УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці «15» січня 2008р. колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Горецької С.О.

суддів Колотило О.О.
Кифлюка В.Ф.

за участю прокурора Сулятицького І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією
прокурора відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури
Чернівецької області Іліка Д.І. на постанову Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 16 листопада 2007року.

Цією постановою кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_1 за ст. ст. 366
ч. 1, 368 ч. 1 КК України та подання про звільнення від кримінальної
відповідальності ОСОБА_2 на підставі ст. ст. 48 ч.3, 369 КК України, ст. 7 КПК
України повернута прокурору Чернівецької області на додаткове розслідування.

Органи досудового слідства пред'явили ОСОБА_1 обвинувачення в тому, що він
працюючи на посаді директора ТзОВ «Шишківці» і будучи службовою особою,
03.08.2006 року одержав від громадянина ОСОБА_2 хабар в сумі 400 доларі США та
вчинив службове підроблення внісши в трудову книжку НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_2
завідомо неправдиві відомості, а також видав довідку про те, що останній 18
квітня 1997року був прийнятий на роботу муляром-облицювальником в ТзОВ
«Шишківці» та 3 серпня 2006 року звільнений з роботи, тоді як в дійсності там
ніколи не працював.

Суд, розглядаючи дану кримінальну справу в судовому засіданні дійшов
висновку про неповноту і неправильність досудового слідства, які не можуть бути
усунуті в судовому засіданні й повернув її на додаткове розслідування.

Справа № 11 - 12 /2008р. Гол.
У І інстанції Вівчар Г.А.

ст. ст. 368 ч. 1, 366 ч. 1 КК України Доповідач
Колотило О.О.

В
постанові, зокрема, зазначено, що покази ОСОБА_1 в судовому засіданні
суперечать тим, які він давав на досудовому слідстві, не встановлено чи був
підсудний службовою особою, не приєднані до справи як речові докази трудова
книжка ОСОБА_2 та печатка, якою вона була засвідчена.

Також в
постанові суду вказано, що органи досудового слідства без достатніх підстав
відмовили в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_3, не дали належної оцінки
показам ОСОБА_1, що ОСОБА_2 сам запропонував дати хабар за оформлення трудової
книжки, після чого звернувся в правоохоронні ограни, заява ОСОБА_2 не
зареєстрована в установленому порядку.

В
апеляції прокурор Іліка Д.І. ставить питання про скасування постанови як
незаконної.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора, який підтримав апеляцію, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи наведені в апеляції, колегія суддів
вважає, що вона підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню.

У ст.
281 КПК України зазначено, що повернення справи на додаткове розслідування з
мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише
тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому
засіданні.

Посилаючись
у постанові на те, що органи досудового слідства не в повному обсязі виконали
вказівки зазначені в ухвалі апеляційного суду від 14 березня 2007 року про
повернення справи на додаткове розслідування, суд не зазначив, які саме слідчі
дії ними не виконані.

Зібрані
у справі докази, зокрема, довідки державного реєстратора, Дочірнього
підприємства «М'ясо Буковини» (а.
с. п п 72, 129, 284) та покази ОСОБА_1 і ОСОБА_2 давали суду
можливість зробити висновок перебував чи не перебував підсудний 3 серпня 2006
року на посаді директора ТзОВ «Шищківці», тому вказівка, що органи досудового
слідства не встановили чи був ОСОБА_1 службовою особою є необгрунтованою.

Зазначаючи
у постанові, що покази підсудного на досудовому слідстві суперечать тим, які
він давав в судовому засіданні, суд ці покази не дослідив та не вказав в чому
полягає ця суперечність.

Як
вбачається з показів ОСОБА_1 в суді (а.
с. п п 303-304), він повністю визнавав свою вину у скоєному
злочині, підтвердив, що за оформлення трудової книжки та видачу ОСОБА_1 довідки
про те, що той нібито працював з 1997 року по 2006 рік в ТзОВ «Шишківці»
одержав від нього 400 доларів США.

В матеріалах справи (а.
с. п п 57-58, 59-61) міститься копія трудової книжки ОСОБА_2,
оригінал виданої йому ОСОБА_1 довідки та протокол огляду слідчим цих
документів.

Крім
цього, постановою слідчого від 14.08.2006 року (а. с. п п 63-64) трудова книжка ОСОБА_2 визнана речовим доказом і зберігається
в камері схови прокуратури Чернівецької області.

