Справа № 1-296/2010р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рабець М.Д.

при секретарі - Гривко A.B.

з участю прокурора - Зейналова А.Е.

потерпілої-Харченко Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, офіційно не працюючого, неодруженого, дітей не маючого, військовозобов'язаного, нагород, інвалідності не маючого, раніше не судимого в силу ст..89 КК України,-

у скоєні злочинів, передбачених ч. 1ст. 185; ч.2ст.185 КК України (редакція 2001р.)

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а потім приблизно через два місяці повторно вчинив таємне викрадення чужого майна за таких обставин.

Судом визнано доведеним, що 29 грудня 2009 року, приблизно о 22 годині підсудний ОСОБА_1, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1, що належить його матері, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, помітив в кімнаті гаманець і з метою вчинення крадіжки, шляхом вільного доступу відкрив його, звідки, таємно викрав золотий ланцюжок 585 проби вагою 4.44 гр„ вартістю 1398грн.60 коп., що належав його матері потерпілій ОСОБА_2, чим заподіяв остатній матеріальну шкоду на вказану вартість ланцюжка. Викраденим ланцюжком розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, 22 лютого 2010р., приблизно в 16 год., підсудний ОСОБА_1, знаходячись за місцем свого проживання, у квартирі АДРЕСА_2, що належить його матері, побачивши в кухні на кухонному столі золоту обручку, вчинив повторно, таємно її крадіжку. Золота обручка була вагою 2.11 гр.. вартістю 735 грн.50коп., належала його матері потерпілій ОСОБА_2 Підсудний ОСОБА_1, з викраденою обручкою з місця вчинення злочину зник, розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на суму 735грн. 50 коп.

Органами досудового слідства ОСОБА_1 пред'явлено обвинувачення за ч.1ст.185; ч.2сг.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у скоєнні ним крадіжок золотої обручки та ланцюжка, за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, факт та обставини злочину підтвердив, в скоєному щиро розкаявся. Підсудний пояснив, що дійсно він проживає з мамою, молодший брат засуджений і відбуває покарання в місцях позбавлення волі, на даний час офіційно не працює, тимчасово підробляє на різних роботах, раніше в 2005 році був судимий за ст..3и9ч.1 КК України, зараз наркотичні засоби не вживає. Щодо викрадення золотих речей, що належать матері, то вчинив їх крадіжку щоб повернути борг, викрадені ланцюжок та обручку здавав в ломбард, а гроші використав для погашення боргу та на власні потреби. Просить не наказувати його суворо, більше подібного не допустить та врахувати, що він вже працевлаштувався на завод БЗЗК. визнає вину, більше ніколи не вчинить подібного.

Підсудний ОСОБА_1, який визнає вину і факт таємного викраденню чужого і повторного таємного викрадення чужого майна та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розвіють сумніви щодо добровільності і істинності їх позицій, а TOMV положення ст..299 КПК України, про те що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ст..ст. 299, 301-1 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються за виключенням документів, що характеризують особу підсудного.

Аналізуючи зібрані матеріали, суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ст. 185ч.1; ст. 185ч.2 КК України, оскільки він своїми умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна, а потім через деякий час повторно знову вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжку) і тому за вказаними частина названої статті повинен нести кримінальну відповідальність.

Відповідно до акту амбулаторної судово-наркологічної експертизи №97 від 17.03.2010р. ОСОБА_3 страждає на хронічний алкоголізм. В даний час він перебуває в стані активної залежності від алкоголю і тому потребує засобів медичного характеру передбачених КК України - обов'язкового лікування від хронічного алкоголізму. Таке лікування йому не протипоказане.(а.с.51-52).

При призначені покарання ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Пом'якшуючими його відповідальність обставинами суд визнає - щире каяття, визнання вини та сприяння розкриттю злочину .

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не встановив.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним хіочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу підсудного, що він посередньо характеризується за місцем проживанн, визнав свою вину та щиро в цьому розкаявся, як особа він не є небезпечною для суспільства, значних наслідків від скоєного не наступило, тому суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, при призначенні йому покарання за ч.І.ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі, при звільненні його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладенням на нього обов'язків передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судових витрат по справі немає.

Речові докази по справі: золотий ланцюжок та золота обручка, які передані потерпілій ОСОБА_2 на зберігання слід залишити їй, дозволити ними користуватись та розпоряджатись.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1, визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.185ч.1; ст.. 185ч.2 КК України та призначити йому покарання:

-за ст.185 ч.І КК України - позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

-за ст. 185 ч.2 КК України - позбавлення волі на строк І(один) рік б(шість) місяців;

На підставі ст.70 ч.І КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді позбавлення волі строком - 1 (один) рік б(шість) місяців.

Звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі на підставі ст.75 КК України, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2(два) роки, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобов'язати його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з'являтися для реєстрації в ці органи, пройти курс лікування від алкоголізму.

До вступу вироку в законну силу залишити без зміни засудженому ОСОБА_1 міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по справі: золотий ланцюжок та золота обручка, які передані потерпілій ОСОБА_2 на зберігання після набрання вироком законної сили залишити їй, дозволити ними користуватись та розпоряджатись.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляції до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення, а також шляхом подачі касаційної скарги чи касаційного подання протягом 6-ти місяців з моменту набрання вироком суду законної сили безпосередньо до Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України.

Суддя М.Д. Рабець