УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
лютого 2007 року м.
ОСОБА_22о-Франківськ

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
ОСОБА_22о-Франківської області в складі:

головуючої
- судді Кривобокової
Н.М.,

суддів Шкрібляка
Ю.Д., Ткачук Н.В.

з участю: прокурорів Ільницького
М.С., Лизака Р.В.

захисника ОСОБА_4

засуджених ОСОБА_3.,
ОСОБА_1.

ОСОБА_2.

розглянувши 26
лютого 2007 року у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за
апеляціями прокурорів, які брали участь у розгляді справи судом першої
інстанції на постанову Калуського міськрайонного суду від 02 листопада 2006
року та вирок Калуського міськрайонного суду від 12 грудня 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, жителя м. АДРЕСА_2, одруженого,
на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не судимого, громадянина України, -

засуджено за
ст.190 ч.4 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на два роки один
місяць 18 днів позбавлення волі.

ОСОБА_1. за
ст.209 ч.3 КК України виправдано за відсутністю в його діях складу злочину.

ОСОБА_1. за ст.
ст. 358 ч.2, 358 ч.3 КК України - виправдати за недоведеністю його участі у
вчиненні злочинів.

Зараховано у
строк відбування покарання
засудженому ОСОБА_1. строк
попереднього ув'язнення - 2 роки 1 місяць 18 днів та звільнено його від
відбування покарання у зв'язку з відбуттям.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_1. - підписку про невиїзд залишено без зміни до вступу вироку
в законну силу.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2року
народження, уродженця та жителя м. АДРЕСА_1, одруженого, на утриманні малолітя
дитина,

Справа
11-87/2007р. Головуючий
1 інстанції Бойко М.Я.

Категорія ст.190
ч.4,358 ч.2, 358 ч.3 КК України
Доповідач: Кривобокова Н.М.

2

двоє
батьків-інвалідів 3-ї групи не судимого, громадянина України,

засуджено за ст.
190 ч.4 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на два роки один місяць
18 днів позбавлення волі.

ОСОБА_2.
за ст.209 ч.3 КК України - виправдано за відсутність в його діях складу
злочину.

ОСОБА_2.
за ст. ст.358 ч.2, 358 ч.3 КК України - виправдано за недоведеності його участі
у вчиненні злочинів.

Зараховано
в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2строк попереднього ув'язнення 2
роки 1 місяць 18 днів та звільнено його від відбування покарання у зв'язку з
відбуттям.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_2- підписку про невиїзд залишено без зміни до вступу
вироку в законну силу.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3року
народження, жительку м. АДРЕСА_3, розлучену, раніше судиму 21.04.2000р.
Калуським міським судом за ст. ст. 172 ч.2, 1482 ч.1 КК України на З роки
позбавлення волі з позбавленням права займати керівні посади на 2 роки із
відстрочкою виконання вироку на один рік та сплатою 680 грн. штрафу; 18.02.2004
року Калуським міським судом за ст. ст. 190 ч.2, 358 ч.1, 358 ч.3 КК України до
1700 грн. штрафу, громадянку України, засуджено за ст. 358 ч.2 КК України на
три роки позбавлення волі; за ст. 358 ч.3 КК України на два роки обмеження
волі.

На
підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання - три роки
позбавлення волі.

ОСОБА_3.
за ст.ст.190 ч.2, 190 ч.4, 209 ч.3 КК України - виправдано за недоведеністю її
участі у вчиненні злочинів.

Зараховано
у строк покарання засудженій ОСОБА_3. строк попереднього ув'язнення і строк
відбування покарання рахується з 27 лютого 2004 року.

Запобіжний
захід засудженій - тримання під вартою залишено без зміни до вступу вироку в
законну силу.

За
вироком суду ОСОБА_3. визнана винною і засуджена за те, що в червні 2001 року
та лютому 2004 року вчинила підроблення документів, які видаються та
посвідчуються підприємством, установою, організацією, громадянином -
підприємцем, які мають право видавати і посвідчувати такі документи, і які
надають права, з метою використання їх іншою особою, а також виготовлення
підроблених бланків підприємств чи організацій незалежно від форми власності,
повторно, за попередньою змовою групою осіб та використання завідомо
підроблених документів, повторно, за попередньою змовою групою осіб, відповідно
щодо ТзОВ „Хімагро, ЛТД" м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області та
ПП „Агроспецекспо" м. Вінниця.

