Справа № 750/4886/14
Провадження № 1-кс/750/832/14
У Х В А Л А

21 травня 2014 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові клопотання слідчого слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005968 від 26.11.2013 р., -

в с т а н о в и в :

19.05.2014 р. слідчий слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням від 19.05.2014 р., погодженим зі старшим прокурором прокуратури м. Чернігова ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на майно ОСОБА_5 , а саме автомобіль марки «МАЗДА JGC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , мотивуючи це тим, що 26.11.2013 р. о 19.00 год. ОСОБА_6 , керуючи зазначеним вище автомобілем, рухався в місті Чернігові по вул. Шевченка зі сторони вул. Рокосовського в напрямку вул. Кільцева.
Рухаючись у вказаному напрямку та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу розташованого поблизу зупинки громадського транспорту «Районна лікарня», поруч з будинком №2 по вулиці Рокосовського, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, під час виникнення небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїжджу частину під кутом до меж проїжджої частини, поза зоною пішохідного переходу з права наліво відносно напрямку руху автомобіля.
Внаслідок наїзду та подальшого падіння пішохід ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження, які у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. В результаті отриманих ушкоджень та подальшого лікування ОСОБА_7 завдано матеріальна та моральна шкода. Підтвердженням завданої шкоди і її розміру є цивільний позов ОСОБА_7 , яким обґрунтовано завдані йому збитки
Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна обґрунтовується тим, що таке потрібно з метою забезпечення цивільного позову, поданого потерпілим.
В судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити, з наведених у ньому підстав.
Власник майна ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, хоча про розгляд справи сповіщались у встановленому порядку.
Як слідує із положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Крім того, ст. 171 КПК України визначає обов`язкові умови до тексту клопотання, з котрим сторона кримінального провадження звертається, а саме те, що повинно бути в ньому зазначено. Так, відповідно до п.1 ч. 2 ст. 171 КПК повинні зазначатись підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, при чому до клопотання мають бути додані оригінали або копії документів, якими те обґрунтовується. Але, всупереч цьому у тексті клопотання зазначається про кваліфікацію кримінального правопорушення за ст. 286 ч. 2 КК України та наявність підозрюваного ОСОБА_6 в той час, як витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань містить правову кваліфікацію за ст. 286 ч.1 КК України та зовсім не зазначає про наявність у провадженні будь-якої особи, яку повідомлено про підозру. Інші витяги суду не надані.
У клопотанні зазначено, що такий автомобіль перебуває на зберіганні у ОСОБА_6 , однак додані до клопотання документи це спростовують, оскільки у постанові слідчого від 26.11.2013 р. вказане зовсім інше, а саме, що той, як речовий доказ зберігається на майданчику тимчасового тримання м. Чернігова пров. Вокзальній, 17. В зв`язку з такою суперечністю суд не має змоги визначитись, як обчислювати строки, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України, та взагалі становити чи мало місце в даному випадку тимчасове вилучення майна і якщо так, то коли саме, з врахуванням зазначеної вище постанови від 26.11.2013 р.
Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди, а також про те, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, спів розмірна із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Всі ці вимоги слідчим та прокурором не виконані, а просте посилання на суми, зазначені у наявному позові цивільним позивачем, не звільняють сторону кримінального провадження з боку обвинувачення від виконання зазначених вище вимог закону.
Також, слід зазначити, що подане клопотання слідчого не містить опису та нумерації доданих до нього матеріалів, надійшло до суду у не підшитому вигляді.
Враховуючи, що слідчим під час звернення до суду порушені норми процесуального закону, котрі стосуються вирішення питань пов`язаних із заходами забезпечення кримінального провадження (ст. ст. 2, 9, 40, 170, 171, КПК України) зазначені вище, таке клопотання є безпідставним та немотивованим, що виключає його задоволення. Враховуючи викладені вище грубі порушення закону, маючи на меті не допущення порушення прав інших учасників кримінального провадження, суд не знаходить підстав і для застосування у цьому випадку положень ч. 3 ст. 172 КПК України.
Керуючись ст. ст. 9, 22, 26, 167, 170-173, 175 КПК України,-

у х в а л и в :

Клопотання слідчого залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1