Справа
№ 1-348/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2007 року Оболонський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Камбулова Д.Г.

при секретарі - Куценко О.В.

з участю прокурора - Гаврилової Ю.Ю.

з участю захисника - ОСОБА_3

з участю потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м. Києва, українця,
громадянина України, з
середньою освітою, студента
3 курсу Київського національного економічного
університету, неодруженого, не
працюючого, який проживає та зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2006 року приблизно о 01:20 години ОСОБА_1, керуючи технічно
справним мопедом «Хонда Леад»,
який відповідно до п. 1.10 ПДР України не є транспортним засобом, рухався в
темну пору доби по Новій кільцевій дорозі, від вул. Вишгородська в напрямку
тупику, не обрав безпечної швидкості, з в'язку з чим здійснив наїзд на пішохода
ОСОБА_2, який стоячи на другій смузі руху розмовляв по мобільному телефону, в
результаті чого ОСОБА_1 завдав ОСОБА_2 необережне тяжке тілесне ушкодження.

Згідно висновку експерта № 2648/є при вивченні
представленої документації у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. виявлені наступні
тілесні пошкодження : відкритий оскольчатий перелом лівої великоберцевої кістки
на межі середньої та дистальної третини діафаза із зміщенням уламків, забійна
рана лівої голені розміщена по передній поверхні її в середній третині розміром
3x1 см., дном рани являється великоберцева кістка, перелом оскольчатий лівої
малоберцевої кістки на межі середньої і дистальної третини діафаза зі зміщенням
уламків, забійна рана задньої поверхні лівої голені в середній третині, дном
якої являється м'яз, багатозначні зсадини м'яких тканин лівого та правого
колінних суглобів, забої та садна м'яких тканин голови, забійно-рвана рана
периальної області розміром 7x5 см., глибиною до 5 см., без пошкоджень
сфінктерів прямої кишки.

Описані
пошкодження причинені тупим /ми/ предметом /ми/.

Комплекс тілесних пошкоджень у вигляді відкритого
оскольчатого перелому лівої великоберцевої кістки на межі середньої та
дистальної третини зі зміщенням відламків, забійної рани лівої голені по
передній поверхні в середній третині, перелом оскольчатого лівої малоберцевої
кістки на межі середньої і дистальної третини, забійної рани задньої поверхні
лівої голені відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя,
у відповідності з п.2.1.3 /м/ «Правил судово-медичного визначення ступеню
тяжкості тілесних ушкоджень» пр.№6 від 17.01.1995 року МОЗ України.

Забійно-рвана рана періальної області відноситься до
легких тілесних пошкоджень, які потягнули за собою короткочасний розлад здоров'я
на строк більше 6, але менше 21 дня.

Забої та садна м'яких тканин голови, садна лівого та
правого колінних суглобів відносяться до легких тілесних пошкоджень.

При токсикологічному аналізі крові № 9158 від 02.09.2006
року виявлений спирт етиловий 1,4%, що відповідає легкому ступеню алкогольної
інтоксикації.

Описані пошкодження по терміну давності створення можуть
відповідати строку вказаному в постанові - 02.09.2006 року, виникнення їх
знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з ДТП від вище зазначеної дати.

Діагноз «ЗЧМТ : струс головного мозку» не підтверджений
даними неврологічного огляду та не враховувався при встановленню наявності та
ступеню тяжкості тілесних пошкоджень.

Діагноз «ЗЧМК : забій грудної клітки, ЗТЖ : забій органів
черевної черевини» встановлений на основі суб'єктивних даних, не підтверджений
даними об'єктивного клінічного обстеження та у

2

відповідності з
п.4.6 вищезазначених правил не враховувався при визначенні наявності та ступеню
тяжкості тілесних пошкоджень.

Допитаний в судовому
засіданні ОСОБА_1 свою
вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст.
128 КК України визнав частково, пояснивши суду, що 02.09.2006 року приблизно о
01 год 20 хв.
він рухався на власному мопеді „Хонда
Леад" зі швидкістю приблизно 30-40 км/год по новій кільцевій
дорозі у бік вул. Вишгородській в напрямку тупика. Дорога складалась з трьох
смуг для руху, він рухався по другій смузі руху, освітлення на дорозі було
відсутнє. Раптом він помітив тінь чоловіка, як йому здалось, який рухався в сторону
другої смуги руху, та намагаючись уникнути зіткнення, він почав гальмувати.
Відбулось зіткнення, після чого він впав на дорогу та втратив свідомість.
Прийшовши до тями, він побачив поряд машини швидкої медичної допомоги та
державтоінспекції, після чого його відвезли до лікарні. Вказує на те, що після
зіткнення він також отримав тілесні ушкодження. Часткове визнання вини у
вчиненому пояснює тим, що частина вини у вчиненому ним також є у діях
потерпілого, який знаходився на проїзній частині та під час розмови по
мобільному телефону рухався по смузі руху, не звертаючи уваги на транспорт.
Просить призначити йому покарання, не пов»язане з позбавленням волі.

Потерпілий
ОСОБА_2 показав суду, що 01.09.2006 року приблизно о 23:00 години він зі своїми
знайомими на автомобілі приїхав на нову окружну дорогу в м.Києві, та що біля
площі Шевченка для того, щоб подивитись на автомобільні перегони, які
відбувались в тупику дороги.

