МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" січня 2015 р. Справа № 370/2840/14-к

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів Київської області кримінальне провадження № 0000678 від 06.11.2014 року, за яким обвинувачується

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Липівка Макарівського району Київської області, українець, громадянин України, освіта середня неповна, неодружений, не працює, раніше не судимий, зареєстрований по АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Клавдіно Бабаєвського району Вологодської області, молдаванка, громадянка України, освіта середня спеціальна, незаміжню, не працює, раніше не судима, зареєстрована по АДРЕСА_2 , без постійного місця проживання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
У кінці вересня 2014 року, близько 23-ої години, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_5 , маючи на меті прямий умисел на збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу проникли на територію господарства ОСОБА_6 , яке знаходиться у АДРЕСА_3 , звідки з корисливих мотивів, таємно викрали 20м металевої сітки «рабиця» діаметром вічка 50 мм вартістю 250 грн., за 10 м на загальну суму 500 грн. Своїми умисними діями ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , спричинили ОСОБА_6 , матеріальних збитків на загальну суму 500 грн.

Крім того, на початку жовтня 2014 року, близько 23-ої години, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи на меті прямий умисел на збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу повторно проникли на територію господарства ОСОБА_6 , яке знаходиться у АДРЕСА_3 , звідки з корисливих мотивів таємно викрали дерево туї породи «колумна» висотою 1,80 м вартістю 300 грн. Своїми умисними діями ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , спричинили ОСОБА_6 , матеріальних збитків на загальну суму 300 грн.

Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , винними себе визнали, щиро розкаялися у скоєному і підтвердили обставини, встановлені досудовим розслідуванням.

ОСОБА_4 , показав суду, що у встановлений досудовим розслідуванням час разом із ОСОБА_5 , викрали з території домогосподарства с. Почепин сітку «рабицю» та дерево тую, які продали невідомій особі у с. Наливайківка Макарівського району, оскільки їм потрібні були гроші.

ОСОБА_5 , далі суду аналогічні покази.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченими своєї вини в скоєному, визнання ними кваліфікації їх дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження зібраних по справі доказів за згодою учасників процесу було обмежене допитом обвинувачених, показання яких відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, та дослідженням письмових доказів, що характеризують їх особи.

За результатами судового розгляду суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

ОСОБА_4 , раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується посередньо.

Обставин, що обтяжують його відповідальність не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує його покарання, є щире каяття у вчиненому.

На підставі викладеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , слід призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі.
Також, за результатами судового розгляду суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого їй діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, і її дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченої, пом`якшуючі та обтяжуючі її покарання обставини.

ОСОБА_5 , раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується добре.

Обставин, що обтяжують її відповідальність не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує її покарання, є щире каяття у вчиненому.

На підставі викладеного суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_5 , слід призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі.
Водночас, приймаючи до уваги тяжкість злочину, обставини його вчинення, враховуючи те, що обвинувачені щиро розкаялися, тяжких наслідків від їх дій не настало, викрадене майно повернуте потерпілому, суд вважає, що в даному випадку реальне застосування до підсудних покарання не буде відповідати визначеній у ст.ст. 50, 56 КК України його меті, а тому суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачених від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо вони протягом визначеного судом іспитового строку не вчинять нових злочинів і виконають покладені на них відповідно до ст.76 КК України обов`язки.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Судові витрати відсутні. Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, і призначити їй покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , від відбування призначеного судом основного покарання звільнити, якщо вони протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинять нового злочину і виконають покладені на них на підставі ст. 76 КК України обов`язки - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Речові докази у справі: 20м металевої сітки «рабиця», дерево туї породи «колумна» що передані на зберігання ОСОБА_6 , слід залишити останньому.

Вирок може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст. 393 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених 394 КПК України, у строки, встановлені ст. 395 КПК України.

Вирок набирає законної сили по закінченню строку на його апеляційне оскарження, якщо він не був оскаржений. В інакшому випадку після його перегляду апеляційним судом.

Головуючий ОСОБА_1