ОСОБА_1.
таОСОБА_2. визнані винними і засуджені за те, що за попередньою змовою групою
осіб в 24 лютого 2004 року заволоділи чужим майном ПП „Агроспецекспо"
м.Вінниця шляхом обману та зловживання довірою в особливо великих розмірах на
загальну суму 40 600 грн.

3

Крім
цього, постановою Калуського міськрайонного суду від 02 листопада 2006 року
кримінальну справу в частині обвинувачення ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за ст. ст. 189
ч.4, 209 ч.3, 28 ч.3, 358 ч.3 КК України та ОСОБА_3за ст. ст. 190 ч.2, 190 ч.4,
209 ч.3, 28 ч.3, 358 ч.2, 28 ч.3, 358 ч.3 КК України окрім епізоду заволодіння
24.02.2004 року майном ПП „Агроспецекспо" м. Вінниця, кваліфікованих за
ст. 190 ч.4 КК України; епізоду легалізації доходів, кваліфікованих за ч.3 ст.
209 КК України, епізоду підроблення та використання при цьому документів,
печаток, штампів та бланків підприємств, кваліфікованих ч.3 ст.28, ст. ст. 358
ч.2, 358 ч.3 КК України епізоду інкримінованого ОСОБА_3. заволодіння майном
агрофірми „ЗМЗ-агро", кваліфікованого за ст. 190 ч.2 КК України направлено
прокурору ОСОБА_22о-Франківської області для проведення додаткового
розслідування.

Направляючи
справу в цій частині прокурору на додаткове розслідування, суд послався на
неповноту досудового слідства, а саме: невстановлені слідством особи на ім'я
„ОСОБА_20", „ОСОБА_21", „ОСОБА_22", „ОСОБА_21", які
укладали договори оренди складських приміщень, зустрічали автомобілі з
викраденим; не встановлено автомобілі та їх власники, якими мука та макаронні
вироби вивозились; особи чи підприємства, які купляли муку та макаронні вироби,
хоча збут їх мав місце у зазначених кількостях. Належно не перевірені посилання
підсудних про застосування до них незаконних методів слідства. Крім того суд
вважає, що проведені певні слідчі дії щодо впізнання підсудних потерпілими,
свідками, містять суперечності.

За
наявними у справі доказами, представленими органами досудового слідства, у суду
не було достатніх підстав прийняти рішення про винуватість чи невинуватість
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. щодо вимагання у ОСОБА_5. грошових коштів.

В
апеляції на вирок суду прокурор покликається на його необґрунтованість, вважає,
що він підлягає скасуванню як незаконний в частині кримінальної справи щодоОСОБА_6.
та ОСОБА_2. за ст. 209 ч.3 КК України за відсутністю в їх діях складу злочину і
за ст. ст. 358 ч.2, 358 ч.3 КК України за недоведеністю їх участі у вчиненні
злочинів та щодо ОСОБА_3. - за ст. ст. 190 ч.2, 190 ч.4, 209 ч.3 КК України за
недоведеністю її участі у вчиненні злочинів. Також вважає, що судом
безпідставно виключено кваліфікуючу ознаку - вчинення засудженими злочинів у
складі організованої групи, чим неправильно застосовано кримінальний закон, не
вирішено заявлений цивільний позов ОСОБА_7. Оспорює обґрунтованість відхилення
судом визнавальних показань засуджених. Крім того, вважають, що призначене
судом покарання не відповідає ступеню тяжкості злочинів та особам засудних
внаслідок м'якості.

В
апеляції на постанову, прокурором, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, порушено питання про її скасування та повернення справи на
новий судовий розгляд з посиланням на те, що суд першої інстанції допустив
неповноту судового слідства та невідповідність своїх висновків фактичним обставинам
справи і зібраним доказам.

