Справа № № 585/4738/14-к
Номер провадження 1-кп/585/35/15
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
13 січня 2015 року м.Ромни
Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни кримінальне провадження за №0001195 від 10.09.2014 року відносно ОСОБА_5 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України , -
В С Т А Н О В И В:
До Роменського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України разом з угодою про визнання винуватості від 29 грудня 2014 року між старшим прокурором Роменської міжрайонної прокуратури Сумської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 і її захисником ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд затвердити вказану угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1275 грн.
Обвинувачена ОСОБА_5 і її захисник ОСОБА_4 підтримали думку прокурора і прохали суд затвердити угоду.
Суд, ознайомившись з обвинувальним актом і змістом угоди про визнання винуватості, а також вислухавши думку учасників судового провадження, вважає, що дана угода не може бути затверджена, а кримінальне провадження слід повернути прокурору для продовження досудового розслідування.
Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 , яка з 01.06.2010 року працювала керуючою продажами Сумської філії ПАТ «СГ «ТАС» вчинила умисний службовий злочин.
А саме: 12.07.2013 року в період часу з 09 до 16 години, керуюча продажами ОСОБА_5 , перебуваючи на роботі в офісі Центру продажів АТ «СГ «ТАС» (приватне) в м. Ромни по вул. Руденка, 10, отримала замовлення від клієнта ОСОБА_6 на продаж поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - ОСЦПВ) на автобус ПАЗ-3205110СПГ, що підтверджує факт укладання внутрішнього договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. В той час у ОСОБА_5 , яка через специфіку роботи була обізнана в різниці тарифів при страхуванні різних видів транспортних засобів, виник злочинний умисел на протиправне заволодіння сумою грошових коштів, яка становила різницю між тими, що мала отримати від ОСОБА_6 за продаж полісу ОСЦПВ на автобус та вартістю полісу ОСЦПВ на мотоцикл, який вирішила підробити у майбутньому.
Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з метою особистого збагачення ОСОБА_5 , попередньо поставивши на першому примірнику - оригіналі поліса ОСЦПВ серії АЕ №1073372 підпис від імені страховика, що відкопіювався на другий примірник, власноручно заповнила його на автобус ПАЗ-3205110СПГ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , із страховою сумою на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, в розмірі 100000 грн. та за шкоду, заподіяну майну - в розмірі 50000 грн. ОСОБА_6 , не будучи обізнаний з планом ОСОБА_5 , при цьому завірив своїм підписом другий примірник полісу ОСЦПВ серії НОМЕР_2 , з незаповненими графами. Отримавши за продаж даного полісу від ОСОБА_6 гроші готівкою у національній валюті України в сумі 450 грн. 16 коп., ОСОБА_5 передала поліс останньому, фактично, підтвердивши факт укладання договору страхування, надавши право на отримання страхової суми при настанні страхового випадку у період дії договору.
В порушення Інструкції, затвердженої протоколом Президії МТСБУ від 01.09.2011 року №279/2011, про порядок заповнення бланку поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка 2011 року, форма якого затверджена розпорядженням Держфінпослуг від 29.08.2011р. №558 (далі - Інструкція), ОСОБА_5 копію полісу, яка залишається у Страховика, не заповнила із відображенням ідентичної інформації, вказаної в усіх розділах та графах оригіналу полісу. Інформацію про продаж ОСОБА_6 полісу ОСЦПВ серії АЕ №1073372 на автобус ПАЗ- 3205110СПГ, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 до АТ «СГ «ТАС» (приватне) не надала та в систему страхового обліку не зареєструвала, а грошові кошти отримані від ОСОБА_6 в сумі 450грн. 16коп., зловживаючи своїм службовим становищем, привласнила.
21.10.2013 року в офісі за адресою м. Ромни, вул. Руденка 10, впродовж робочого дня з 09 год. до 14 год. 56 хв. ОСОБА_5 , являючись службовою особою, діючи умисно, з метою приховування раніше скоєного злочину, внесла до другого примірника - копії полісу ОСЦПВ серії АЕ №1073372, яка повинна залишатись у страховика, завідомо для неї неправдиві дані: відомості про страхувальника ОСОБА_7 , без погодження з останнім, які вона взяла із страхових полісів, котрі він придбав раніше у неї у Центрі продажів в м. Ромни АТ «СГ «ТАС» (приватне). Марку та модель забезпеченого транспортного засобу вигадала, а рік випуску, номерний знак та номер рами вказала ті, що відповідають автомобільному причепу належному ОСОБА_7 , на котрий також раніше оформляла поліс ОСЦПВ. Номер спеціального знаку - АЕ-1184912 ОСОБА_5 вказала той, що вона видала ОСОБА_6 до оригіналу вказаного полісу.
