У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати Верховного Суду України

у кримінальних
справах у складі:

Головуючого

Редьки А.І.

суддів

Шевченко Т.В., Лавренюка М.Ю.

за участю прокурора

Микитенка О.П.

та адвоката

ОСОБА_2.

розглянула в судовому засіданні в м.
Києві 13 вересня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_2. в інтересах засудженого ОСОБА_1.
на вирок Апеляційного суду Вінницької області від 3 травня 2007 року.

Вироком Староміського районного суду м.
Вінниці від 21 грудня

2006
року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, громадянина України,

не судимого

засуджено за ч.1 ст.121 КК України на 5 років
позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1від відбування покарання
звільнено з випробуванням на іспитовий строк 1 рік 6 місяців.

Покладено
обов'язки, передбачені п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1. на користь потерпілої ОСОБА_3. 93,53 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди, 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди і 1500 грн. на
відшкодування витрат на юридичну допомогу.

Вироком
Апеляційного суду Вінницької області від 3 травня 2007 року за апеляціями
потерпілої ОСОБА_3. та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, цей вирок в частині призначеного покарання та вирішення
цивільного позову по відшкодуванню моральної шкоди скасовано. Призначено
ОСОБА_1покарання у виді 5 років позбавлення волі. Стягнуто із засудженого на користь
ОСОБА_3. на відшкодування моральної шкоди 15 000 грн.

Вироком
суду першої інстанції ОСОБА_1визнано винуватим в тому, що 27 жовтня 2004 року
під час сімейної сварки він схопив свою падчерку ОСОБА_3. за волосся та двічі
вдарив головою об кут стіни, заподіявши їй черепно-мозкову травму, що
відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Скасовуючи
вирок суду першої інстанції, апеляційний суд вказав на невідповідність
покарання ступеню тяжкості злочину та даним про особу винного, невиконання
судом вимог ст.375 КПК України та невідповідність суми, що стягнуто на
відшкодування моральної шкоди моральним стражданням потерпілої.

У
касаційній скарзі адвокат ОСОБА_2. в інтересах засудженого ОСОБА_1просить вирок
апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.
Посилається на неповноту і однобічність досудового і судового слідства, які
призвели до наявності сумнівів у заподіянні потерпілій ОСОБА_3тяжких тілесних
ушкоджень. Крім того, посилається на відсутність суспільної небезпеки з боку
засудженого, який характеризується виключно позитивно.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України Шевченко Т.В., адвоката ОСОБА_2., який
підтримав касаційну скаргу, думку прокурора Микитенка О.П., який вважав, що
вирок необхідно залишити без зміни, перевіривши матеріали справи, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає
задоволенню, а вирок зміні з таких підстав.

Висновок
суду першої інстанції про доведеність
винуватості ОСОБА_1у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження
ОСОБА_3ґрунтується на доказах, які були досліджені в судовому засіданні.

Зокрема,
потерпіла ОСОБА_3послідовно протягом досудового і судового слідства пояснювала
про те, що ОСОБА_1двічі вдарив її головою об кут стіни, в той же день її було
госпіталізовано до лікарні. Аналогічні пояснення давала і свідок ОСОБА_4- мати
потерпілої. Свої показання вони підтверджували і на очних ставках із ОСОБА_1
(т.1 а.с.84-88, 89-92).

Свідки
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7підтвердили ці
обставини, про які їм стало відомо зі слів потерпілої в день заподіяння їй
травми ОСОБА_1. Свідок ОСОБА_8- сусід ОСОБА_1пояснив, що вранці 27.10.2004 року
він чув у квартирі ОСОБА_1якийсь шум. Пізніше ОСОБА_4говорила йому, що в цей
день ОСОБА_1побив її дочку - ОСОБА_3.

Згідно
з висновком судово-медичної експертизи №728 від 29.03.2005 року у ОСОБА_3було виявлено гострий період
закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку легкого ступеню,
перелом кісток склепіння черепа, забій шийного відділу хребта, підшкірна
гематома потиличної ділянки. Давність заподіяння тілесних ушкоджень відповідає
27.10.2004 року. Дана черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних
ушкоджень, оскільки перелом склепіння черепа був небезпечним для життя в момент
спричинення. Цей висновок експерти ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11та
ОСОБА_12повністю підтвердили в судовому засіданні і пояснили, що діагноз було
підтверджено як клінічними ознаками так і рентгенографією черепа. Роз`яснили
також причину відсутності видимих ушкоджень в ділянці перелому. За таких
обставин доводи касаційної скарги про недоведеність винуватості ОСОБА_1у
вчиненні злочину та наявності сумнівів у заподіянні саме тяжких тілесних
ушкоджень спростовуються вище зазначеними доказами, яким суд надав оцінку у вироку.

Дії засудженого
правильно кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України.

Покарання ОСОБА_1судом апеляційної інстанції
обрано відповідно до вимог ст.65 КПК
України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу
винного, всіх обставин, що його пом`якшують і обтяжують. Суд призначив
покарання, необхідне і достатнє для виправлення засудженого та попередження
нових злочинів. Обставини, які б свідчили про істотне зниження ступеню тяжкості
вчиненого злочину або про можливість виправлення засудженого без відбування
покарання відсутні, а тому підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України
немає.

Керуючись
ст.ст.395,396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Апеляційного суду Вінницької області від 3
травня 2007 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а касаційну скаргу адвоката
ОСОБА_2. в інтересах ОСОБА_1. - без задоволення.

Судді:

Шевченко
Т.В. Редька А.І. Лавренюк М.Ю.