Справа №390/657/15-к
Провадження №1-кп/390/92/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.04.2015 року. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у місті Кіровограді кримінальне провадження №0006407 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 вчинив заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), вчинене повторно, за наступних обставин.

18.07.2014 року близько 12.00 год. ОСОБА_6 прослідував у гараж № НОМЕР_1 , який розташований на території гаражного кооперативу «Граніт», Соколівської сільської ради, Кіровоградського району та області, де повторно, шляхом обману та зловживання довірою, заволодів будівельними лісами вартістю 3930,36 грн. і металевими деталями у кількості 80 штук вартістю 4245 грн., що належали ОСОБА_4 . Вказаним майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 8175,35 грн.

У підготовчому судовому засіданні потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення від 24.03.2015 року, згідно якої ОСОБА_6 повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ст.190 ч.2 КК України, зобов`язується виплатити ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 5000 грн. до 31.12.2015 року, а також сторонами узгоджено міру покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Прокурор і захисник висловились про можливість затвердження угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав угоду про примирення з обвинуваченим, просив суд її затвердити та пояснив, що погоджується з визначеною угодою мірою покарання та умовою виплати грошової компенсації, укладення угоди з його боку є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.2 КПК України йому зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав, угоду про примирення з потерпілим підтримав і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є добровільним, він розуміє права, передбаченні ст.474 ч.4 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, умову виплати грошової компенсації, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам чинного кримінального процесуального закону, заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого та захисника, які висловились про можливість затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підлягає затвердженню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.469 ч.1,3 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, який відповідно до вимог ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, умову виплати грошової компенсації, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст.473 ч.1 п.2 КПК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, суд враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та КК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину та добровільне часткове відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Міра покарання узгоджена сторонами відповідає санкції ст.190 ч.2 КК України.

Відповідно до положень ст.ст.314 ч.3 п.1, 475 ч.1 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, а також призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Речовий доказ, а саме розписку - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 393,60 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 від 24.03.2015 року.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 393 грн. 60 коп.

Речовий доказ, а саме розписку - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1