АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/277/15-к Номер провадження 11-сс/786/98/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2015 року м. Полтава

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваної - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури м. Комсомольська Полтавської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 16 лютого 2015 року, якою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Комсомольська Полтавської обл., громадянки України, із середньою-спеціальною освітою, неодруженої, маючої на утриманні неповнолітню дитину 2008 року народження, працюючою поваром в гімназії ім. В.О. Нижниченка м. Комсомольська Полтавської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

відмовлено в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

16 січня 2015 року близько 14 години 00 хвилин біля буд. АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 незаконно збула гр. ОСОБА_10 медичний шприц об`ємом 2 мл в якому знаходився наркотичний засіб опій ацетильований масою 0,0021 г в перерахунку на суху речовину. Вказаний шприц з наркотичною речовиною ОСОБА_10 17 січня 2015 року добровільно видав працівникам міліції.

03 лютого 2015 року близько 13 години 30 хвилин біля буд. АДРЕСА_4 , в ході проведення негласної слідчої дії, ОСОБА_7 незаконно, повторно збула гр. ОСОБА_11 (анкетні дані особи змінені) медичний шприц об`ємом 5 мл в якому знаходився наркотичний засіб опій ацетильований масою 0,023 г в перерахунку на суху речовину. Вказаний шприц з наркотичною речовиною ОСОБА_11 добровільно видав працівникам міліції.

За даними фактами були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

14.02.2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Слідчий СВ Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області 14 лютого 2015 року звернувся до Комсомольського міського суду Полтавської області з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав наявності обґрунтованої підозри вчинення нею кримінальних правопорушень та ризиків можливого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 16 лютого 2015 року клопотання слідчого задоволено частково, та застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту та покладено наступні обов`язки: - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, - не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Не погодившись з постановленою ухвалою, старший прокурор прокуратури м. Комсомольська Полтавської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Апеляційна скарга мотивована істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Посилаючись на ст. 177 КПК України, вказує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Крім того, як зазначає апелянт, в клопотанні слідчого міститься посилання на ряд ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому посилання слідчого судді на їх відсутність є необґрунтованою.

Також на думку апелянта, слідчим суддею не в повній мірі враховано те, що ОСОБА_7 , будучи особо, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення пов`язаного зі збутом наркотичних засобів, працює в школі гімназії та безпосередньо контактує з дітьми.

З вищевказаних підстав вважає обраний запобіжний захід необґрунтованим, а клопотання слідчого таким, що підлягає задоволенню.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора про незаконність постановленого по справі судового рішення, необхідність його скасування та прийняття нової ухвали про задоволення клопотання та застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вислухавши думку підозрюваної ОСОБА_7 , яка просила залишити без змін ухвалу слідчого судді суду першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя щоразу зобов`язаний, у тому числі, здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Судовою колегією встановлено, що вимоги кримінального процесуального закону слідчий суддя суду першої інстанції дотримався, перевірив відповідність поданого клопотання про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а також прийняв до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів та обставини, які мають бути враховані при її обранні, вірно вказав в ухвалі про наявність обґрунтованої підозри.

Рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого слідчим суддею мотивовано тим, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відсутнє обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

З таким висновком погоджується й судова колегія апеляційного суду, оскільки це рішення прийняте відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, а в клопотанні лише вказаний перелік ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, без обґрунтування їх існування та відсутнє обґрунтування того, що інші запобіжні заходи, окрім взяття під варту, є недостатніми для запобігання ризикам, перелік яких вказаний в клопотанні., проте одного лише зазначення в клопотанні про це недостатньо, вказане має бути підтверджено відповідними матеріалами, які повинен дослідити слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справи, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наслідки вчинення протиправних діянь.

Вказане в достатній мірі враховано слідчим суддею суду першої інстанції при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Зокрема слідчим суддею враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, данні про особу підозрюваної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має постійну роботу, тобто займається суспільно корисною працею і має джерело заробітку, позитивно характеризується як за місцем роботи, так і проживання, має на утриманні малолітню дитину 2008 року народження..

Таким чином, слідчий суддя дотримався вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неврахування слідчим суддею при розгляді клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не підтверджується матеріалами провадження, оскільки в судовому рішення була дана належна оцінка цій обставині та вірно вказано про те, що в клопотанні хоча і зазначено перелік таких ризиків, але не доведено того, що такі ризики існують реально, як і відсутнє обґрунтування того, чому менш суворі запобіжні заходи не можуть запобігти таким ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_7 ..

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують законність постановленої ухвали.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури м. Комсомольська Полтавської області ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 16 лютого 2015 року, якою відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 КИСІЛЬ
З оригіналом згідно:Суддя ОСОБА_2