В
засіданні апеляційного суду засуджені ОСОБА_1.,ОСОБА_2. та ОСОБА_3. вважають
вирок та постанову суду законними та обґрунтованими. Просили апеляції
прокурорів залишити без задоволення.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурорів, які брали участь у розгляді справи судом
першої інстанції та підтримали доводи апеляцій, пояснення засуджених ОСОБА_3.,
ОСОБА_2., ОСОБА_1. та в його інтересах захисника ОСОБА_4, які вважають
постанову та вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали
кримінальної справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що
вони не підлягають до задоволення.

Висновок суду
про доведеність вини ОСОБА_1. та ОСОБА_2. у заволодінні майном ПП
„Агроспецекспо" м. Вінниця в лютому 2004 року шляхом обману та зловживання
довірою, за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, а
ОСОБА_3. у вчиненні підроблення документів і бланків та використанні завідомо
підроблених документів, за попередньою змовою групою осіб, щодо ПП „Агроспецекспо"
м. Вінниця в лютому 2004 року та ТзОВ
„Хімагро, ЛТД" м. Кам'янець-Подільський

4

Хмельницької
області 20 червня 2001 року відповідає фактичним обставинам справи і
ґрунтується на зібраних доказах та не оспорюється в апеляції.

Покликання
апелянта про безпідставність виключання з вироку кваліфікуючої ознаки -
вчинення ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3. злочинів у складі організованої групи не
ґрунтується на матеріалах справи.

За
змістом закону організована група є більш складною формою співучасті осіб, які займаються
злочинною діяльністю. їх взаємовідносини досягають такого рівня сумісної
діяльності, за якою дії кожного з них визначаються не попередньою змовою, а
іншими чинниками, зокрема відповідними правилами поведінки, статутами, планами
та розподілом функцій учасників групи, виконання яких є обов'язком для цих
осіб. Тільки за таких умов група набуває якісно інших ознак свого існування,
які свідчать про стійкість та зоорганізованість.

Як
встановлено в судовому засіданні, в лютому 2004 року кожен підсудний вчиняв
наведені злочинні дії самостійно без відома та згоди інших підсудніх, ОСОБА_1.
таОСОБА_2. не були знайомі із ОСОБА_3. Підроблені документи ОСОБА_3. передавала
не їм, а невстановленим слідством особам. Крім того, свідок ОСОБА_7ствердив, що
придбав в лютому 2004 року у ОСОБА_2. 20 тон муки, оплативши 34000грн., однак
останній документи йому не надав. Зазначив, що матеріальну шкоду йому
відшкодовано в повному обсязі.

Обставини,
які б вказували на те, що підсудні підтримували між собою зв'язок за допомогою
мобільних телефонів, тим самим координуючи свою діяльність, не знайшли свого
підтвердження ні на досудовому слідстві, ні в ході судового розгляду.

Крім
того, кваліфікація винних осіб за ознакою організованої групи вимагає
переконливих доказів по діях особи, яка організувала дану групу, яким саме
чином і яким способом. Таких даних недостатньо щодо конкретних дій
організатора.

Доводи в
апеляції про те, що суд штучно розірвав умисел організованої групи в складі
ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. на вчинення ними інкримінованих їм злочинів в
2002 році, направивши в цій частині на додаткове розслідування, колегія суддів
вважає необґрунтованими, оскільки висновок суду першої інстанції про
недостатність доказів вини підсудних по цих епізодах є правильним.

Твердження
апелянта про безпідставність невзяття судом першої інстанції визнавальних
показань на досудовому слідстві ОСОБА_1. та ОСОБА_3. колегія суддів вважає
необґрунтованим.

Суд
правильно визнав вказані визнавальні показання цих підсудних сумнівними,
оскільки їх твердження про незаконні методи слідства об'єктивно підтверджуються
даними їх судово-медичних обстежень, з яких слідує, що в них на час проведення
попереднього с лід ста
малися тілесні ушкодження, характерні для нанесення побоїв.

У
зв'язку з цим колегія суддів вважає, що постанова про відмову в порушенні
кримінальної справи щодо працівників міліції, на яку посилається прокуратура,
не може бути підставою, що обгрунтовує доводи апеляції в цій частині.

Покликання
апелянта про безпідставність виправдання ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. за ст.
209 ч.3 КК України не грунтується на матеріалах справи.

