Справа № 1- 58 / 2008 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2008 року Білопільський районний суд Сумської області

в складі : головуючого судді

Конєвої Л.К.

при секретарі

Супрун Г.Г.

за участю прокурора

Глядчишиної Ю.Г.

адвоката

---------

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі справу про обвинувачення

ОСОБА_1
,

ІНФОРМАЦІЯ_1
, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, уродженця та мешканця
АДРЕСА_1
, не працюючого, раніше не судимого,

за ст. 246, ст. 365 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
, згідно наказу лісничого ДП «Білопільське агролісництво» № 2 к від 04.08.00 був призначений на посаду лісника ДП «Білопільське агролісництво», де працював до 03.12.07 та був звільнений, відповідно до наказу № 20 «К» від 03.12.07.

У зв’язку із займаною посадою
ОСОБА_1
як лісник обходу № 2 ДП «Білопільський агролісгосп», що включає в себе територію Товстянської, Тучненської та Бобрицької сільських рад, був наділений правом складати протоколи про самовільні порубки в лісонасадженнях, затримувати в лісонасадженнях або на шляху до них незаконно добутий лісопорушниками матеріал, мав обов’язки добре знати свій обход і його межі, перевіряти документи на право вирубки лісу, контролювати виконання вимог пожежної безпеки в лісонасадженнях, відпуску деревини на пні, вживати негайні заходи по недопущенню незаконних рубок, інших порушень лісового законодавства, лісник є матеріально відповідальною особою, бере під звіт всю продукцію, заготовлену в обході і проводить її відпуск споживачам.

Таким чином, обіймаючи вказану посаду та будучи наділеним вищезазначеними правами та повноваженнями,
ОСОБА_1
, здійснював адміністративно-господарчі функції та постійно займав посаду, пов’язану зі здійсненням функцій представника влади, у зв’язку з чим та відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України являвся службовою особою.

Працюючи на займаній посаді,
ОСОБА_1
вчинив злочин на території Білопільського району за наступних обставин.

Так, відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України, усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави; ст. 4 передбачено, що до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара; у ст. 67 зазначено, що заготівля другорядних лісових матеріалів відноситься до спеціального використання лісових ресурсів, порядок та умови здійснення спеціального використання лісових ресурсів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2 Порядку заготівлі другорядних лісових матеріалів та здійснення побічних лісових користувань в лісах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.1996 № 449, заготівля другорядних лісових матеріалів та здійснення побічних лісових користувань відносяться до спеціального використання, провадяться за плату на підставі спеціального дозволу – лісового квитка і тільки у межах відведених земельних ділянок лісового фонду.

Разом з тим,
ОСОБА_1
, діючи з прямим умислом, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком та розпорядженням), в порушення п. 2 Порядку заготівлі другорядних лісових матеріалів та здійснення побічних лісових користувань в лісах України, перевищуючи свої службові повноваження, без наявності лісорубного квитка, у точно невстановлений слідством день жовтня 2007 року, надав мешканцям
АДРЕСА_2
:
ОСОБА_2
,
ОСОБА_3
,
ОСОБА_4
та
ОСОБА_5
, а у точно невстановлений день листопада 2007 року –
ОСОБА_6
,
ОСОБА_7
та
ОСОБА_8
, усний дозвіл на здійснення порубки дерев у полезахисній смузі, що розташована поза ділянками лісонасаджень, на які поширюється компетенція ДП «Білопільський агролісгосп», вздовж дороги с. Супрунівка – с. Тучне на території Супрунівської сільської ради Білопільського району. При цьому вище перелічені громадяни сприймали
ОСОБА_1
як службову особу ДП «Білопільський агролісгосп», уповноважену на надання відповідного дозволу на рубку дерев.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку лісових насаджень, будучи усвідомленим в тому, що вищевказана полезахисна лісосмуга знаходиться поза межами обходу № 2 ДП «Білопільський агролісгосп», а тому не входить до його компетенції, за відсутності спеціального дозволу – лісового квитка та розпорядження,
ОСОБА_1
вимітив дерева, які підлягали порубці та реалізації населенню, чим вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, а також дозволяються тільки з особливого дозволу і з особливим порядком проведення.

Отримавши таким чином дозвіл від лісника ДП «Білопільський агролісгосп»
ОСОБА_1
, під безпосереднім контролем останнього, вказані вище громадяни протягом жовтня - грудня, здійснили порубку 170 вимічених останнім дерев у полезахисній лісосмузі, що розташована вздовж дороги в напрямку с. Супрунівка – с. Тучне на території Супрунівської сільської ради Білопільського району та не перебуває на балансі ДП «Білопільський агролісгосп».

