В И Р О К

І М Я М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2013 року Київський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого - судді
Чальцевої Т. В.

при секретарі -
Нестеренко К. О.

за участю сторін кримінального
провадження :

прокурора -
Яковлевої К.О.

підозрюваної -
ОСОБА_1

захисника -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження №
0001005 від 27.03.2013 р. відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.
Дніпропетровська, українки,
громадянки України, з вищою освітою,
працюючої без офіційного
працевлаштування, маючої
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
раніше не засудженої, що мешкає за
адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.
358, ч. 1 ст. 222 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці лютого 2013 року, приблизно о
12 годині (більш точні дата і час в ході
досудового розслідування встановлено
не було), ОСОБА_1, знаходячись біля
магазину «Спарк», розташованому на
перехресті вул. Артема та пр. Панфілова,
у Київському районі м. Донецька,
придбала у невстановленої в ході
досудового слідства жінки за грошову
винагороду підроблену довідку про
доходи № 9 від 14.03.2013 року, знаходячись
біля, згідно з якою, ОСОБА_1 працює у ТОВ
«АМЕТІСТ - 09» з 15 лютого 2011 року на
посаді завідуючої складом та загальний
дохід якої за період часу з вересня 2012
року по лютий 2013 року становить 23688, 85
гривень. Після чого, 19 березня 2013 року,
приблизно о 12 годині, (більш точний час
в ході досудового розслідування
встановлено не було), ОСОБА_1 діючи
умисно, із корисливих спонукань,
реалізуючи раніше запланований умисел
на оформлення кредиту в банківській
установі та отримання кредитних
коштів, направилась у відділення ПАО
«Банк Руський Стандарт», розташований
за адресою: м. Донецьк, вул. Артема, 47, де
надала завідомо неправдиві відомості
стосовно своєї матеріальної
спроможності до вказаної банківської
установи, а саме - підроблену довідку
про доходи № 9 від 14.03.2013 року, видану
ТОВ «АМЕТІСТ - 09», підписану директором
ОСОБА_6, завіреною відбитком печатки
вищезазначеного підприємства, в якій
згідно з висновком комплексної
судово-почеркознавчої та технічної
експертизи документів, встановити ким
зроблений підпис в графі «Директор
ОСОБА_6» не виявилося можливим, та
відтиски круглої печатки «АМЕТІСТ - 09»,
розташовані у довідці про доходи № 9
від 14.03.2013 року на ім'я ОСОБА_1, виконані
не кліше круглої печатки, наданої
ОСОБА_6 в якості порівняльних зразків.

Крім того, 19 березня 2013 року, приблизно
о 12 годині (більш точні дата і час в ході
досудового розслідування встановлено
не було), ОСОБА_1, перебуваючи у
відділення ПАО «Банк Руський
Стандарт», розташованому за адресою: м.
Донецьк Київський район, вул. Артема 47,
діючи умисно, із корисливих спонукань,
з метою оформлення кредиту в
банківській установі та отримання
кредитних коштів в сумі 30000 гривень,
надала співробітниці банківського
відділення завідомо неправдиві
відомості стосовно наявності
постійного джерела прибутку та
можливості виконувати кредитні
зобов'язання, без чого оформлення
кредиту та надання кредитних коштів
було б не можливим, а саме, довідку про
доходи № 9 від 14.03.2013 року, згідно з якою,
ОСОБА_1 працює у ТОВ «АМЕТІСТ - 09» з 15
лютого 2011 року на посаді завідуючою
складом та загальний дохід ОСОБА_1 за
період часу з вересня 2012 року по лютий
2013 року становить 23688, 85 грн., однак
згідно індивідуальних відомостях про
застраховану особу за 2012-2013 роки,
наданих ПФУ, ОСОБА_1 за вказаний період
часу не мала офіційного джерела
прибутку, чим порушила встановлений
законодавством порядок фінансування
потреб фізичних осіб, права і законні
інтереси кредиторів, системи
оподаткування, за відсутністю ознак
злочину проти власності.

В судовому засіданні обвинувачена
ОСОБА_1 свою вину у вчиненні
інкримінованого їй правопорушення за
викладених у вироку обставин визнала
повністю, підтвердивши всі фактичні
обставини його вчинення та пояснила, що
наприкінці лютого 2013 року, приблизно о
12 годині, знаходячись біля магазину
«Спарк», розташованому на перехресті
вул. Артема та пр. Панфілова, у
Київському районі м. Донецька, придбала
у невідомій їй жінки за грошову
винагороду підроблену довідку про
доходи № 9 від 14.03.2013 року, згідно з якою,
ОСОБА_1 працює у ТОВ «АМЕТІСТ - 09» з 15
лютого 2011 року на посаді завідуючої
складом та загальний дохід якої за
період часу з вересня 2012 року по лютий
2013 року становить 23688, 85 гривень. Після
чого, 19 березня 2013 року, приблизно о 12
годині, направилась у відділення ПАО
«Банк Руський Стандарт», розташований
за адресою: м. Донецьк, вул. Артема, 47, де
надала завідомо неправдиві відомості
стосовно своєї матеріальної
спроможності до вказаної банківської
установи, а саме - довідку про доходи.

