Справа № 528/14/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретері ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним в кримінальному провадженні №000186 від 06.12.2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кленове м.Ровеньки Ворошиловградської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта неповна середня, не одруженого раніше не судимого:

13.08.2012 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 263 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;

29.01.2014 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт,

у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В кінці листопада 2014 року, точної дати встановити не вдалося, ОСОБА_4 перебуваючи на сміттєзвалищі у м. Пирятин, знайшов металевий предмет зовні схожий на кастет який забрав собі для самозахисту та зберігав при собі і носив з собою, не маючи передбаченого законом дозволу на носіння холодної зброї.

5 грудня 2014 року о 11 год. 10 хв. ОСОБА_4 перебуваючи у нетверезому стані на залізничній платформі 798 км перегону «ст. Гребінка ст. Пирятин» Південної залізниці був затриманий працівниками міліції за порушення ч.1 ст.178 КУпАП та запрошений до лінійного відділу на ст. Гребінка для складання матеріалів про адміністративне правопорушення, де під час особистого огляду та огляду особистих речей ОСОБА_4 було виявлено та вилучено металевий предмет, який згідно висновку експертизи №387 від 09.12.2014 року являється холодною зброєю і відноситься до холодної зброї ударно-дробільної дії, виготовленої саморобним способом по типу кастетів спрощеної конструкції, який ОСОБА_4 носив із собою без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_4 щодо носіння кастету без передбаченого законом дозволу, слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 263 КК України.

16.01.2015 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому діяння. Угодою встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнав обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Також при затвердженні угоди про визнання винуватості узгоджено покарання та отримано згоду підозрюваного ОСОБА_4 на призначення йому покарання у виді 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Під час визначення покарання було враховано активну співпрацю ОСОБА_4 у розкритті злочину, щире каяття останнього та визнання своєї вини.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання. Укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, сторони погодили вид і розмір покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.75 КК України, ст.ст.374, 468, 469, 472, 473-476 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 січня 2015 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в ці органи.

Речовий доказ металевий кастет, знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1