Приблизно о 00 год. годині
автомобільні перегони закінчились і вони зібравшись біля автомобіля стояли і
спілкувались. Близько 01 год.
20 хв. йому на мобільний телефон зателефонувала його знайома. Так як в
автомобілі голосно грала музика, він відійшов від авто, щоб порозмовляти по
мобільному, а саме вийшов на дорогу, в кінці якої був тупик. Він вийшов на
другу смугу дороги, впевнився у відсутності транспортних засобів, зупинився у
другій смузі дороги, де розмовляв по мобільному телефону. Впродовж дороги
працювало штучне освітлення, покриття дороги було сухим. Він розмовляв по
телефону близько п'яти хвилин, стояв обличчям до тупику. Відчувши удар він
втратив свідомість. Отямившись він відчув біль у лівій нозі та побачив
подряпини на тілі. Після цього його відвезли до ЛШМД, де він проходив
стаціонарне лікування приблизно 2-3 неділі.

Свідок ОСОБА_4,
показав суду, що близько 00 год.
він зі своїми друзями, в тому числі з ОСОБА_2 перебували на новій кільцевій
дорозі, що за площею Т. Шевченка. Приблизно о 01 год. 20 хв. він став свідком того, як на ОСОБА_2 наїхав
моторолер під керуванням ОСОБА_1ОСОБА_2 стояв у другій смузі руху та розмовляв
по мобільному телефону та стояв обличчям до тупика. Він стояв від ОСОБА_2 на
відстані приблизно 10 метрів. Раптом він почув гуркіт та побачив, як у його бік
наближається моторолер, який рухався зі швидкістю близько 30-40 кмгод. Він
відійшов, моторолер його трохи зачепив і раптом він почув звук, схожий на
розбиття транспортного засобу. Коли він подивився у той бік, то на відстані
близько 15 метрів, він побачив як моторолер після падіння закінчував рух.
Підійшовши до місця зіткнення він побачив ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які після ДТП
отримали тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_5,
показав суду, що він був свідком того, як 02.09.2006 року, приблизно о 01.20
год. його знайомий ОСОБА_1керував моторолером та їхав до другій смузі руху у
бік тупика по новій кільцевій дорозі, що за площею Т.Шевченка. їхав зі
швидкістю 30-40 кмгод у другій смузі руху при ближньому освітленні фар.
Покриття дороги було сухе, дорожнє освітлення було практично відсутнє. У другій
смузі руху близько до першої смуги стояв ОСОБА_2 який розмовляв по мобільному
телефону. Між моторолером під керуванням Пилипенка відбулось зіткнення з
ОСОБА_2, та ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали тілесні ушкодження. Вказує на те, що
він стояв близько 20 метрів від місця зіткнення.

Таким чином,
оцінюючи в сукупності всі зібрані докази, суд вважає, що винність підсудного
ОСОБА_1 у судовому
засіданні доведена повністю.

Дії ОСОБА_1 повинні бути
кваліфіковані за ст.128 КК України тому що він вчинив дії, що виразились у
необережному тяжкому тілесному ушкодженні.

Оцінюючи показання підсудного ОСОБА_1 про часткове
визнання своєї вини у вчиненому суд вважає, що ОСОБА_1 давав суду показання,
якими фактично визнав свою вину у вчиненому. З змісту показань
ОСОБА_1вбачається, що він, під час руху на моторолері не бачив потерпілого
ОСОБА_2, не може з впевненістю вказати, які дії вчинював потерпілий ОСОБА_2 до
моменту зіткнення. З показань потерпілого ОСОБА_2 свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5
видно, що перед самим зіткненням ОСОБА_2 стояв на другій смузі руху, по якій
рухався моторолер під керуванням ОСОБА_1, та розмовляв по мобільному телефону.
Суд вважає, що під час керування моторолером ОСОБА_1 повинен був вибрати
безпечну швидкість руху для уникнення зіткнення з ОСОБА_2, повинен був і міг
передбачити можливість наїзду на потерпшого, діючи з більшою обачністю. Дії
підсудного ОСОБА_1, які
виявились у формі злочинної недбалості, призвели до наслідків у виді
спричинення потерпілому

3

ОСОБА_2 тяжких тілесних
ушкоджень, та знаходяться у причинному
зв»язку між вказаними діяннями та наслідками.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, у відповідності
зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Пом'якшувальними обставинами, згідно ст.66 КК України,
суд визнає те, що підсудний щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Обтяжуючих
обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, при обранні підсудному міри покарання судом
враховується його відношення до вчиненого, позитивна характеристика підсудного
за місцем проживання, а також те, що він вперше притягується до кримінальної
відповідальності за вчинення злочину невеликої тяжкості.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати
ОСОБА_1 покарання в межах санкції ст. 128 КК України, а саме у виді громадських
робіт, вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливо без ізоляції
від суспільства, та призначення підсудному саме такого покарання забезпечить
належне перевиховання та виправлення засудженого.

Цивільний
позов прокуратури Оболонського району м. Києва в інтересах держави в особі
Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги задовольнити в
повному обсязі. Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 128 КК України і призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин
громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київської міської клінічної
лікарні швидкої медичної допомоги 1889 (одну тисячу вісімсот вісімдесят
дев'ять) гривень 12 копійок витрат на лікування ОСОБА_2 шляхом перерахування
коштів на розрахунковий рахунок медичного закладу (р/р 1136 в УДК м.
Києва, МФО 820019, ).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 у вигляді підписки
про невиїзд з постійного місця проживання до набуття вироком чинності -
залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення.