуваченого добровільна та він правильно розуміє зміст цих обставин та роз`яснив про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку при такому порядку вирішення справи.
Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства).
Обираючи покарання ОСОБА_4 , виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує те, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, не судимий та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
За відсутності обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , у якості обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують його покарання, суд враховує щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.
Суд вважає, що достатнім для виправлення ОСОБА_4 , запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень може бути покарання у виді штрафу у нижчій межі, що передбачено санкцією статті 190 ч.1 та ч.2 ст. 53 КК України.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України;
П Р И С У Д И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн.
Цивільній позов задовільнити повністю.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку може бути отримана учасниками судового провадження після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1