ВИРОК

Іменем України

07 лютого 2014 року Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Богомолової
Л.В.

при секретарі Рибалка Н.М.

за участю прокурора Сушко В.М.

за участю потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Бердянську
кримінальну справу № 310/540/13-к рік по
обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Джанкой АР Крим,
громадянин України, освіта середня –
технічна, не одружений, малолітніх
дітей не має, не працює, зареєстрований
та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не
судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст.125 КК України,

суд

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2013 року приблизно о 14 годині
ОСОБА_2, знаходячись біля торгівельного
ролету АДРЕСА_2, під час сварки з
ОСОБА_1, яка виникла на ґрунті особистих
неприязних стосунків, з метою
заподіяння тілесних ушкоджень, умисно
наніс потерпілому ОСОБА_1 приблизно 2
удари в голову, заподіявши ОСОБА_1
відповідно до висновку судово-медичної
експертизи № 535 від 25.10.2013 року тілесні
ушкодження: рубець на обличчі, травма
супроводжувалася струсом головного
мозку, на тлі шийного остеохондрозу,
які кваліфікуються як легке тілесне
ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я.

У пред'явленому звинуваченні
обвинувачений ОСОБА_2 свою вину, при
вказаних у вироку обставинах, за ч.2 ст.
125 КК України визнав повністю. У
скоєному він розкаюється, просить суд
суворо його не карати. Цивільний позов
потерпілого про стягнення
матеріальної шкоди він визнає частково
на суму 500 грн. Цивільний позов
потерпілого про стягнення моральної
шкоди він не визнає повністю.

Потерпілий ОСОБА_1 пояснив суду, що
він свій цивільний позов про стягнення
матеріальної шкоди в сумі 1000 грн.
підтримує повністю, просить суд його
задовольнити. Свій цивільний позов про
стягнення моральної шкоди на суму 20000
грн. він підтримує, але залишає його на
розсуд суду.

Інші докази судом не
досліджувалися через ст. 349 КПК України,
які всіма учасниками судового розгляду
визнані і не оспорюються. При цьому
судом з'ясовано чи правильно розуміють
учасники процесу зміст цих обставин, чи
немає сумнівів в добровільності і
істинності їх позицій, при цьому судом
роз'яснено, що вони будуть позбавлені
права оскаржити ці обставини в
апеляційному порядку.

Оцінюючи в сукупності всі
обставини по справі суд приходить до
висновку, що вина обвинуваченого
ОСОБА_2 в здійсненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 125 КК України
доведена і його дії правильно
кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України, як
умисне легке тілесне ушкодження, що
спричинило короткочасний розлад
здоров'я.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує, що
він щиро розкаюється в скоєному,
позитивно характеризується по місцю
мешкання, раніше не судимий, як
пом'якшувальні вину обставини.

При призначенні покарання, суд
враховує характер і ступень тяжкості
злочину, конкретні обставини справи,
вказані дані про особу ОСОБА_2, його
відношення до скоєного та вважає, що
виправлення і перевиховання
обвинуваченого ОСОБА_2 можливо без
ізоляції від суспільства, призначивши
покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК
України у вигляді громадських робіт.

Цивільний позов, заявлений по
справі потерпілим ОСОБА_1 про стягнення
матеріальної і моральної шкоди
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав:

В цивільному позові потерпілий
ОСОБА_1 просить суд стягнути з
обвинуваченого матеріальну шкоду в
сумі 1000 грн., яка складається з
матеріальних затрат на придбання
ліків, що підтверджується наданими
квитанціями.

Згідно висновку експерта № 535 від
31.10.2013 року потерпілий знаходився на
стаціонарному лікуванні в Бердянської
лікарні з 03.08.2013 року по 09.08.2013 року, був
доставлений бригадою скорої медичної
допомоги з центрального ринка м.
Бердянська в 16 годин 05 хвилин.

Як вбачається з наданих суду
квитанцій, сума на придбання медичних
ліків складає 875 грн.46 коп., яка і
підлягає стягненню з обвинуваченого,
оскільки підтверджена документально.

Суд вважає, що цивільний позов
потерпілого в частині стягнення
моральної шкоди в сумі 20000 грн. підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав:

Згідно ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, нанесеної в результаті
порушення її прав. Моральна шкода
полягає: у фізичному болі і
стражданнях, які фізична особа
отримала у зв'язку з каліцтвом або
іншим пошкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, які фізична особа
отримала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо нього самого, членів
його сім'ї або близьких родичів; у
душевних стражданнях, які фізична
особа отримала у зв'язку із знищенням
або пошкодженням його майна;

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних і душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року з подальшими змінами і
доповненнями « Про судову практику у
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» вказано, що
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при рішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподаювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача і
вини останнього в її спричиненні. Суд
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт спричинення
позивачу моральних або фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин або якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі або в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду і з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
які мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру і об'єму страждань
(фізичних, душевних, психічних і тому
подібне), яких отримав позивач,
характер немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення і
тому подібне) і з урахуванням інших
обставин. Зокрема, враховуються стан
здоров'я потерпілого, тяжкість
вимушених змін в його життєвих і
виробничих відносинах, ступінь
зниження престижу, ділової репутації,
час і зусилля, необхідні для
відновлення попереднього стану. При
цьому суд повинен виходити з принципів
законності, зваженості і
справедливості.

Таким чином суд бере до уваги, що
потерпілому ОСОБА_1 діями
обвинуваченого ОСОБА_2 нанесена
моральна шкода, яка полягає у
фізичному болі і стражданнях, які
потерпілий отримав у зв'язку з
пошкодженням здоров'я в результаті
скоєнння злочину відносного нього. При
цьому суд приймає характер і об'єм
фізичних, душевних і психічних
страждань потерпілого ОСОБА_1,
заподіяних протиправними діями
обвинуваченого ОСОБА_2

При цьому суд оцінює і
матеріальне положення обвинуваченого
ОСОБА_2, який офіційно не працює,
розумність заявленої потерпілим суми з
урахуванням реальної можливості її
виплати обвинуваченим, знаходження
потерпілого в стані алкогольного
сп'яніння на час скоєння злочину
відносно нього, при цьому суд враховує,
що потерпілий є інвалідом 1 групи.

Розглядаючи питання про суму моральної
шкоди, заявленої потерпілим, суд бере
до уваги, що злочини, передбачені ст.125
КК України відноситься до злочинів
невеликої тяжкості згідно ст.12 КК
України.

При таких обставинах суд вважає, що
позовні вимоги потерпілого про
відшкодування моральної шкоди в сумі
20000 грн. підлягають частковому
задоволенню в сумі 1000 грн.

Судових витрат по справі не має.

Речових доказів по справі не має.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені
злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК
України і призначити йому покарання у
вигляді 200 ( двісті) годин громадських
робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_2 не
обирався.

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення матеріальної шкоди в
сумі 1000 гривень та моральної шкоди в
сумі 20000 гривень задовольнити частково,
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в сумі 875 ( вісімсот
сімдесят п'ять) гривень 46 копійок та
моральну шкоду в сумі 1000 ( одна тисяча)
гривень, в іншій частині позову
відмовити.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд
протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, у разі подання апеляційної
скарги вирок, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається ОСОБА_2 і
прокурору.

Суддя