ВИРОК

Іменем України

6 лютого 2007 року Автозаводський районний суд м. Кременчука, Полтавської
області в складі:

головуючого судді - Гафяк В.М при секретарі - Матюшина Ю.О. за участю
прокурора - Яроменка P.O. потерпілого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м.
Петропавлівськ-Камчатський, Росія, українця, громадянина України, освіта
середня, неодруженого, не працюючого, проживаючого: м. Кременчук, АДРЕСА_1, не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.05.06 року близько 09 год. перебуваючи в кв. № АДРЕСА_1 м. Кременчука між підсудним
ОСОБА_2. та потерпілим ОСОБА_1., які перебували в нетверезому стані, на грунті особистих неприязних стосунків виникла сварка, вході якої
підсудний умисно наніс близько восьми ударів
кулаками та один удар ногою в область грудної клітки
потерпілого, заподіявши останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді закритої травми грудної клітки, що викликало чисельні
переломи ребер: з права - від третього по дев'яте, з ліва - від п'ятого по
сьоме.

Підсудний ОСОБА_2, не оспорюючи факту заподіяння
потерпілому ОСОБА_1. тілесних ушкоджень за обставин, вказаних в описовій
частині вироку, свою вину у вчиненні злочину
визнав частково, пояснивши при цьому, що чисельні переломи ребер
він потерпілому не заподіював, а останній напередодні неодноразово
падав, ударяючись об різні предмети і міг переломати при
цьому ребра.

Також підсудний стверджував, що
показання, викладені в протоколах його допитів він давав на прохання працівників міліції.

2

Суд, давши належну оцінку показанням підсудного, співставивши їх з

обставинами вчинення
злочину, встановленими судом,
показаннями

потерпілого, зібраними по справі
доказами, вважає, що винність підсудного у

вчиненні
злочину, повністю підтверджується
всебічно, повно та об'єктивно

дослідженими, перевіреними та співставленими судом слідуючими доказами:

показаннями потеріпілого ОСОБА_1,
який підтвердив в

судовому засіданні, що саме підсудний за обставин,
викладених в

описовій частині
вироку, заподіяв йому середньої тяжкості тілесні

ушкодження. Потерпілий також стверджував, що з підсудним

вони
примирились, на суворому покарнані він не наполягає.

Свідченнями ОСОБА_3, котра підтвердила, що 11.05.06 року

близько 07 год. 30 хв. вона пішла з
дому, повернувшись, побачила,

що її співмешканець та син перебувають в нетверезому
стані, а

перший, ще й побитий. Вона відразу викликала швидку
допомогу

та міліцію.

стабільними
показаннями підсудного ОСОБА_2, даними в ході досудового
слідства, де останній підтверджував факт заподіяння потерпілому ОСОБА_1.
тілесних ушкоджень, за обставин, встановлених судом;

(а.с. 30, 34) висновками
судово-медичної експертизи, згідно з якими потерпілому ОСОБА_1. заподіяно
середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді закрито травми грудної клітки, що
викликало чисельні переломи ребер: з права - від третього по дев'яте, з ліва - від п'ятого по
сьоме, які утворились від дії тупих предметів за обставин, встановлених судом;

(а.с. 11-12) а також іншими доказами у їх сукупності.

Твердженням
підсудного про те, що в ході досудового слідства він, визнаючи факт заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, показання щодо
механізму та характеру заподіяння їх, давав на прохання працівників
міліції, дає належну оцінку і до уваги при постановці вироку не приймає,
поскільки вони спростовуються наведеними вище доказами та дослідженими в
судовому засіданні матеріалами прокуроської перевірки, і розцінює їх як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене
та як спосід захисту.

Підсудний
ОСОБА_2 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_1. середньої тяжкості тілесні
ушкодження, тому суд його дії кваліфікує за ст. 122 ч. 1
КК України.

При призначенні
покарання підсудному ОСОБА_2, суд в повній мірі враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, всі конкретні обставини по справі в їх сукупності, дані про
особу, який характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності
притягується вперше, його сімейний стан та стан здоров'я, поведінку
потерпілого, що передувала вчиненню злочину, а також думку потерпілого, який не
наполягав на суворому покаранні підсудного.

Обставинами,
що пом'якшують покарання
суд визнає: часткове визнання
вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують
покарання суд не знаходить. Враховуючи
вищевикладене, суд призначає
покарання підсудному ОСОБА_2
необхідне та достатнє для його виправлення та запобігання

3

вчиненню нових злочинів
у межах санкції
статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді обмеження волі.

При цьому суд, враховуючи тяжкість злочину, особу винного
та всі конкретні обставини по справі, приходить до висновку про можливість
виправлення підсудного ОСОБА_2 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі
ст. 75
КК України, поклавши на нього
обов'язки, предбачені ст. 76 КК України. Керуючись ст.ст.
333-335 КПК
України, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, призначивши покарання у виді 1 (одного) року
обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2. від відбування покарання з випробуванням, встановивши
іспитовий строк 1
рік, поклавши на нього обов'язок періодично з'являтись для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 до набрання
вироком законної сили залишити попередній - підписку про невиїзд.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного
суду Полтавської області протягом 15
діб з моменту його проголошення.

СУДДЯ: підпис

Копія: вірна

СУДДЯ