Справа №1-57/2008 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
квітня 2008 року Корсунь-Шевченківський
районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Кіхтенко Н.І.,

при секретарі Сміян А.В.,

за
участю прокурора Кашицької Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Корсуні-Шевченківському кримінальну справу по
обвинуваченню :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Перевальська Луганської
області, проживаючого в м. Корсуні-Шевченківському Черкаської області,
АДРЕСА_1, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, на
утриманні має малолітню дитину,
працюючого директором ДП “Будівельник” в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської
області, невійськовозобов'язаного, не
судимого, обраний запобіжний захід - підписка про невиїзд ,

у
вчиненні злочину, передбаченого
ч.2 ст.367 КК України;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки с. Заріччя, а
проживаючої у м. Корсуні-Шевченківському, АДРЕСА_2, Черкаської області,
гр. України, українку, з середньою спеціальною освітою, одружену, утриманців не
маючу, не військовозобов”язану, не судиму, працюючу старшим бухгалтером
державного підприємства
„Будівельник”,

у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 367 КК України,-

суд

Встановив:

Органами досудового слідства
обвинувачені ОСОБА_1 і ОСОБА_2 обвинувачуються в тому, що
ОСОБА_1 працюючи директором державного підприємства “Будівельник”. в м. Корсуні-Шевченківському
Черкаської області з листопада 2004
р., а
підсудна ОСОБА_2 старшим бухгалтером
вказаного підприємства з 10 жовтня 1990 р., будучи службовими особами, виконуючи
організаційно-розпорядчі та
адміністративно-господарські
фуункції відповідно до ст.5 Статуту ДП “Будівельник” та п.3 ст.8 Закону
України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від
16.07.1999 р., та посадових
Інструкцій, будучи відповідальними: за
стан бухгалтерського обліку та за його організацію на підприємстві; за правильність здачі звітів;
контроль за фінансовими
операціями; вчасністю, правильністю і
законністю нарахування і
перерахування платежів до
бюджету, на протязі квітня 2006
по березень 2007 років, неналежно виконували свої службові обов'язки через несумлінне та
недбале відношення до них, які
виразилися в тому, що
підприємство, реалізувавши за період квітень-грудень місяць 2006 року
основні засоби на загальну суму 180814-54 грн., та отримавши в результаті цієї
реалізації прибуток в сумі 80 600 грн.,
а у лютому -березні 2007 року реалізувавши основні засоби на
загальну суму 126 990 грн., та отримавши від цієї реалізації прибуток в сумі 68
900 грн., не проконтролювали сплату податків до бюджету держави в повному
обсязі, підписали та надали до Державної податкової інспекції в
Корсунь-Шевченківському районі декларацію з податку на прибуток
підприємства за 2006 рік та за перший
квартал 2007 року, у якій не було відображено зобов'язання про сплату податку з чистого прибутку державного
підприємства.

Дані дії є
порушенням п.7.8 ст.7 Закону України “Про оподаткування прибутку
підприємств” від 20.12.2005 р., ст.67 Закону України “Про державний бюджет на
2006 рік” від 20.12.2005 р. та ст.63 Закону України “Про державний бюджет на
2007 рік” від 19.12.2006 р., які вказують,
що господарські організації: державні, в тому числі казенні підприємства та їх
об'єднання і дочірні підприємства здійснюють відрахування до державного бюджету
частини чистого прибутку в розмірі 15 %.

Внаслідок цього за вказаний період підприємством був не
сплачений податок з чистого прибутку до бюджету держави на загальну суму 22 425
грн. Крім того, під час перевірки
підприємства за несплату даного податку були
нараховані штрафні санкції в сумі
44 850 грн., тобто було заподіяно при цьому державним інтересам прямі
матеріальні збитки в сумі 67 275 грн., що є тяжкими наслідками, так як
спричинена цими діями шкода більш, ніж у 336 разів перевищує неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, який у 2007 році становив 200 грн.