Таким чином, протиправними діями колишнього лісника обходу № 2 ДП „Білопільський агролісгосп”
ОСОБА_1
, пов’язаними з наданням дозволу щодо порубки дерев в полезахисній лісосмузі на землях Супрунівської сільської ради Білопільського району при вищевказаних обставинах державним інтересам була завдана шкода в сумі 33 тис. 782 грн. 40 коп., що в 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є істотною шкодою.

Вчиняючи вищевказані дії,
ОСОБА_1
усвідомлював суспільно небезпечний та протиправний характер своїх діянь, передбачав суспільно небезпечні наслідки, бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Факт скоєння
ОСОБА_9
цього злочину підтверджується слідуючими доказами.

Допитаний в судовому засіданні
ОСОБА_1
винним себе визнав повністю і пояснив, що
коли його було прийнято на посаду лісника, йому надали в Агролісгоспі карту обходу, на якій визначені межі його обходу та насадження, що стоять на балансі в Агролісгоспі, а також ознайомили з посадовими обов’язками.

Він обслуговував обход № 2, що займав територію Товстянської, Тучненської та Бобрицької сільської ради.

У жовтні 2007 року до нього звернулися
ОСОБА_4
,
ОСОБА_3
,
ОСОБА_2
та
ОСОБА_5
з проханням надати можливість заготовити дров на зиму, на що він погодився. Вказані вище громадяни запропонували йому провести чистку у посадці над дорогою у напрямку Супрунівка-Тучне та домовилися про зустріч на дорозі біля вказаної посадки.

При цьому він встановив, що на карті його обходу вказані насадження не входили до території, компетенція на які поширюються ДП «Білопільський агролісгосп», але поїхав у вказану лісосмугу, зустрівся з людьми та шляхом виконання надсіків сокирою, вимітив, які дерева можна рубати.

На вимічені ним та в подальшому порубані вказаними громадянами дерева, лісорубні квитки не виписувалися, а тому не надавалося відповідне розпорядження. Крім того, до нього звернулися
ОСОБА_6
.,
ОСОБА_7
,
ОСОБА_8
, яким він також дозволив проводити рубку дерев поряд з іншими чотирма.

Про те, що територія посадки дороги Супрунівка – Тучне, що розташовується на території Супрунівської сільської ради не входить до його обходу, а тому він не мав право надавати дозвіл на вирубку дерев у даній лісополосі, він не знав.

Покази
ОСОБА_1
відповідають обставинам справи та ним не оспорюються.

Таким чином факт скоєння
ОСОБА_1
злочину при обставинах, відображених в описовій частині вироку, доведений повністю.

Ці дії
ОСОБА_1
суд кваліфікує за ст.246 КК України, так як він надав незаконний дозвіл на рубку дерев без спеціального на те дозволу в полезахисній лісосмузі на землях Супрунівської сільради Білопільського р-ну, спричинивши державі збитків на суму 33 782 грн. 40 коп., що є істотною шкодою.

Також його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.365 КК України, так як він перевищив службові повноваження, тобто будучи службовою особою умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, заподіявши таким чином істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.

При призначенні
ОСОБА_1
вида і міри покарання суд враховує тяжкість скоєного ним злочину, дані про його особу, який позитивно характеризується за місцем проживання.

Те, що
ОСОБА_1
злочин скоїв вперше, сприяв встановленню істини по справі, його щире каяття, суд визнає обставинами, які пом"якшують його відповідальність.

З урахуванням викладеного суд призначає йому покарання за ст.ст.246 та 365 ч.1 КК України у вигляді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених

ст.246

та ч.1 ст.365

КК України, та призначити йому покарання:

- за ст.246 у вигляді обмеження волі строком на один рік;

- за ч.1 ст.365 КК України у вигляді обмеження волі строком на два роки без позбавлення права обіймати посади, пов"язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов"язків із застосуванням ст.69 КК України.

Згідно ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки без позбавлення права обіймати посади, пов"язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов"язків із застосуванням ст.69 КК України.

Згідно ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_1
від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Згідно ст.76 п.2,3 КК України зобов"язати його не виїжджати за межі України без дозволу органа кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Речові докази, а.с.54-56 залишити при справі.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення до Сумського апеляційного суду через Білопільський райсуд.

Суддя

підпис

Вірно: Суддя

Білопільського району

Конєва Л.К.