Справа №489/1500/14-к 10.09.2014 10.09.2014 10.09.2014
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2014 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Жовтневого району Миколаївської області на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Миколаєва від 4 вересня 2014 року, якою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шабо, Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, тимчасово проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчинені злочинів, передбачених ст. 185 ч.2, ст. 190 ч.2 КК України,
- відмовлено у наданні дозволу на затримання з метою приводу до Ленінського районного суду м.Миколаєва для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,
ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 з
Провадження № 11-сс/784/276/14 Слідчий суддя: ОСОБА_7
Категорія: відмова в наданні Доповідач: ОСОБА_1
дозволу на затримання
метою приводу до Ленінського районного суду м.Миколаєва для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
2. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі прокурор посилається на наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення. На думку прокурора, при врученні повідомлення про підозру ОСОБА_4 , слідчим та прокурором дотримано вимоги, визначені ст. 277 КПК України. Зазначає, що вказаний в повідомленнях про підозру рік вчинення злочину (2013, замість 2014) є технічною помилкою. Вказує, що під час допитів підозрюваний надав пояснення про скоєння інкримінованих йому злочинів саме у 2014 році. Як вказує апелянт, з усіх зібраних доказів також вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєні злочинів саме 26 січня 2014 року. Посилається і на те, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, має судимості за корисливі злочини, які вчиняв через короткий проміжок часу, не працює. Зазначає, що слідчим суддею 04.03.2014 року вже була винесена ухвала про дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.
3. Встановлені слідчим суддею обставини.
ОСОБА_4 підозрюється у тому, що 26.01.2013 року, приблизно о 19 год., знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , таємно викрав мобільний телефон «Нокіа 2330», вартістю 500 грн., який належить ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду у вказаному розмірі.
Крім того, 26.01.2013 року (в клопотанні слідчого вказана дата 2014 рік), приблизно о 19 год. 15 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 шляхом зловживання довірою заволодів мобільним телефоном «Нокіа 112», вартістю 500 грн., який належить ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду у вказаному розмірі.
27.01.2014 року та 28.01.2014 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.2, ст. 190 ч.2 КК України.
04.03.2014 року ухвалою суду задоволено клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зі строком дії до 6 місяців.
04.09.2014 року слідчий знову звернувся з клопотанням про дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як термін попередньої ухвали судді, якою був наданий дозвіл на затримання, сплив.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя послався на те, що в судовому засіданні було встановлено невизначеність підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, оскільки в повідомленнях про підозру зазначена дата їх вчинення 26.01.2013 року, що не підтверджено матеріалами кримінального провадження. На думку суду, вказане ставить під сумнів процесуальний статус ОСОБА_4 , як підозрюваного.
4. Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності з вимогами ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутись з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,
Згідно положень ч.4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 03.03.2014 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та одночасно з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді вказаного клопотання.
Ухвалою суду від 04.03.2014 року надано дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 .
Вказана ухвала втратила законну силу в порядку п.п.2 ч.3 ст. 190 КПК України, оскільки з моменту її винесення минуло 6 місяців.
Старший слідчий СВ Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області повторно звернувся до слідчого судді про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 .
Доводи апелянта про безпідставну відмову слідчим суддею в задоволенні вказаного клопотання, є обґрунтованими.
Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_4 27.01.2014 року та 28.01.2014 року письмово повідомлено про підозру у скоєні злочинів, передбачених ст. 185 ч.2, ст. 190 ч.2 КК України відповідно, із зазначенням дати скоєння злочинів 26.01.2013 року.
Разом з тим, вважати, що вказане робить незрозумілим, у вчинені яких за часом злочинів підозрюється ОСОБА_4 , як зазначив в ухвалі слідчий суддя, є неможливим.
Доводи прокурора про те, зазначення в повідомленнях про підозру дати скоєння злочинів 26.01.2013 року, є технічною помилкою, являються слушними.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів 26.01.2014 року.
Вказане слідує як з показань самого підозрюваного під час допиту, так і показань потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також підтверджується документами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.
Тому висновки суду про невизначеність підозри ОСОБА_4 та незрозумілість того, у вчинені яких за часом злочинів він підозрюється, є необгрунтованими.
На думку апеляційного суду, повідомлення про підозру ОСОБА_4 були складені і вручені останньому у відповідності з вимогами діючого кримінального процесуального законодавства, та не викликають сумніву щодо часу вчинення злочинів.
ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні злочинів середньої тяжкості, за які може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років.
Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, не працює, законних джерел існування не має, постійне місце реєстрації у підозрюваного відсутнє.
Тому, на думку апеляційного суду існує ризик, що підозрюваний зможе продовжувати злочинну діяльність.
Факт переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування підтверджується даними, що містяться в рапортах старшого слідчого від 16.02.2014 року та оперуповноваженого СКР від 08.02.2014 року, а також показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що з урахуванням обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочинів, наявністю ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а також у зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, клопотання слідчого необхідно задовольнити.
Керуючись ст. ст. 407, 409, 422 КПК України, апеляційний суд,-
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Корабельного району м.Миколаєва задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Миколаєва від 4 вересня 2014 року, якою відмовлено у наданні дозволу на затримання ОСОБА_4 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області задовольнити. Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду або з моменту закінчення шести місяців з дати її постановлення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3