Допитані
під час досудового слідства
обвинувачені ОСОБА_1 і ОСОБА_2 свою вину в
пред'явленому їм обвинуваченні
визнали повністю і
розкаялися у вчиненому .

Під час
попереднього розгляду даної
кримінальної справи
обвинувачені звернулися
до суду з клопотаннями про звільнення їх від
даної кримінальної відповідальності з попереднього судового розгляду,
на підставі Закону України «Про
амністію » від 19.04.2007 р., який
офіційно був опублікований
19.06.2007 р., як осіб, які обвинувачуються за вчинення
злочину середньої тяжкості, що
був вчинений з квітня 2006 по березень
2007 р.р., є злочином середньої тяжкості
, вони вперше притягуються
до кримінальної відповідальності , ОСОБА_1 має на утриманні малолітню дитину
2001 р.н., а ОСОБА_2 має тяжку хворобу серця,що перешкоджає відбуванню покарання і
в зв'язку з цим
у суду немає
підстав призначати справу до
судового розгляду.

Прокурор вважає,
що клопотання підлягає до
задоволення, так як у
суду є всі підстави для
звільнення обвинувачених від
кримінальної відповідальності з
попереднього судового засідання, так як
вони про це клопочуться, вказані підставі
є законними і в зв'язку
з цим у суду немає
підстав для призначення справи до
судового розгляду. Справа в
зв'язку з цим підлягає до
закриття.

Суд, вислухавши клопотання
ОСОБА_1 і ОСОБА_2, думку
прокурора, вивчивши
необхідні документи, вважає,
що так
як є клопотання обвинувачених про звільнення їх від кримінальної відповідальності по
Закону України « Про
амністію» від 19.06.2007 р., про що
є їх згода, їм
зрозумілий порядок застосування
амністії та її наслідки, вважає, що клопотання
підлягають до задоволення, а обвинувачені
звільненню від кримінальної
відповідальності за вмінений
їм злочин, що передбачений
ч.2 ст. 367 КК України,
який є злочином середньої
тяжкості, вчинений ними у квітні
2006- березні 2007 р.р., тобто до
прийняття вказаної амністії,
самі обвинувачені вперше притягуються до кримінальної відповідальності, а значить раніше до них
амністія не застосовувалася, згідно
наданого свідоцтва про народження обвинувачений ОСОБА_1 має дитину
2001 р.н., а згідно довідки
Корсунь-Шевченківської ЛКК обвинувачена
ОСОБА_2 має гіпертонічну хворобу
ІІІ ст. кризовий перебіг ( гіпертонічний криз 26.02.2008 р.) ,що дає суду
підстави застосувати вказану
амністію до гр. ОСОБА_1 за ст.. 1 п.” Б”
, а до ОСОБА_2 ст. 1 п. „Є,” як
до особи, яка має тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, бо дана
хвороба підпадає під визначення Переліку
захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення осіб від відбування покарання, затвердженого
наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства
охорони здоров”я України №3/6 від 18 січня 2000 р.

Таким чином, обвинувачені підлягають
звільненню від кримінальної
відповідальності за вказаний злочин, про що вони клопочуться,
суть застосування даного
закону їм судом роз'яснена і зрозуміла, а тому клопотання
задовольняється, а справа закривається
провадженням з попереднього судового
засідання.

Керуючись ст. ст. 6 ч.1 п. 4, 237 ч.1 п.2 , 248 КПК
України,

суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від
кримінальної відповідальності за
вчинений ними злочин,
що передбачений ч. 2 ст. 367 КК
України за ст. 1 п. п. „ Б” і „ Є” Закону
України від 19.06.2007
р. « Про амністію ».

Міру запобіжного
заходу у вигляді
підписки про невиїзд - скасувати.

Справу закрити провадженням.

Копію постанов протягом 3 діб направити ОСОБА_1, ОСОБА_2 та прокурору
для відому.

На
постанову може бути подана апеляція протягом
7 діб з дня її винесення..

Головуючий: підпис. Копія вірна. Голова
Корсунь-Шевченківського районного суду

Н.І.Кіхтенко.