Костопільський районний суд Рівненської області
Справа № 1-43/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2010 року Костопільський районний суд Рівненської області

в особі: головуючого-судді Маринича В.К.

при секретарі Федас І.О.

з участю прокурора Богельської О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костопіль кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, невійськовозобов'язаного, раніше судимого 13.12.2006 року Очаківським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.186, 69, 71 КК України до позбавлення волі строком на три роки, постановою Дрогобицького районного суду Львівської області від 02.09.2008 року звільнений на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на 11 місяців два дні, у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.11.2009 року близько 01 год. ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, зайшов на подвір'я будинку АДРЕСА_2, звідки таємно викрав чотири листи восьмихвильового шиферу, заподіявши ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 208 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочині .визнав повністю, щиро розкаявся та повністю підтвердив обставини вчинення злочину. Пояснив, що він часто приходив до свого знайомого ОСОБА_3, який раніше проживав разом з матір'ю та братом ОСОБА_2 по АДРЕСА_2, та бачив, що в нього в дворі лежать листи шиферу, яка кількість він не рахував. 16.11.2009 року він проходив біля даного будинку та побачив, що в дворі лежить чотири листи шиферу, і вирішив викрасти даний шифер. Йому було відомо, що мати ОСОБА_3 знаходиться в лікарні і в ніч в будинку нікого не буде. Цього ж дня близько 24 год він разом із своїм знайомим ОСОБА_5 в центрі міста Костопіль розпивали спиртні напої. Під час розмови він звернувся до ОСОБА_5 з проханням допомогти йому перенести шифер з будинку знайомого. Він сказав йому, що шифер йому віддав його знайомий, тільки сказав самому прийти забрати з його з двору. ОСОБА_5 не знав, що він має намір викрасти даний шифер. ОСОБА_5 погодився і вони пішли до вказаного будинку. Зайшовши на подвір'я, вони взяли чотири листи шиферу та винесли їх з двору. Перенесли шифер приблизно за 50 м від будинку і два листи залишили. Інші два понесли в район магазину „Едем", де він даний шифер мав заховати. ОСОБА_5 він сказав, що шифер несемо туди, щоб його не бачила мати, так як виручені гроші за шифер він хотів забрати собі. Коли вони несли дані два листи шиферу до них під'їхали працівники міліції. Побачивши міліціонерів, ОСОБА_5 кинув шифер та втік. Чому він так зробив, ОСОБА_1 не відомо. Працівники міліцї його затримали і він зізнався, що вчиняв крадіжку.

Крім повного визнання вини підсудним, його винність у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

З показань потерпілого ОСОБА_2 в судовому засіданні вбачається, що він проживає разом в матір'ю. Інколи по декілька днів з ними проживає його менший брат ОСОБА_3. В його господарстві, а саме в дворі будинку, біля підсобного приміщення знаходились чотири листи шиферу. Даний шифер він купував в магазині „Юхим", що в мікрорайоні Заріччя в м.Костопіль. Так. в ніч на 17.11.2009 року його мати перебувала в лікарні, брат знаходився в себе вдома, а він був в будинку, спав. Зранку 17.11.2009 року біля 9 год. він вийшов на вулицю та виявив зникнення даних чотирьох листів шиферу. В той час до нього зателефонув ОСОБА_1, який повідомив, що саме він викрав у нього шифер і що обов'язково його поверне. Через деякий час до нього приїхали працівники міліції. Відносно крадіжки він написав заяву та дав покази по справі.

З показань свідка ОСОБА_5 в судовому засіданні вбачається, що він проживає разом з батьками. Його знайомим являється ОСОБА_1, якого він знає вже тривалий термін. Так, 16.11.2009 року близько 24 год. він разом із ОСОБА_1 в центрі м.Костопіль розпивали спиртні напої. Під час розмови ОСОБА_1 звернувся до нього з проханням допомогти йому перенести шифер з будинку його знайомого. Він сказав йому, що шифер йому віддав його знайомий, тільки сказав самому прийти забрати з його двору. Він не знав, що йде брати викрадений шифер. На прохання ОСОБА_1 перенести шифер він погодився і вони пішли до вказаного будинку. Він побачив будинок і знав, що там проживає чоловік на ім'я ОСОБА_2. ОСОБА_1 сказав, що вдома нікого немає і що власник шиферу знає, що він має забрати шифер. Зайшовши на подвір'я, вони взяли всі чотири листи шиферу та винесли їх з двору. Перенесли шифер приблизно за 50 м від будинку і два листи залишили. Інші два понесли в район магазину „Едем". ОСОБА_1 йому сказав, що шифер несуть туди, щоб не бачила його мати,так як виручені гроші за шифер він хотів забрати собі. Несучи дані два листи шиферу до них під'їхали працівники міліцї. Побачивши міліціонерів, він втік тому, що знав, що ОСОБА_1 раніше судимий і подумав, що він щось накоїв і його мають затримати, а тому втік, щоб його не забирали з ним в міліцію. Пізніше від ОСОБА_1 він дізнався, що шифер, який вони виносили, ОСОБА_1 відразу планував викрасти.

З протоколу огляду місця події від 17 листопада 2009 року (а.с.5-7) вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії зафіксовано місцезнаходження листів шиферу після крадіжки та вилучення даного шиферу.

З протоколу огляду місця події від 17 листопада 2009 року (а.с.8-9) вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії зафіксована обстановка на подвір'ї будинку ОСОБА_2

З протоколу явки з повинною ОСОБА_1 від 17.11.2009 року (а.с.12) вбачається, що ОСОБА_1 зізнався про вчинення ним крадіжки шиферу.

З довідки про вартість викраденого майна від 17 листопада 2009 року (а.с.15) вбачається, що станом на 17.11.2009 року ціна шиферу восьмихвильового становить 52 грн за один лист.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудного в таємному викраденні чужого майна(крадіжці), вчиненому повторно, повністю доведена.

Дії підсудного слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які обтяжують покарання підсудного, суд визнає рецидив злочинів, вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Обставинами, які пом'якшують покарання підсудного, суд визнає з'явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій потерпілого, ненастання тяжких наслідків.

Підсудний ОСОБА_1 по місцю проживання характеризується посередньо.

У відповідності до ст.75 КК України суд, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, його з'явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій потерпілого, ненастання тяжких наслідків, приходить до висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_1 без відбування покарання, прийнявши рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На підставі наведеного та керуючись cm.cm.323, 324 КПК України, ст.ст. 75, 16 КК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки. На підставі п.З, п.4 ч.І ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 обов'язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід засудженому - підписку про невиїзд - до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази по справі: чотири листи хвильового шиферу, які передані на зберігання власнику ОСОБА_2(а.с.38) - залишити у його володінні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський

районний суд протягом п 'ятнадцяти діб з моменту проголошення.

СУДДЯ: