Справа № 1-7/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2007 року. м.
Острог.

Острозький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Назарука В.А. з участю

прокурора Гуца
О.Л.

потерпілого ОСОБА_2

захисника -адвоката ОСОБА_3

при секретарі Черемновій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в
м. Рівне, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, має
на утриманні малолітню дитину, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1, судимого 15 червня 2005 року Острозьким
районним судом по ст. 15,
185 ч. З КК України до 3
років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з
випробуванням та встановленням іспитового строку 2 роки

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1
ст. 187 КК
України

встановив:

11 липня 2006 року біля 19 год. ОСОБА_1,
знаходячись в стані

алкогольного
сп'яніння, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном,

перебуваючи
поблизу електричної підстанції, що біля с
Країв Острозького району

Рівненської
області, шляхом застосування насильства, небезпечного для життя та здоров'я

потерпілого,
яке виразилось в нанесенні ударів кулаком руки в голову, коліном ноги по

тілу,
штовханні потерпілого ОСОБА_2
в результаті чого йому були спричинені

тілесні
ушкодження у вигляді забою лівої половини грудної клітки, які відносяться до

легких
тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я, відкрито заволодів

мобільним
телефоном марки " Сіменс
А-52 " разом зі
стартовим пакетом мобільного

оператора
компанії " Київстар
" загальною
вартістю 350 грн.,
який на праві приватної

власності
належав потерпілому ОСОБА_2 та зберігався в
кишені його

штанів.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України
винним себе визнав повністю. При цьому він показав, що 11 липня 2007 року біля 19 разом зі ОСОБА_4
перебували біля каналу між селами Країв та Оженин Острозького району, де ловили
рибу та разом з тим вжили незначну кількість спиртного. Біля них проходив ОСОБА_2, в якого ОСОБА_4
попросив мобільний телефон, щоб зателефонувати. В зв'язку з тим, що ОСОБА_2 відмовився дати
йому телефон між ними виникла сварка в яку втрутився він, оскільки боявся за
ОСОБА_4 Він став боротися з ОСОБА_2,
а в подальшому підібрав з землі його мобільний телефон і забрав собі. ОСОБА_2 в той час був на
відстані біля 150 м. від
нього.

Окрім цього
пояснив, що на другий день вирішив телефон повернути і передав його дядьком ОСОБА_1 - ОСОБА_5

У вчиненому щиро
розкаюється, запевняє, що більше подібного не повторить і просить суворо не
карати.

Крім повного
визнання підсудним вини та його показань про обставини вчинення злочинів його
винність у вчиненні злочинів повністю доведена дослідженими доказами.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому
засіданні показав, що 11
липня 2006 року
біля 19 год. він
проходив дорогою між селами Оженин та Країв Острозького району і поблизу каналу
побачив ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Останній покликав його та попросив мобільний
телефон, щоб зателефонувати та що ОСОБА_2
йому відмовив. Тоді з такими ж словами до нього звернувся ОСОБА_1 ОСОБА_2 відмовився дати
телефон і поклав його до кишені штанів. ОСОБА_1 засунув руку в одну з кишень,
однак телефон був в іншій кишені, і щоб його не забрали, сам ОСОБА_2 засунув
туди руку. ОСОБА_1 не зміг дістати телефон і штовхнув ОСОБА_2, який впав на
землю. ОСОБА_1 знову пробував відібрати в нього телефон, але зробити цього не
зміг. При цьому він бив його кулаком в обличчя та коліном в живіт та ребра. В
цей час він помітив, що неподалік зупинилась підвода з кіньми, де були ОСОБА_7
та ОСОБА_6, який є його двоюрідним братом і який сказав ОСОБА_1 його
відпустити. В цей час ОСОБА_4 насипав йому в очі пісок і ОСОБА_1 зміг відібрати
в нього мобільний телефон. Куди ОСОБА_1 подів телефон він не бачив. Коли сказав
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 повернути телефон, то вони відповіли, що його не брали.

Після цього він
пішов додому та розповів про даний випадок рідним. Зазначений телефон марки " Сіменс А-52 " він придбав
разом зі стартовим пакетом за 350
грн. Зі слів матері він дізнався, що наступного дня зазначений телефон для
неї повернув її брат ОСОБА_5, який сказав, що передати його попросив ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_4 в
судовому засіданні показав, що 11
липня 2006 року
разом зі ОСОБА_1 на каналі між селами Оженин та Країв Острозького району ловив
рибу та бачив, що на дорозі біля них проходив ОСОБА_2 в якого він попросив мобільний телефон, щоб зателефонувати.
З приводу того, що ОСОБА_2
відмовився дати мобільний телефон між ними виникла сварка і він штовхнув
потерпілого. В сварку втрутився ОСОБА_1,
який став їх розбороняти і водночас боротися з ОСОБА_2 Щоб ОСОБА_1 в
той час забрав в ОСОБА_1
мобільний телефон він не бачив. Сам він телефон в потерпілого не забирав і
не допомагав в цьому ОСОБА_1 Пізніше ОСОБА_1 підняв з землі мобільний телефон ОСОБА_1 і забрав його
собі.

