ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії суддів:

ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 23 квітня 2015 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, не судимого,

за участю прокурора ОСОБА_7.,

захисника ОСОБА_5,

встановив:

У касаційній скарзі захисника викладено вимогу про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_6 та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника дійшов помилкового висновку про те, що оскаржувана категорія ухвал слідчого судді не підлягає оскарженню. Крім того, вказує, що у день розгляду апеляційної скарги захисник подала зміни до апеляційної скарги, в яких вона вимагала суд скасувати ухвалу слідчого судді повністю та відмовити в застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_6, оскільки при розгляді клопотання в суді прокурором не було доведено всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України. Таким чином, стверджує, що ухвала слідчого судді про відмову в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, тому суд апеляційної інстанції незаконно відмовив їй у доступі до правосуддя.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СБУ про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, що становить 97 440 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 грудня

2014 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 грудня 2014 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка підтримала скаргу та просила її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга захисника ОСОБА_5 підлягає задоволенню з таких підстав.

З ухвали апеляційного суду убачається, що рішення про повернення апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 було прийнято на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, оскільки суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, тому що не входить до вичерпного переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, встановленого ст. 309 КПК України.

Суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що захисник по суті тільки частково оскаржує ухвалу слідчого судді в частині застосування запобіжного заходу у виді застави, що не може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Разом з тим, суд не звернув уваги на зміни до апеляційної скарги захисника, в яких оскаржуючи ухвалу слідчого судді про відмову в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, викладено вимогу про скасування ухвали слідчого судді у повному обсязі, а не частково. При цьому, захисник стверджувала про порушення судом вимог ст. 194 КПК України, що встановлює загальні положення про застосування судом запобіжного заходу, а не щодо конкретного його виду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або відмову в його застосуванні.

Крім того, апеляційний суд не позбавлений процесуальних повноважень, передбачених ст. 399 КПК України, щодо залишення без руху апеляційної скарги, якщо вона, на думку суду, не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, у тому числі й п. 4 ч. 1 цієї статті щодо належних обґрунтувань вимог особи того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення.

Отже, суд апеляційної інстанції всупереч положенням ст. 309

КПК України, а також загальним вимогам процесуального закону щодо порядку та правил апеляційного оскарження рішень суду першої інстанції, без належного вивчення доводів, викладених в апеляційній скарзі зі змінами, та суті вимог, прийняв немотивоване рішення про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Таким чином, з огляду на наведене, з урахуванням принципів законності та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, закріплених у ст.ст. 9 та 24 КПК України, а також ст. 129 Конституції України, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого суду слід перевірити апеляційну скаргу зі змінами на відповідність вимогам ст. 396 КПК України та ухвалити законне і мотивоване судове рішення із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 376, 399, 436 КПК України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6, задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3