Крім того, 19 березня 2013 року, приблизно
о 12 годині, ОСОБА_1, перебуваючи у
відділення ПАО «Банк Руський
Стандарт», розташованому за адресою: м.
Донецьк Київський район, вул. Артема 47,
з метою оформлення кредиту в
банківській установі та отримання
кредитних коштів в сумі 30000 гривень,
надала співробітниці банківського
відділення завідомо неправдиві
відомості стосовно наявності
постійного джерела прибутку та
можливості виконувати кредитні
зобов'язання, без чого оформлення
кредиту та надання кредитних коштів
було б не можливим, а саме, довідку про
доходи, згідно з якою, ОСОБА_1 працює у
ТОВ «АМЕТІСТ - 09» з 15 лютого 2011 року на
посаді завідуючою складом та загальний
дохід ОСОБА_1 за період часу з вересня
2012 року по лютий 2013 року становить 23688, 85
грн.

Оскільки в судовому засіданні
обвинувачена повністю визнала свою
вину в інкримінованому їй органом
досудового розслідування
кримінальному правопорушенні,
погодилась з кваліфікацією вчиненого
нею діянням, а так само визнала всі інші
фактичні обставини його вчинення, а
прокурор не висловив жодних заперечень
щодо встановлених обставин, суд,
заслухавши думку учасників судового
провадження, за відсутності їх
заперечень та сумнівів у
добровільності їх позицій,
переконавшись у тому, що всі зазначені
особи правильно розуміють зміст
встановлених обставин, в порядку ст. 349
ч. 3 КПК України визнав недоцільним
дослідження доказів, поданих на
підтвердження події кримінального
правопорушення, винуватості
обвинувачених у вчиненні цього
кримінального правопорушення.

На підставі об'єктивно з'ясованих
обставин, які підтверджені показаннями
обвинуваченого, наданими ним
безпосередньо в судовому засіданні і
які відповідають всім фактичним
обставинам інкримінованого
обвинуваченому діяння і ніким не
оспорюються, суд приходить до
переконання, що діяння, яке було
вчинено ОСОБА_1 мало місце, воно містить
склад кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 358 ч. 4, ст. 222 ч. 1 КК
України і ОСОБА_1 винна у його вчиненні,
так як вона, використала завідомо
підроблений документ та вчинила
шахрайство з фінансовими ресурсами, що
виразилися у наданні завідомо
неправдивої інформації банку з метою
отримання кредиту, за відсутності
ознак злочину проти власності.

При призначенні ОСОБА_1 певного виду та
міри покарання суд, відповідно до ст. 65
КК України, приймає до уваги ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, особу
винної та обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Так, згідно характеризуючих даних, що
містяться у матеріалах кримінального
провадження, ОСОБА_1 раніше не судима,
має задовільну характеристику,
перебуває у шлюбі - має трьох дітей,
двоє з яких є неповнолітніми - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3;
має чоловіка похилого віку (68 років),
який перебуває на її утриманні та
потребує оперативного лікування,
працює без офіційного
працевлаштування , отримує дохід
близько 1,500 - 2 000,00 гривень в місяць та є
єдиним годувальником у родині.

Обставинами, що пом'якшує покарання
ОСОБА_1 у відповідності до ст. 66 КК
України є її щире каяття та активне
сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання
ОСОБА_1, суд не вбачає.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Вирішуючи питання про призначення
покарання підсудній ОСОБА_1, суд
враховує, що підсудна є єдиним
годувальником у родині, на утриманні у
якої перебуває чоловік похилого віку,
який потребує негайного оперативного
лікування, а також двоє неповнолітніх
дітей; підсудна працює без офіційного
працевлаштування та отримує дохід
близько 1500,00 - 2 000,00 гривень в місяць.

З урахуванням викладеного, суд вважає
за можливе застосувати до підсудної
ОСОБА_1 вимоги ст.. 69 КК України та
призначити їй більш м'яке покарання,
ніж передбачено санкцією ст. 358 ч. 4 КК
України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати
винною у пред'явленому обвинуваченні,
вчиненні злочину, передбаченого ст. 222
ч. 1 КК України і призначити їй
покарання із застосуванням ст. 69 КК
України у вигляді штрафу у розмірі 300
(триста) неоподатковуваних доходів
громадян, тобто у розмірі 5100 (п'ять
тисяч сто) грн.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати
винною у пред'явленому обвинуваченні,
вчиненні злочину, передбаченого ст. 358
ч. 4 КК України і призначити їй
покарання у вигляді штрафу у розмірі 50
(п'ятдесяти) неоподатковуваних доходів
громадян, тобто у розмірі 850 (вісімсот
п'ятдесят) грн.

Застосувавши ст. 70 КК України,
шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим, остаточно
визначити ОСОБА_1 покарання у вигляді
штрафу у розмірі 300 (триста)
неоподатковуваних доходів громадян,
тобто у розмірі 5100 (п'ять тисяч сто) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до
набуття вироком чинності залишити у
вигляді особистого зобов'язання.

На підставі ч. 2 ст. 122 КПК України
стягнути з обвинуваченої ОСОБА_1, на
користь науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при ГУМВСУ в Донецькій області судові
витрати за проведення
судово-почеркознавчої експертизи в
розмірі 611 (шістсот одинадцять) грн. 80
копійок.

Вирок суду набирає законної сили
після спливу тридцятиденного строку,
встановленого ст. 395 КПК України для
його оскарження. Подання апеляційної
скарги на вирок суду зупиняє набрання
ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в
порядку ст.395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може
бути подано через Київський районний
суд міста Донецька протягом тридцяти
днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст.376 КПК
України негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору і не
пізніше наступного дня після ухвалення
надсилається учаснику судового
провадження, який не був присутнім в
судовому засіданні.

Суддя
Т. В.
Чальцева