Свідок ОСОБА_6 в
судовому засіданні показав, що 11
липня 2006 року він
з ОСОБА_7 їхав на підводі по дорозі між селами Країв та Оженин Острозького
району та побачив ОСОБА_1,
який йшов додому і щось кричав щоб йому віддали телефон. В той же час він
побачив ОСОБА_1 та ОСОБА_4,
які були недалеко. В подальшому він з останніми випили горілки і ОСОБА_1
показував мобільний телефон, який, як він пояснив, знайшов в траві.

Свідок ОСОБА_7 в
судовому засіданні показав, що 11
липня 2006 року він
з ОСОБА_6 їхав на підводі по дорозі між селами Країв та Оженин Острозького
району та розминулись з ОСОБА_2, який
йшов додому. В той же час він побачив ОСОБА_1 та ОСОБА_4, які були
недалеко. В подальшому він з останніми випили горілки. Ніякої бійки він не бачив.
ОСОБА_1 показував мобільний телефон, який, як він пояснив, знайшов в траві.

Свідок ОСОБА_8.
в судовому засіданні показав, що одного дня влітку 2006 року він зустрів
ОСОБА_1, який
давши йому мобільний телефон ОСОБА_1,
попросив віддати його для ОСОБА_9,
яка є його сестрою. При цьому він сказав, що якби сам не забрав телефон в ОСОБА_1, то останній його
загубив би, так як був п'яний.

Свідок ОСОБА_9 в
судовому засіданні показала, що коли ввечері 11 липня 2006
року додому повернувся її син ОСОБА_2,
то в нього був брудний одяг та сліди крові на обличчі. Сам він розповів, що його
побив та забрав мобільний телефон ОСОБА_1

На другий день
до неї додому прийшов її брат ОСОБА_5, який віддав для неї мобільний телефон
сина, сказавши, що повернути його попросив ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_10 показала, що
ввечері 11 липня 2006 року прийшов ОСОБА_11 попросив її
мобільний телефон, щоб зателефонувати. На ньому був брудний одяг та сліди
крові. Сам він розповів, що його побили та забрали мобільний телефон ОСОБА_1 та
ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_12 в судовому
засіданні показав, що по даній справі відбирав пояснення в ОСОБА_1 та ОСОБА_6
та при цьому ОСОБА_1 пояснював,

що бився з потерпілим та відібрав в
нього телефон, а ОСОБА_6 пояснив, що бачив як підсудний бив потерпілого і
потерпілий сказав, щоб той віддав йому телефон.

Свідок ОСОБА_13 показав, що по
даній кримінальній справі проводив досудове слідство. Щодо свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7 і ОСОБА_4 ніякого психологічного та фізичного тиску не здійснював.

Окрім показань
потерпілого та свідків вина підсудного знайшла своє підтвердження в зібраних на
досудовому слідстві та перевірених в судовому засіданні матеріалах.

Відповідно до
акту добровільної видачі та огляду встановлено, що потерпілий ОСОБА_2 добровільно
видав працівникам міліції мобільний телефон марки " Сіменс А 52 ", який не мав
механічних пошкоджень. (
а.с. 12 ).

Відповідно до
бережної розписки встановлено, що зазначений телефон потерпілому повернуто ( а.с. 13 ).

З довідки про
вартість мобільного телефону встановлено, що станом на липень 2006 року його
вартість становить 190 грн.
(а.с. 16 ).

Обставини,
зафіксовані в протоколі відтворення обставин та обстановки події об'єктивно
підтверджують покази потерпілого, свідків та підсудного, дані на досудовому
слідстві і в судовому засіданні в частині місця злочину.

Відповідно до
висновку судово-медичного експерта в потерпілого ОСОБА_2 виявлено забій лівої половини грудної клітки і дані
тілесні ушкодження могли виникнути від дії твердих тупих предметів з обмеженою
контактуючою поверхнею, що можливо при нанесенні ударів як кулаками рук, так і
взутими ногами і відповідають по часу виникнення 11 липню 2006
року та відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом
здоров'я.

Оцінивши
сукупність доказів, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1. слід кваліфікувати
по ч. 1 ст. 187 КК України,
тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством,
небезпечним для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу ( розбій ).

При призначенні
покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно
до ст. 12 КК
України підсудним вчинено тяжкий злочин, за який не передбачено інших видів
покарання окрім позбавлення волі.

