Справа № 591/1490/13-к Провадження № 1-кс/591/194/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2013 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми Клімашевська І.В., з участю секретаря Гребенькової О.М., слідчого Маркіна О.О., прокурора Кононової Л.Ф., підозрюваного ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Сумської області ОСОБА_3, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Російська Федерація, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням погодженим прокурором, яке обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.5 КК України, а саме: щодо привласнення шляхом отримання готівкою коштів, що надійшли на рахунки ІТЦ Сумиавтогаз у рахунок відшкодування ПДВ. Мотивуючи клопотання слідчий вважав, що оскільки ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, утриманці у нього відсутні, вчинив особливо тяжкий злочин, під час допитів він надає свідчення, які суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження, співучасник злочину ОСОБА_4 перебуває у розшуку, то є підстави для обрання вказаній особі запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, при обранні розміру застави просив суд врахувати, що сума коштів яка привласнена ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_4 35 млн.грн., а тому застава у сумі 300 мінімальних заробітних плат є необґрунтовано малою, а тому просив призначити розмір застави 35 млн. грн.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали.

Підозрюваний та його захисник просили відмовити в задоволенні клопотання, в звязку з недоведеністю обставин, зазначених в ньому.

Заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення слідчого та підозрюваного, суд вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що слідчим відділу слідчого управління прокуратури Сумської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000149 щодо зловживання службовим становищем працівниками ДПІ в м.Сумах при складанні та наданні до УДКС України в м.Сумах висновків про підтвердження сум бюджетного відшкодування ПДВ на користь ТОВ ІТЦ Сумиавтогаз на загальну суму 74 млн.грн., привласнення цих коштів службовими особами ТОВ ІТЦ Сумиавтогаз та фіктивного підприємництва за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.191 ч.5, ст.205 ч.2, ст.364 ч.3 КК України.

Згідно наказу №21 від 04.12.2012 року ОСОБА_1 вступив до посади директора ТОВ ІТЦ Сумиавтогаз з 04.12.2012 року.

Судом встановлено, що 19.02.2013 року, о 19 год.30 хв., ОСОБА_1 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ст. 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про:

1. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

2. Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

3. Недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Слідчий суддя зобовязаний відмовити в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що 19.02.2013 року ОСОБА_1 вручено повідомлення про підозру.

В той же час, прокурором та слідчим не доведено, що ОСОБА_1 має намір переховуватись від органів досудового слідства та суду. Обґрунтовуючи вказаний ризик, слідчий та прокурор посилались на те, що ОСОБА_1 не одружений та зловживає спиртними напоями, тобто не має тісних соціальних звязків. При цьому, належних доказів вказаного до матеріалів клопотання не додали. В той же час, підозрюваний повідомив суду про те, що він проживає цивільним шлюбом вже 13 років з жінкою, у нього є син, який на даний час хворіє на тяжку хворобу.

Крім того, у слідчого та прокурора відсутні докази тому, що підозрюваний має можливість знищити документи щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ ІТЦ Сумиавтогаз та інших, що мають значення для справи. Не доведено, що вказані документи перебувають у володінні підозрюваного. В той же час, як пояснив ОСОБА_1 він лише ставив підпис на документах за вказівкою ОСОБА_5, але жодного документу у нього немає та і не могло бути, оскільки він фактично господарською чи фінансовою діяльністю товариства не займався і документи йому лише приносились на підпис.

Відсутні в матеріалах клопотання і докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 має можливість перешкодити встановленню істини у справі шляхом впливу на учасників кримінального провадження: Лискова, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Сам підозрюваний заперечував факт знайомства з Лисковим та ОСОБА_4, звертаючи увагу суду на те, що вказані прізвища йому відомі лише по матеріалам кримінального провадження, але що це за особи він не знає. Перебування іншого підозрюваного у розшуку взагалі не може слугувати однією з підстав для обрання іншій особі запобіжного заходу. Що стосується ОСОБА_5, то як пояснила в судовому засіданні прокурор, ОСОБА_5 і є тією особою, за вказівкою якого ОСОБА_1 підписував документи. За таких обставин, не зрозуміло: яким чином та у який спосіб ОСОБА_1 може впливати на вказану особу.

Доводячи недостатність застосування в даному випадку більш мяких заходів для запобігання ризику, слідчий також вказував на те, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Проте, вказані твердження не може бути прийнято до уваги, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої 04 листопада 1950 року та ратифікованої Україною 17 липня1997 року, а також практики Європейського суду з прав людини.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 01 червня 2006 року у справі Мамедова проти Росії, визначено, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою обвинуваченої у правопорушенні особи, така особа завжди має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку судового розгляду її справи (див. рішення Суду у справі Вемгофф проти Німеччники).

З огляду на зазначене, суд вважає не доведеною прокурором та слідчим ту обставину, що жоден з більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та, взагалі, не доведено наявності обставин, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, клопотання не підлягає задоволенню.

Щодо висловлювань прокурора, яка зазначила про те, що життю ОСОБА_1 загрожує небезпека, то суд вважає за доцільне розяснити, що згідно п.12 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний має право заявити слідчому чи прокурору клопотання про проведення процесуальних дій, про забезпечення безпеки себе та членів своєї сімї. Забезпечення безпеки осіб не є метою чи підставою для обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 193-199 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Сумської області ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом пяти днів.

Слідчий суддя І.В. Клімашевська

Копію ухвали отримав.

21.02.2013 року. __________ ОСОБА_1