Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1014/15-к
Провадження №: 1-кп/332/118/15
Вирок
Іменем України
25 березня 2015 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ;

при секретарі: ОСОБА_2 ;

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2015 року, о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 56 по вул. Алмазна в м. Запоріжжя, діючи навмисно з корисливих мотивів, сумісно та за попередньою змовою між собою, скориставшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, з метою таємного викрадання чужого майна, обірвали зі стовпу лінії електропередач повітряної лінії зовнішнього освітлення 30 метрів проводу А-35, вартість 307,50 грн., належний КП «Запоріжміськсвітло», але при скручування проводу, були затримані працівниками міліції на місці скоєння правопорушення. Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не вчинили всіх дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадання чужого майна (крадіжку), вчинений за попередньою змовою групою осіб, при якому особа з причин, що не залежали від їх волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Під час досудового розслідування 27.2.2015 року між представником потерпілого і обвинуваченими в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,471 КПК України, укладена угода про примирення.
Згідно угоди представник потерпілого та обвинувачені дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних, для даного кримінального провадження, обставин та правової кваліфікації дій обвинувачених за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.
Обвинувачені у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченим буде призначене покарання за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у вигляді одного року позбавлення волі кожному, зі звільненням кожного від відбування покарання на один рік. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченим.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, надавши заяву про проведення розгляду справи за його відсутністю, просить затвердити угоду, про примирення між ним і обвинуваченими.
Обвинувачені в судовому засіданні також просять угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнали себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України в обсязі підозри, давши згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатні реально виконати взяті на себе відповідні до угоди зобов`язання.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені повністю усвідомлюють зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими, цілком розуміють свої права, визначені п.5 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченими відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.314,369,373,374,376,474,475 КПК України,

ЗАСУДИВ:

Затвердити по кримінальному провадженню угоду про примирення укладену між представником потерпілого та обвинуваченими.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, призначивши йому покарання ОДИН рік позбавлення волі кожному.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити обвинувачених від відбування покарання з випробуванням на ОДИН рік, кожного.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати обвинувачених: не виїжджати за межи України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживати; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази фрагменти повітряної контактної лінії, передані на зберігання потерпілій стороні, залишити власникові.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1