З метою придання офіційного вигляду копії полісу ОСЦПВ серії АЕ №1073372 ОСОБА_5 залишила у розділі «13. Підписи сторін:» підпис від імені страхувальника, що раніше виконаний ОСОБА_6 , копію свого підпису від імені страховика, та посвідчила даний примірник полісу відтиском мастичної печатки «АТ «СГ «ТАС» (приватне) №326».
Щоб уникнути викриття вчиненого нею 12 липня 2013 року привласнення грошових коштів ОСОБА_5 внесла через ПАТ «КБ «ПриватБанк» на розрахунковий рахунок АТ «СГ «ТАС» (приватне) в АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_3 МФО 399335 грошові кошти в сумі 53 грн. 70 коп., вказавши призначення платежу: «код РП27; серія АЕ № договору 1073372 від 21.10.2013, ОСОБА_7 » та передала для реєстрації в системі страхового обліку вказаний поліс ОСЦПВ серії АЕ №1073372, із внесеними до нього неправдивими даними.
Продовжуючи свої злочинні дії, діючи з єдиним умислом спрямованим на забезпечення не викриття вчиненого нею привласнення грошових коштів, отриманих від ОСОБА_6 , що мало місце 12 липня 2013 року, керуюча продажами АТ «СГ «ТАС» (приватне) ОСОБА_5 , являючись службовою особою, 31 жовтня 2013 року навмисно у друкованому вигляді внесла до Зведеного звіту за період з 01 жовтня 2013 р. до 30 жовтня 2013 року про укладені договори страхування та отримані за ними страхові платежі по центру продаж Ромни Сумської філії завідомо неправдиві для неї відомості про продаж 21 жовтня 2013 року страховим агентом ОСОБА_8 страхувальнику Демченку страхового полісу серії АЕ № 1073372 за ціною 53 грн. 70 коп. і завірила даний звіт своїм підписом.
Отже, ОСОБА_5 постійно займаючи посаду керуючої продажами, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків у юридичній особі приватного права - АТ «СГ «ТАС» (приватне), і відповідно до п. 3 ч. 1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 (№ 3206-УІ) (із змінами та доповненнями) являючись суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, внесла завідомо неправдиві дані в копію полісу ОСІЩВ, що відповідно до п.п.1.8 ч.І ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Інструкції про порядок заповнення бланку поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка 2011 року, форма якого затверджена розпорядженням Держфінпослуг від 29.08.2011р. №558, є офіційним документом - примірником внутрішнього договору страхування, що залишається в страховика і підтверджує факт укладання даного договору із страхувальником.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми діями, що виразились у службовому підробленні, тобто внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.
Далі в обвинувальному акті було зазначено, що потерпілого в даному кримінальному провадженні немає і що кримінальним правопорушенням шкоди не було завдано.
В силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено з обвинувального акту, що ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, привласнила грошові кошти отримані від ОСОБА_6 в сумі 450 грн. 16 коп., які не надала і не зареєструвала в систему страхового обліку Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС». Отже, діями ОСОБА_5 завдано шкоду не держаним інтересам, а інтересам приватної юридичної особи.
Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього кодексу та закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та закону в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.
Судом встановлено, що фактичні обставини вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, не в повній мірі відповідають правовій кваліфікації кримінального правопорушення.
Крім того, в угоді про визнання винуватості взагалі не зазначена додаткова міра покарання за ч. 1 ст. 366 КК України у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, яка є обов`язковою в санкції статті, і не вказано підстав для її незастосування, передбачених ст. 69 КК України.
Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Таким чином, судом встановлено, що умови угоди суперечать вимогам КПК і КК України, і тому слід відмовити в її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, п. 1 ч. 7 ст. 474. ч. 4 ст. 469 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 29 грудня 2014 року між старшим прокурором Роменської міжрайонної прокуратури Сумської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 і її захисником ОСОБА_4 .
Кримінальне провадження за №0001195 від 10.09.2014 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, - повернути старшому прокурору Роменської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 для продовження досудового розслідування.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: підпис...
Копія вірна:
СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1