Кримінальне провадження № 1-кп/331/189/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2015 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцяст. Каліно Чусовського району Пермської області, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, не одруженого, дітей на утриманні не має, офіційно не не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення в сфері незаконного поводження з вибуховими речовинами на території Жовтневого району м. Запоріжжя за наступних обставин:
Так, в середині лютого 2015 року, ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне поводження з вибуховими пристроями, знаходячись біля ЗМТ «Малий ринок» в м. Запоріжжі, знайшов корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, який став носити при собі без передбаченого законом дозволу.
06.03.2015 року, приблизно о 16 годині 05 хвилин, співробітниками міліції, підчас санкціонованого обушку навпроти будинку №45 по вул. Горького в м. Запоріжжі у ОСОБА_4 було вилучено предмет еліпсоїдної форми, який згідно висновку судової комплексної хіміко - вибухотехнічної експертизи №92 від 10.03.2015 року - є корпусом бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 промислового виготовлення із закріпленою в ньому частиною холостої пробки гранат промислового виготовлення, який до боєприпасів не відноситься та містить в собі заряд вибухової речовини бризантної дії тринітротолуол (тротил), вагою 50-56 грам, який придатний для здійснення вибуху при наявності засобу ініціювання або утворенні необхідних умов, який ОСОБА_4 незаконно носив, зберігав та придбав без передбаченого законом дозволу.
Суд, керуючись ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оскаржуються, при цьому допитати обвинуваченого і вивчити матеріали кримінального провадження в частині які характеризують особу обвинуваченого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому йому, органом досудового розслідування, кримінальному правопорушенні, повністю визнав, у вчиненому розкаявся та пояснив суду, що на початку лютого 2015 року в одному із сміттєвих ящиків на території «Малого ринку», що у м. Запоріжжя, знайшов гранату, яку залишив собі та збирався продати, але був затриманий працівниками міліції, які в ході особистого огляду виявили та вилучили вищевказану гранату, просив суворо не карати.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання та придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вчинив злочин середньої тяжкості, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв становленню істини у справі.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його відношення до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, та з цих підстав вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати не підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки експертиза проводилася державною установою.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування, призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов`язки згідно п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід, застосований відносно засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Речові докази:

- спец. пакет №2195032 в якому знаходяться уламки наданих на дослідження корпусу бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, упаковка в якій об`єкт надійшов на дослідження, переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, квитанція №0000848 від 16.03.2015 року, номер книги обліку 1709, порядковий номер 5155 знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1