Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/7578/15-к
Провадження № 1-кп/523/385/15
І м е н е м У к р а ї н и
02.07.2015 року м. Одеса
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Флорешти Республіки Молдови, громадянина Республіки Молдови, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, засудженого:
вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2004 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 років і 6 місяців позбавлення волі;

вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2006 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.ст.75,76 цього ж Кодексу від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

вироком Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2007 року за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.71 цього ж Кодексу, до 4 років і 2 місяців позбавлення волі;

вироком Приморського районного суду м. Одеси від 15 березня 2011 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений з місця відбування покарання 15 грудня 2014 року по відбуттю строку покарання;

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично не маючого постійного місця проживання в Україні до ув`язнення 28 березня 2015 року,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:
О 22 годині 45 хвилин 27 березня 2015 року ОСОБА_5 , маючи непогашену судимість за ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України, з корисливих спонукань, перебуваючи в м. Одесі на розі вулиць Друга Лінія та Керченська, підійшов до раніше незнайомої ОСОБА_6 , дістав із кишені ніж та, погрожуючи нанесенням тілесних ушкоджень шляхом застосуванням якого, що було сприйнято потерпілою як реальну загрозу її життю та здоров`ю, заволодів належними ОСОБА_6 грошима в сумі 170 грн., мобільним телефоном марки «LG G2», вартістю 4999 грн., а також золотими ланцюжком і кулоном, загальною вартістю 4123 грн., а всього грошима і майном на загальну суму 9292 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав повністю, підтвердив в своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення та додатково показав, що мав матеріальні труднощі, пов`язані із необхідністю утримувати вагітну співмешканку та з реалізацією намірів сумісного з нею переїзду на постійне місце проживання до Миколаївської області. В темний час доби 27 березня цього року він перебував в районі вул. Кишинівська з наміром викрасти автомагнітолу з салону будь-якого припаркованого автомобіля, у зв`язку із чим мав при собі ніж та викрутку. Несподівано він побачив на вулиці дівчину, підійшов до неї, показав їй ніж, прижав її тілом до себе та, промовивши: Чи бажаєш ти жити?», від чого вона заплакала, забрав у потерпілої гроші в сумі 170 грн., мобільний телефон марки «LG», а також золотий ланцюжок і кулон. В подальшому ці ювелірні прикраси він загубив.

Про вчинене обвинувачений жалкує, щиро кається.
Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим та захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.
Вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 діяння суд кваліфікує за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.
Судом розглянуто заявлений до обвинуваченого цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 на суму 4123 грн., пов`язаний із відшкодуванням спричиненої діями ОСОБА_5 майнової шкоди, а також на суму 10000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Обвинувачений зазначені позовні вимоги визнав частково.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. У відповідності з ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана потерпілому від злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду.

Оскільки під час судового розгляду було доведено вищезазначений факт крадіжки ОСОБА_5 ювелірних прикрас у потерпілої, а розмір заявлених вимог відповідає вартості викраденого ланцюжка і кулону, то суд вважає необхідним заявлені вимоги майнового характеру задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування заявленої моральної шкоди (на суму 10000 грн.) ОСОБА_6 в позовній заяві зазначила, що напад ОСОБА_5 на неї призвів до душевних страждань, порушив умови її повсякденного життя, тимчасову неможливість здійснення спілкування за допомогою мобільного телефону, а втрачені ювелірні прикраси були дуже пам`ятним подарунком батьків на її день народження.

Вирішуючи зазначений позов суд виходить із того, що при встановлених в суді обставинах вчинення обвинуваченим розбійного нападу на потерпілу, слід дійти висновку, що це безумовно потягло для ОСОБА_6 позбавлення певних елементів благополуччя, психологічних страждань і суттєвих негативних змін в її подальшому житті. Беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань потерпілої, ступінь вини обвинуваченого, який до теперішнього часу в повному обсязі не відшкодував заподіяну матеріальну шкоду, враховуючи вимоги ст.ст.23,1167,1168 ЦК України і роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд вважає справедливим задовольнити заявлені вимоги про відшкодування спричиненої ОСОБА_6 моральної шкоди в повному обсязі на суму 10000 грн. На думку суду, саме ця сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілою моральними стражданнями.
При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття в якості обставини, яка пом`якшують покарання, а рецидив злочинів в якості обставини, що обтяжує покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_5 як про не працевлаштовану особу, що має негативні характеристики за місцем останнього відбування покарання, є судимою, через незначний проміжок часу після останнього відбування покарання у виді позбавлення волі знову вчинила вже більш небезпечний злочин проти власності, не відшкодувала заподіяну потерпілій матеріальну шкоду.

З урахуванням викладеного суд вважає що зазначені обставини не дозволяють застосувати до обвинуваченого при призначенні покарання положення ст.ст.69, 75 і 76 КК України та обумовлює необхідність подальшої ізоляції ОСОБА_5 від суспільства.

Визнані в якості речових доказів: ніж та викрутку слід знищити встановленим порядком, а мобільний телефон марки «LG G2», як майно, що було предметом злочинного посягання, слід вважати повернутим потерпілій.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_5 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в період з 28 березня 2015 року до набрання вироком законної сили, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід залишити попередній - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 28 березня 2015 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування майнової шкоди 4123 (чотири тисячі сто двадцять три) грн., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч) грн.

Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів:

- ніж та викрутку - знищити встановленим порядком;

- мобільний телефон марки «LG G2» - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення його копії.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий ОСОБА_1