Суд
показам підсудного оцінки не дав та не звернув уваги на наявність у справі цих
документів, внаслідок чого помилково зазначив про необхідність приєднання до
матеріалів справи трудової книжки

Також не
вірною є вказівка суду, що органи досудового слідства не дали належної оцінки
показам ОСОБА_1, що ОСОБА_2 сам запропонував дати хабар за оформлення трудової
книжки, оскільки така оцінка не є обов'язковою для суду і суд згідно ст. ст.
323, 324 КПК України сам вправі дати їм оцінку.

У
відповідності до ст. 275 КПК України розгляд справи провадиться тільки відносно
підсудних і тільки в межах пред'явленого їм обвинувачення.

Статтею
278 КПК України передбачена можливість направлення судом кримінальної справи на
додаткове розслідування для вирішення питання про притягнення до кримінальної
відповідальності іншої особи тільки за клопотанням прокурора, потерпілого або
його представника.

З
матеріалів справи видно, що таке клопотання вказані учасники процесу не
заявляли.

За таких
обставин вказівки суду, що органи досудового слідства формально віднеслись до
з'ясування стосунків між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обмежившись лише винесенням
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_3 не
ґрунтуються на законі.

Як
вбачається з ухвали апеляційного суду від 14.03.2007 року (а. с. л л 178 - 180), якою
було скасовано попередній вирок, прокурор в апеляції ставив питання тільки про
скасування вироку в частині виправдання ОСОБА_1 за ст. 190 ч. 2 КК України і не
ставив питання про застосування до підсудного закону про більш тяжкий злочин
передбачений ст.368 КК України.

Згідно з
ст. 375 КПК України при новому розгляді справи судом першої інстанції
застосування закону про більш тяжкий злочин та посилення покарання допускається
тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляцією прокурора або
потерпілого чи його представника в зв'язку з необхідністю застосування закону
про більш тяжкий злочин або коли при скасуванні вироку визнано необхідним
застосувати більш суворе покарання, а також, коли при додатковому розслідуванні
справи буде встановлено, що обвинувачений вчинив більш тяжкий злочин, або коли
збільшився обсяг обвинувачення, тому при новому розгляді справи у разі
доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину суду слід керуватися цим законом.

З
матеріалів, що містяться у справі (а.
с. л л 4-9) видно, що ОСОБА_2 перше ніж дати хабар звернувся в
органи внутрішніх справ із заявою про вимагання його у нього ОСОБА_1 і передача
грошей підсудним здійснювалась під контролем працівників міліції.

Згідно з п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002року
«Про судову практику у справах про хабарництво» у діях

особи, яка у зв'язку із вимаганням у неї хабара, перш ніж його
дати, звернулась до органів влади з метою викрити вимагача, складу злочину не
має. Тому вона звільняється від відповідальності на підставі не ч.2 ст. 369, а
п. 2 ч 1 ст. 6 КПК України. Гроші та інші цінності, які ця особа передала як
хабар з метою викрити вимагача, належить повернути законному власнику на
підставі п. 5 ч 1 ст. 81 КПК України.

У
зв'язку з тим, що передача ОСОБА_2 ОСОБА_1 грошей здійснювалась під контролем
працівників міліції, суду при новому розгляді справи необхідно з'ясувати чи
наявна в його діях суб'єктивна сторона злочину передбачена ст. 369 КК України і
в залежності від встановленого вирішити питання про задоволення подання
слідчого про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі
ч.3 ст. 369 КК України чи відмовити в його задоволенні внаслідок відсутності в
його діях складу злочину.

Суд
правильно зазначив у постанові (а.
с. л 4), що заява ОСОБА_2 про вимагання у нього ОСОБА_1 хабара органами
прокуратури не зареєстрована.

Разом з
тим, за змістом ст. ст. 94-98 КПК України це порушення не є перешкодою для
розгляду кримінальної справи.

Таким
чином, суд поспішно прийшов до висновку, що у справі має місце неповнота та
неправильність досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому
засіданні, внаслідок чого необгрунтовано повернув справу на додаткове розслідування.

На
підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366, 281 КПК України, колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької
області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора відділу підтримання державного обвинувачення Чернівецької
області Іліка Д.І. задовольнити, постанову Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 16 листопада 2007 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2
скасувати і справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому
складі суддів.