У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів

Кривенди О.В., Кузьменко О.Т.,

за
участю: прокурора

Микитенка О.П.,

засудженого

ОСОБА_1,

розглянула
в судовому засіданні у м. Києві 27 вересня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок апеляційного суду Донецької
області від 23 лютого 2007 року щодо нього.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця
м. Краматорська Донецької області, раніше не судимого,

засуджено
за п. п. 2, 4 ч. 2 ст. 115 КК України на п'ятнадцять років позбавлення волі.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
такого злочину.

ІНФОРМАЦІЯ_4 вдень ОСОБА_1, знаходячись у квартирі
АДРЕСА_1, де він мешкав разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 та двома малолітніми
синами: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_4- ІНФОРМАЦІЯ_3, вживав спиртні напої разом з дружиною та
знайомими ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Приблизно о 19 годині 20 хвилин його дружина та знайомі з
квартири пішли, а він залишився зі своїми дітьми вдома та заснув. Приблизно о
22-й годині ОСОБА_1 прокинувся від крику ОСОБА_4 та, роздратувавшись,
взяв його на руки і намагався заспокоїти, але дитина продовжувала плакати та
кричати, що викликало у засудженого
відчуття злості та люті, у зв'язку з чим
він почав бити ОСОБА_4. Діючи умисно, з особливою жорстокістю, ОСОБА_1
завдав численні удари у життєво важливі органи дитини, ударяв її головою об
тверді частини меблів, усвідомлюючи, що спричиняє синові особливі мучення і страждання, після
чого викинув його через кватирку вікна на вулицю.

Від отриманих тяжких тілесних ушкоджень малолітній
ОСОБА_4 помер на місці вчинення злочину.

У своїй касаційній скарзі засуджений
ОСОБА_1 посилається на допущені судом та досудовим слідством істотні порушення
вимог кримінально-процесуального закону, зокрема, на застосування до нього
незаконних методів досудового слідства, однобічність та неповноту досудового та
судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи,
що призвело до неправильного застосування кримінального закону та призначення
йому покарання, яке не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого.
ОСОБА_1 зазначає, що злочину, за який його засуджено, він не вчиняв. Просить
вирок апеляційного суду щодо нього скасувати, а справу - закрити за
недоведеністю його участі у вчиненні злочину, або направити її на нове
розслідування чи новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України; пояснення засудженого
ОСОБА_1, який підтримав свою касаційну скаргу; міркування прокурора, який
просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_1 - без
зміни; перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені у скарзі доводи,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні зазначених у
вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується
зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є
обґрунтованим.

Так, згідно з даними протоколу огляду місця події, труп ОСОБА_4 зі слідами
насильницької смерті було виявлено у квартирі, де мешкала сім'я ОСОБА_1(т.1
а.с. 5-13).

За показаннями потерпілої ОСОБА_2, коли вона пішла з дому, то діти
залишились з ОСОБА_1. Повернувшись, вона
виявила відсутність ОСОБА_4, на що чоловік сказав, , що можливо його
забрав ОСОБА_6, який був у них у гостях.
Поїхавши до ОСОБА_6, вона з'ясувала, що він дитини не забирав, а коли
залишав квартиру, дитина лежала в манежі. Повернувшись знову додому, вона
наказала чоловікові терміново розшукати дитину, після чого ОСОБА_1 вийшов із квартири і через деякий час
повернувся, тримаючи на руках мертвого
ОСОБА_4, тіло якого було в численних синцях.

Свідок ОСОБА_6 стверджував, що ІНФОРМАЦІЯ_4 вони з дружиною були в гостях у
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, де розпивали спиртні напої. Коли він ішов додому, то
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишились із
ОСОБА_1. Цього ж вечора до нього приходив ОСОБА_1, який розшукував свою
дружину. Він помітив, що ОСОБА_1 перебував
пригніченому стані.

Згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи на трупі ОСОБА_4
були виявлені численні садна у центрі тім'яної та потиличної областей, синець
на лівій боковій поверхні голови з переходом на шию з саднами на його фоні у
тім'яно-скроневій області, крововиливи в м'яких покровах голови, множинні
лінійні переломи обох лобних, обох тім'яних, потиличної та правої скроневої
костей, крайній перелом по середній
лінії лівої верхньощелепної кості, які утворилися незадовго до смерті від
неодноразової (приблизно чотирьох-шести) дії тупих предметів в область обличчя,
волосяної частини голови і шиї, які є тяжким тілесними ушкодженнями,
небезпечними для життя.

Крім того, на трупі ОСОБА_4 були виявлені численні ушкодження середньої
тяжкості та легкі тілесні ушкодження.

Смерть ОСОБА_4 настала від закритої черепно-мозкової травми з множинними
переломами кісток черепа, крововиливами під оболонки у рідину та шлуночки
головного мозку.

Під час досудового слідства ОСОБА_1 визнавав, що викинув сина через
кватирку вікна на вулицю, проте зазначав, що зробив це після того, як випадково
випустив ОСОБА_4 з рук на підлогу, та злякався, що він помер.

У судовому засіданні ОСОБА_1 змінив свої показання і твердив, що злочину
взагалі не вчиняв, допускаючи, що його дитину вбив ОСОБА_6

Апеляційний суд перевірив як ті, так і інші показання ОСОБА_1 і в
результаті ретельного дослідження дав їм у вироку належну оцінку в сукупності з
іншими доказами, що є в справі.

Аналіз наведених доказів, які повно і всебічно перевірялися судом, і яким у
вироку дана належна оцінка, свідчить про обґрунтованість висновку апеляційного
суду про доведеність обвинувачення ОСОБА_1 в умисному вбивстві малолітньої дитини, вчиненому з особливою
жорстокістю.

Дії винного правильно кваліфіковані судом за п.п. 2,4 ч.2 ст. 115 КК
України.

У процесі досудового слідства та при розгляді справи в суді були
встановлені і досліджені всі обставини, з'ясування яких мало істотне значення
для правильного вирішення справи, проведені необхідні експертизи, належним
чином з'ясовані обставини, що характеризують об'єкт і об'єктивну сторону
злочину, допитані всі особи, показання яких мають істотне значення для справи.
Тому колегія суддів вважає, що доводи скарги засудженого про невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, однобічність та неповноту
досудового і судового слідства є безпідставними.

При перевірці справи в касаційному
порядку не виявлено даних, які могли б свідчити про застосування до ОСОБА_1
недозволених методів досудового слідства, а тому доводи касаційної скарги і в цій частині
колегія суддів вважає необґрунтованими.

Призначаючи покарання ОСОБА_1,
апеляційний суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу засудженого, обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання, і визначив покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення
засудженого і попередження нових злочинів.

Отже, підстав для пом'якшення засудженому покарання, про що також йдеться у
скарзі, колегія суддів не вбачає.

При перевірці справи в касаційному порядку не виявлено будь-яких
передбачених ст. 398 КПК України підстав для зміни чи скасування вироку щодо
засудженого, а тому його касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Виходячи з
викладеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах Верховного Суду України, -

у
х в а л и л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок
апеляційного суду Донецької області від 23 лютого 2007 року щодо нього - без
зміни.

Судді:

Коновалов В.М.
Кривенда О.В. Кузьменко О.Т.