Суд
першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок
про винуватість підсудних у вчиненні предикатного
злочину, який підлягає кваліфікації дій ОСОБА_1. та ОСОБА_2. за ст. 190
ч.4, а ОСОБА_3. - за ст. ст. 358 ч.2, 358 ч.3 КК України ґрунтується на доказах
досіджених в судовому засіданні.

Згідно
п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 15.04.2005р. „Про
практику застосування судами законодавства про кримінальну відповідальність за
легалізацію (відмивання) доходів одержаних злочинним шляхом" зазначено, що
суб'єктом злочину при його вчиненні у формі будь-якої з дій, визначених ч.І ст.
209 КК України може бути лише особа, котра не вчиняла предикатного діяння.

Крім того, в
постанові про пред'явлення ОСОБА_1., ОСОБА_2та ОСОБА_3. обвинувачення не
конкретизовано, які саме дії вони вчинили щодо легалізації коштів одержаних
злочинним шляхом.

5

Твердження прокурора про
безпідставне виправдання ОСОБА_1. та ОСОБА_2. за ст. ст. 358 ч.2, 358 ч.3 КК
України, а ОСОБА_3. за ст. ст. 190 ч.4 КК України колегія суддів вважає
необґрунтованим.

Дослідивши
докази по справі, суд першої інтанції встановив, що при вчиненні дій щодо найму
автомобіля, завантаженні та продажі муки ОСОБА_8таОСОБА_2. не мали жодних
документів. Дані обставини об'єктивно підтверджуються показаннями:

· свідків
ОСОБА_9. та ОСОБА_10. на попередньому слідстві (а.с.64-66 т.1) щодо оренди
ОСОБА_2. автомобіля і завантаження його в смт. Рожнятів та розвантаження в м.
Калуші;

· свідків
ОСОБА_11., ОСОБА_12., ОСОБА_13., ОСОБА_14., ОСОБА_15., ОСОБА_16., ОСОБА_17.,
ОСОБА_18на попередньому слідстві (т.1 а.с.71-74, 112-115), з яких вбачається,
як саме та ким завантажувались мука, на які марки автомобілів та хто керував
цим процесом;

· даними
протоколів пред'явлення фотознімків та осіб ОСОБА_10., ОСОБА_15, ОСОБА_17.,
ОСОБА_9., ОСОБА_16., згідно яких свідки впізнали ОСОБА_2. та ОСОБА_1., як осіб,
що 24.02.2004 року відповідно замовляли автомобіль та наймали свідків для
розвантаження та завантаження муки в смт. Рожнятів.

Свідок
ОСОБА_7. ствердив, що 24.02.2004 рокуОСОБА_2. продав йому муку, на яку
документи були відсутні.

В
судовому засіданні встановлено, що підробивши документи, ОСОБА_3. відправляла їх
по факсу та віддавала невстановленим слідством особам за винагороду. Про
кінцеву мету та результат використання цих документів не знала. Жодних
матеріальних благ чи вигоди від вчинених шахрайських дій не мала і у свою
користь не звертала. Дані обставини об'єктивно підтверджуються:

- даними, що містяться у висновках
експерта (т.2 а.с.95, 114) згідно яких рукописні

записи у довіреності та договорі обміну, вилучених у ТзОВ „Хімагро
ЛТД" м. Кам'янець-

Подільський виконані ОСОБА_3

Свідок
ОСОБА_19., яка працює у відділенні Ценру зв'язку №5 м. Калуша ствердила, що
ОСОБА_3. відправляла по факсу документи - копію договору від 20.06.2001 року, а
також -відправляла із відділення факс в лютому 2004 року.

Не
знайшов у суді підтвердження той факт, що підроблені документи ОСОБА_3.
передавала ОСОБА_1. та ОСОБА_2.

Будь-яких
інших доказів на вчинення підсудними інкримінованих їм на досудовому слідстві
злочинів, судом не встановлено.

За
наведених обставин суд першої інстанції обгрунтовано виправдав ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. у вчиненні злочинів, передбачних ст. ст. 358 ч.2, 358 ч.3 КК України,
а ОСОБА_3. - за ст. ст. 190 ч.2, 190 ч.4 КК України.

Покликання
апелянта на те, що в резолютивній частині вироку про виправдання ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. за ст. ст. 358 ч.2, 358 ч.3 КК України суд безпідставно упустив
інкриміновану їм ч.3 ст. 28 КК України колегія суддів вважає необґрунтованими,
оскільки вказана стаття належним чином судом була виключена по всіх статтях
обвинувачення.

Доводи
прокурора про не вирішення судом заявленого по справі цивільного позову
ОСОБА_7. не заслуговує на увагу, оскільки в судовому засіданні останній
ствердив, що матеріальну шкоду йому відшкодовано в повному обсязі.

Призначаючи
покарання засудженим суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував
ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних та обставини, що пом'якшують
покарання і визначив їм покарання, яке є достатнім для їх виправлення та
перевиховання.

Перевіривши
доводи апелянта про безпідставне направлення справи на додаткове розслідування
в частині обвинувачення ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. в скоєнні злочинів в
2002 та 2000 році колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції в
цій частині.

6

Відповідно
до ст. 22 КПК України,
прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов'язані вжити всіх
передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження
обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що
виправдують обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують його
відповідальність. При цьому суд, прокурор, слідчий і особа, яка проводить
дізнання не вправі перекладати обов'язок доказування на обвинуваченого. Крім
того забороняється домагатися показань обвинуваченого та інших осіб, які беруть
участь у справі, шляхом насильства, погроз та інших незаконних методів.

Зазначені
вимоги закону, як вбачається із матеріалів справи та даних судового розгляду
прокурором і слідчим щодо ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. по обвинуваченні їх у
вчиненні інкримінованих їм злочинів порушені або виконані неповно.

Апеляційний
суд вважає обґрунтованими доводи суду першої інстанції про те, що у вказаній
частині суд не міг прийняти рішення про винуватість чи невинуватість ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. та ОСОБА_3., оскільки в цій частині органами досудового слідства не
зібрано достатніх доказів для цього.

Зокрема,
суд правильно визнав за необхідне встановити: особи на ім'я „ОСОБА_20",
„ОСОБА_21", „ОСОБА_22", „ОСОБА_21", які укладали договори оренди
складських приміщень, зустрічали автомобілі з викраденим; особи чи
підприємства, які придбали муку і макаронні вироби; транспортні засоби, якими
вказана продукція вивозилась; яким чином і де підроблялись документи, штампи і
печатки.

Не
встановлено очевидців вимагання грошей у ОСОБА_5., не проведена фоноскопічна експертиза на предмет ідентифікації
голосів на плівці, яку видав ОСОБА_5.

Враховуючи,
що зазначену неповноту досудового слідства суд не міг усунути під час судового
розгляду справи, оскільки для їх усунення необхідно було провести цілий ряд
оперативно-слідчих та слідчих дій, колегія суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції обґрунтовано направив справу на додаткове розслідування із
зазначених в ухвалі підстав. А тому доводи апелянта про неповноту судового
слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та
зібраним доказам, колегія суддів вважає безпідставними.

Разом з
тим в постанові суду від 02.11.2006 року помилково виділено в окреме
провадження та повернуто прокурору на додаткове розслідування епізод вчинення
підробки і використання підроблених документів щодо ТзОВ „Хімагро ЛТД" м.
Кам'янець-Подільський замість епізода щодо агрофірми „ЗМЗ-агро".

Тому
колегія суддів вважає за необхідне уточнити постанову суду про направлення
кримінальної справи на додаткове розслідуваня вказавши, що при додатковому
розслідуванні необхідно провести слідчі дії щодо заволодіння майном агрофірми
„ЗМЗ-агро" 21.10.2000 року.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 365,366,382 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
прокурорів, які брали участь у розгляді справи судом першої інстанції залишено
без задоволення. Вирок Калуського міськрайонного суду від 12 грудня 2006 року
відносно ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3,- без зміни.

Уточнити
в постанові суду від 02 листопада 2006 року про направлення прокурору на
додаткове розслідування епізод заволодіння 21.10.2000 року майном агрофірми
„ЗМЗ-агро" замість епізоду щодо ТзОВ „Хімагро ЛТД".

В решті
постанову суду залишити без зміни.