Беручи до уваги
особу підсудного, суд враховує, що ОСОБА_1 по місцю проживання характеризується
посередньо, є судимим, має на утриманні малолітню дитину. Як пом'якшуючі
покарання обставини суд враховує його щире каяття та відшкодування збитків.
Окрім цього, суд враховує, що обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_1. є
вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Разом з тим, на
підставі ст. 32 КК
України суд вважає, що при призначенні покарання неможливо враховувати
повторність як обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_1., так як такої в
судовому засіданні не встановлено.

Таким чином,
існує декілька обставин, які пом'якшують покарання, знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину, а тому дають можливість прийти до висновку про доцільність
призначення ОСОБА_1. покарання з випробуванням.

За таких
обставин його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та
встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов'язок повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання відповідно до
п. З ч. 1 ст. 76 КК України.

Разом з тим, при
призначенні покарання суд враховує вирок Острозького районного суду від 15.06.2005 року, яким
ОСОБА_1. засуджено по ст. 15,
185 ч. З КК України до 3
років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням
та призначенням іспитового строку два роки. За таких обставин покарання ОСОБА_1
слід призначити за правилами ст. 71
КК України.

Вирішуючи питання заявленого цивільного позову суд
виходить з наступного.

ОСОБА_2 пред'явив позов до ОСОБА_1. в якому просить стягнути 1000 грн. на
відшкодування відшкодування моральної шкоди.

Посилається на
те, що злочином щодо нього та спричиненням при цьому йому тілесних ушкоджень
йому заподіяно моральну шкоду, оскільки під час та після вчинення злочину щодо
нього він терпів фізичний біль.

В судовому
засіданні ОСОБА_2 позов
підтримав та пояснив, що своїми діями підсудний спричинив йому моральну шкоду.
Зазначив, що злочином щодо нього та спричиненням при цьому йому тілесних
ушкоджень йому заподіяно моральну шкоду,

оскільки після вчинення злочину
щодо нього він постійно нервується та переживає, під час вчинення злочину та
після нього терпів фізичний та душевний біль.

Суд, вислухавши
позивача та відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов
доведений і підлягає задоволенню.

В судовому
засіданні встановлено, що 11
липня 2006 року
біля 19 год. ОСОБА_1,
знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, маючи намір на незаконне
заволодіння чужим майном, перебуваючи поблизу електричної підстанції, що біля АДРЕСА_1, шляхом
застосування насильства, небезпечного для життя та здоров'я потерпілого, яке
виразилось в нанесенні ударів кулаком руки в голову, коліном ноги по тілу,
штовханні потерпілого ОСОБА_2
в результаті чого йому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою
лівої половини грудної клітки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з
короткочасним розладом здоров'я, відкрито заволодів мобільним телефоном марки " Сіменс А-52 " разом зі
стартовим пакетом мобільного оператора компанії " Київстар "
загальною вартістю 350
грн., який на праві приватної власності належав потерпілому ОСОБА_2 та зберігався в
кишені його штанів.

Вирішуючи
питання стягнення моральної шкоди, суд бере до уваги те, що ОСОБА_1. було
порушено передбачене законодавством України право ОСОБА_2 на
недоторканість внаслідок чого щодо нього було вчинено злочин та було порушено
звичний для нього ритм життя. Дії підсудного є такими, що порушили права
потерпілого, а тому суд вважає за можливе застосувати норми ст. 23, 1167 Цивільного
кодексу України та стягнути на користь потерпілого компенсацію заподіяної
моральної шкоди. При цьому, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної
шкоди, суд бере до уваги характер правопорушення, глибину душевних страждань,
вимоги розумності та справедливості та визначає його в розмірі 1000 грн. Одночасно
при врахуванні розміру відшкодування суд враховує і майновий стан підсудного та
наявність на його утриманні малолітньої дитини.

Керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187
КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком три
роки.

На підставі ст. 71 КК України
частково приєднати ОСОБА_14 невідбуту частину покарання за вироком Острозького
районного суду Рівненської області від 15
червня 2005 року
яким його засуджено за ст. 15,
185 ч. З КК України до 3
років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з
випробуванням та призначенням іспитового строку два роки та остаточно покарання
ОСОБА_1 призначити у виді позбавлення волі строком три роки один місяць.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням,
встановивши іспитовий строк два роки.

Покласти на
ОСОБА_14 відповідно до п. З ч. 1
ст. 76 КК
України обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну
місця проживання.

Запобіжний захід
до вступу вироку, в законну силу залишити ОСОБА_1 підписку про невиїзд.

Позов задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 одну
тисячу гривень на відшкодування моральної шкоди.

Речові докази по
справі - мобільний
телефон " Сіменс А
52 " вважати
повернутим ОСОБА_2 відповідно
до збережної розписки.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області протягом 15 діб з моменту
його проголошення.