Справа180/1759/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2015 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Марганець Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не інвалід, безпартійний, раніше неодноразово судимий:

- 11.12.2006 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки;

- 13.12.2010 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.190 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 05.01.2011 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, на підставі ст.69, ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі;

- 13.02.2015 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 15.05.2015 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
29.05.2015 року приблизно об 11 годині 25 хвилин ОСОБА_4 знаходився поруч з торговими кіосками на території торгового ринку «Ювілейний», який розташований по вул.Лермонтова в м.Марганець, де побачив раніше відомого йому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого в нагрудній лівій кишені сорочки лежав мобільний телефон чорного кольору. У обвинуваченого виник умисел на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону, і він підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_5 , який в той час стояв поруч з торговим кіоском та розмовляв з реалізатором ОСОБА_6 , та різким ривком вільною рукою відкрито викрав з лівої нагрудної кишені сорочки потерпілого мобільний телефон «Nokia 301», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , чорного кольору, вартістю 375,00 грн., та зник з ним з місця вчинення злочину, тим самим спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Крім цього, 29.05.2015 року приблизно о 20:00 годині ОСОБА_4 знаходився поруч з торговими кіосками, розташованими навпроти магазину «Варус» по вул.Ворошилова в м.Марганець, де побачив раніше знайомого йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який, маючи в руках мобільний телефон чорного кольору, поклав його у праву кишеню своїх брюк, після чого у ОСОБА_4 одразу ж виник умисел на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону. Обвинувачений підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та розпочав з ним розмову, в ході якої між ними на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин виник конфлікт, у зв`язку з чим ОСОБА_4 раптово завдав удар кулаком в область лівого ока потерпілого ОСОБА_7 , від якого останній впав на землю. Після цього обвинувачений підійшов до вже лежачого на землі ОСОБА_7 та викрав з правої кишені його брюк мобільний телефон «Samsung» GT Ei200i, IMEI: НОМЕР_3 , чорного кольору, вартістю 390,00 грн., та зник з ним з місця вчинення злочину, спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину визнав у повному обсязі, суду пояснив, що дійсно вчинив інкримінуємі йому злочини при зазначених обставинах.
Потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_7 цивільні позови не заявлені. В судове засідання не прибули, надали заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності та на підставі затвердженого прокурором обвинувального акту.
Обвинувачений не заперечував проти розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що останній не оспорює фактичних обставин справи, вказаних в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, визнає себе за ч.2 ст.186 КК України винуватим повністю, не наполягає на дослідженні інших доказів, які є у справі, і розуміє неможливість в подальшому оскаржити в апеляційному порядку визнані ним фактичні обставини справи, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються, визнає недоцільним. Суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу ОСОБА_4 .

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю доведена, а його дії належить кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість вчиненого злочину, його суспільну небезпеку, дані про особу обвинуваченого, а також обставини справи, що обтяжують і пом`якшують покарання. До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини, щире каяття, а також те, що обвинувачений зізнався у скоєному та добровільно видав слідчому МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області викрадений ним в ОСОБА_5 мобільний телефон «Nokia 301», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , чорного кольору.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Суд приймає до уваги думки потерпілих, висловлених через прокурора, які не мають претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 та на суворому покаранні не наполягають.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, на шлях виправлення не став, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря-нарколога.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи вище наведені обставини, з урахуванням особи винного, думку потерпілих щодо призначення покарання, суд прийшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкціях ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на 4 роки 4 місяці.

Одночасно суд приймає до уваги те, що ОСОБА_4 вчинив злочин під час невідбутого покарання, тому до призначеної міри покарання ОСОБА_4 слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 15.05.2015 року, яким він був засуджений Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць, і покарання не відбув. І остаточну міру покарання призначити на підставі ст.71 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України,

Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15.05.2015 року, і остаточно призначити покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 02 червня 2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 тримання під вартою залишити без змін.

Речові докази:

-мобільний телефон «Nokia 301», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , чорного кольору, який знаходиться на зберіганні в ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , - повернути останньому;
-мобільний телефон «Samsung» GT Еi200i, ІМЕІ: НОМЕР_3 , чорного кольору, який знаходиться на зберіганні в ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , - повернути останньому.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1