Справа№10-210/07 Головуючийу
І інстанції Сівчук А.Є.
на постанову про Доповідач
кримінальної справи.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 3
жовтня 2007 року

Колегія
судців судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської
області в складі:

головуючого-судді: Оксентюка
В.Н.

суддів: Силки Г.І.,
Матвієнко Н.В.

за
участю прокурора: Новасада
Ю.О.

скаржника: ОСОБА_1 представника скаржника: Таргонія
В.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку
справу за апеляцією ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду від 17
вересня 2007 року, -

встановила:

Постановою
Луцького міськрайонного суду від 17 вересня 2007 року залишена без задоволення
скаргаОСОБА_1 на постанову заступника прокурора м. Луцька Романчука П.І. про порушення
щодоОСОБА_1 та ОСОБА_2. кримінальної справи за
ст. 190 ч 2 КК України.

У
поданій на постанову суду апеляції ОСОБА_1. посилається на те, що у 2004 році між ним та потерпілою ОСОБА_3
виникли договірні зобов'язання щодо оформлення іноземної візи за що потерпіла
добровільно передала йому гроші в сумі 5275 гривень. Вказаних обставин при
порушенні кримінальної справи заступник прокурора м. Луцька не врахував. Не врахував їх і суд першої
інстанції, а тому виніс незаконну
постанову. Прохає постанову суду від 17 вересня 2007 року скасувати, а справу направити в той же суд на новий
судовий розгляд.

Заслухавши
доповідача, який доповів суть постанови
та доводи апеляції, заслухавши скаржника
та його адвоката, які апеляцію підтримали, міркування прокурора про залишення апеляції
без задоволення, а постанови суду без
змін, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати приходить до
висновку, що апеляція до задоволення не
підлягає.

Згідно ст. 98
КПК України при наявності приводів і підстав для порушення кримінальної справи,
зазначених у ст.
94 цього Кодексу,

прокурор, слідчий, орган дізнання або
суддя зобов'язані винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення
справи, статтю кримінального
закону, за ознаками якої порушується
справа, а також дальше її спрямування.

Як
вбачається із матеріалів справи приводом до її порушення стала письмова заява
потерпілої ОСОБА_3. та її пояснення щодо
обставин вчинення злочину.

Згідно ст.
236-8 КПК України, абзацу 4
пункту 4 постанови № 1 Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року
„Про деякі питання, що виникають під час
розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого,
прокурора про порушення кримінальної справи", розглядаючи скаргу на постанову про порушення
кримінальної справи, суддя лише вправі
перевіряти питання наявності приводів і підстав для винесення такої
постанови, законності джерел отриманих
даних і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по
суті.

Доводи
скаржника про те, що між ним та
потерпілою виникли цивільно-правові відносини і що в його діях відсутній склад
злочину, передбачений ст.
190 ч 2 КК України виходить за межі розгляду даної справи, а тому суд першої інстанції обгрунтовано не
взяв їх до уваги. Такі доводи можуть розглядатись та оцінюватись судом лише при
розгляді справи по суті.

Дана
кримінальна справа порушена компетентною особою, при її порушенні був дотриманий порядок, передбачений
ст. 98 КПК України.

постанова
суду першої інстанції є законна і обгрунтована. Підстав для її скасування
колегія суддів судової палати не знаходить.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати в кримінальних
справа апеляційного суду Волинської області, -

ухвалила:

Апеляцію
ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Луцького міськрайонного суду від 17 вересня 2007 року про залишення
без задоволення скаргиОСОБА_1 про порушення щодо нього кримінальної справи
за ст.
190 ч 2 КК України - без змін.