Справа № 591/1754/14-к Провадження № 1-кс/591/266/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В :
До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою на постанову слідчого про закриття матеріалів в наведеному кримінальному провадженні звернулась ОСОБА_3 , яку підтримала та мотивувала тим, що 02 березня 2013 року в м. Ворожба Сумської області їй було завдано тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка є працівником міліції. В подальшому матеріали відносно ОСОБА_6 закриті 26 лютого 2014 року слідчим прокуратури області, в зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину. Вважаючи перевірку проведеною за цим фактом неповною та однобічною, а в діях ОСОБА_6 наявними ознаки злочину, просила оскаржувану постанову скасувати як незаконну та зобов`язати перекваліфікувати дії підозрюваних в кримінальному провадженні.
Прокурор скаргу не визнав, зазначивши, що перевірка за заявою проведена належним чином, в повному обсязі, факт побиття потерпілої саме ОСОБА_6 не підтвердився та спростований зібраними доказами, тому матеріали провадження відносно ОСОБА_6 було закрито. В зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю, в задоволенні скарги просив відмовити.
По-перше, слід зазначити про те, що, оскільки органами досудового розслідування не надано суду доказів дати отримання скаржником копії оскаржуваної постанови, ніж зазначена ним, тому у суду відсутні підстави вважати скаргу поданою поза межами строків, встановлених ч. 1 ст. 304 КПК України.
По-друге, судом встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за фактом бійки, що виникла між ОСОБА_3 з однієї сторони, а також ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з іншої сторони за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України.
30 серпня 2013 року матеріали справи відносно ОСОБА_6 були закриті слідчим прокуратури Білопільського району, а ухвалою слідчого судді від 24 грудня 2013 року наведену постанову слідчого скасовано в зв`язку з неповнотою проведеної перевірки.
26 лютого 2014 року слідчим ОСОБА_7 повторно закрито матеріали в наведеному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , в зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину.
Ч. 2 ст. 9 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна містити, зокрема, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.
Фактично оскаржувана постанова слідчого містить мотиви стосовно того, що покази потерпілої сторони та свідків з її боку є упередженими і ґрунтується на показах свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Проте з такими висновками слідчого погодитись не можна, оскільки в оскаржуваній постанові відсутнє належне обґрунтування стосовно можливості вважати покази свідків зі сторони потерпілих упередженими чи неправдивими.
З досліджених матеріалів провадження вбачається, що слідчим так і не були усунуті суперечності між показами учасників та свідків події, як і не було достеменно встановлено чи приймала участь у побитті потерпілих ОСОБА_6 .
Покази наведених осіб, на які слідчий послався в своїй постанові, також неможна вважати переконливим доказом відсутності в діях особи складу злочину, оскільки слідчим ці особи допитані поверхово без з`ясування подробиць події, а їх учасники не були пред`явлені для впізнання свідкам, стосовно перевірки участі тієї чи іншої особи в бійці.
Залишилось поза увагою слідчого і та обставина, що свідки, в тому числі і зі сторони ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в перших показах засвідчували факт підбурення останньою до побиття потерпілої, а також належним чином не перевірений факт (і йому не надана належна оцінка) стосовно появи однієї з учасниць бійки в форменному одязі працівника міліції.
Слід зауважити, що постанова слідчого ґрунтується на неперевірених показах на предмет їх достовірності лише частини свідків з залишенням без оцінки (та без належного обґрунтування) показів інших учасників та свідків події, а упередженість самої потерпілої та погодженість з показами свідків з її боку є непідтвердженим припущенням слідчого.
Фактично постанова слідчого від 26 лютого 2014 року майже повністю собою повторює скасовану постанову від 30 серпня 2013 року, яка визнана судом незаконною і не містить в собі достатніх мотивів для закриття провадження.
За таких обставин, постанова слідчого підлягає скасуванню, матеріали провадження поверненню для проведення досудового розслідування, за наслідками якого належить прийняти процесуальне рішення з наданням належної правової оцінки події в цілому та діям працівника правоохоронного органу з урахуванням вимог діючого законодавства та зібраних по справі доказів та фактів, тому скарга в цій частині підлягає задоволенню.
Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що під час проведення досудового розслідування, прокурор, слідчий зобов`язані вжити і інших встановлених законом заходів, щодо повного, всестороннього, об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального провадження, а також усунення суперечностей в ньому.
Інші вимоги наведені в скарзі заявника стосовно необхідності перекваліфікації дій підозрюваних в контексті ст. 303 КПК України знаходяться поза межами компетенції слідчого судді, тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 303-307 КПК України, слідчий суддя
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Про прийняте рішення повідомити прокурора, скаржника та слідчих.
Матеріали кримінального провадження повернути до Білопільського РВ УМВС України в Сумській області.
Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_1