В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/15157/14-к

29.01.2015 року м. Херсон

Суворовський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілого: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мамедгасинли, Зардовського району, Азербайджан, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 20.09.2014 року близько 22:45 години, знаходячись в приміщенні кафе «Африка», що розташоване на території парку ім. Леніна, за адресою: м. Херсон, пр. Ушакова, 12-б, в ході раптово виниклого конфлікту, маючи реальну можливість оцінити обстановку, яка склалася, хоча і не передбачав, але повинен був і міг передбачити настання наслідків від своїх дій у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар рукою в область голови, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав, ударившись головою об асфальт. Таким чином ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ст. 128 КК України як необережне тяжке тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину в повідомленій підозрі визнав у повному обсязі. Пояснив, що 20.09.2014 р. разом з друзями зайшов до кафе «Африка», де зайняли один із вільних столиків та хотіли замовити чай. Проте офіціант повідомила їм про необхідність робити замовлення також і «кухні», але вони не погодились. На це офіціант покликала адміністратора і вони попросили їх покинути приміщення кафе, чого вони не стали робити та просили подати чай. На їх дій адміністратор покликала власницю кав`ярні (як потім з`ясувалось ОСОБА_8 ). Остання почала провокувати конфлікт, під час якого ображала його, розірвала сорочку, розмахувала перед ним стільцем та намагалася вдарити, але він забрав у неї стілець та відкинув. Вже під час цієї суперечки до них підбіг чоловік ОСОБА_8 ОСОБА_5 , який вдарив його. Окрім цього, з ними був ще якийсь чоловік, який також бив його.

Зазначив, що потерпілий та його дружина перебували в стані алкогольного сп`яніння, а тому він намагався уникнути продовження конфлікту і відійшов до фонтану. Жодних ударів ані потерпілому, ані ОСОБА_9 не наносив, а лише відмахувався від них. Оскільки ОСОБА_10 був в стані алкогольного сп`яніння і ледь стояв на ногах, то можливо від його «відмахувань» впав. Момент падіння потерпілого не бачив, але після цього приїхали працівники міліції і вони всі розійшлися

Наступного дня намагався зустрітися з потерпілим та його дружиною та примиритися, тоді і довідався, що потерпілий у лікарні. Пропонував їм свою допомогу.

Заявлений цивільний позов визнав в частині, що підтверджена документально. При визначенні розміру, завданої моральної шкоди покладався на розсуд суду.

Показання обвинуваченого підтвердили наступні допитані в судовому засіданні свідки:

* свідок ОСОБА_11 дала показання про те, що орендує приміщення кафе «Африка», власницею якого є ОСОБА_8

20.09.2014 р. у кафе було дуже багато людей, там же відпочивала ОСОБА_8 з сім`єю та друзями. За одним із столиків, виник конфлікт, який намагалась залагодити. Але до цього столика підбігла ОСОБА_8 , і між нею та обвинуваченим виникла словесна перепалка, під час якої ОСОБА_8 розірвала обвинуваченому сорочку. Вона залишила місце конфлікту. Пізніше вийшовши на вулицю, побачила, що на місці конфлікту дуже багато людей, серед яких був їх постійний клієнт ОСОБА_12 . Побачила як ОСОБА_8 стільцем била ОСОБА_7 по спині, а ОСОБА_5 в цей момент вже лежав на асфальті. Хто і як саме вдарив потерпілого не бачила. Зазначила, що обвинувачений алкогольні напої у кафе не вживав.

* свідок ОСОБА_13 , зазначив, що 20.09.2014 р. перебував в кафе «Африка», а тому став свідком конфлікту між потерпілим та обвинуваченим. Під час конфлікту обидва штовхали один одного, після чого він їх розборонив та з потерпілим відійшов у сторону. В той момент коли вони розмовляли потерпілий впав. Точно сказати від чого впав потерпілий не може, але бачив, що в момент його падіння обвинувачений знаходився позаду. Хто кому наносив удари він не бачив.

* свідок ОСОБА_14 , підтвердив факт конфлікту між якоюсь жінкою та чоловіком, в ході якого остання розмахувала стільцем, що мав місце 20.09.2014 р. в кафе «Африка».

Показання обвинуваченого також частково підтвердив потерпілий ОСОБА_5 , який пояснив, що 20.09.2014 р. знаходився у кафе «Африка», алкогольні напої не вживав, бо слідкував за порядком, оскільки був «День міста» і було дуже багато людей. За одним із столиків знаходився обвинувачений, який поводив себе неадекватно, через що його дружина - ОСОБА_8 покликала його на допомогу. Він попросив обвинуваченого залишити заклад, але той схопив його за одяг. Він зі свого боку також схопив ОСОБА_15 за одяг. До них підійшли друзі обвинуваченого, які їх розборонили і він відійшов від них та став біля музикантів.

Через деякий час до нього, з лівого боку підбіг обвинувачений та навмисно завдав удару кулаком у ліву скроню, від чого він впав та втратив свідомість, при цьому вдарившись головою об асфальт. Обвинуваченого він побачив лише в момент, коли він наносив йому удар. Як саме він біля нього опинився не бачив.

Зазначив, що кваліфікація дій обвинуваченого є невірною і він з нею не згоден. Вважає, що обвинувачений навмисно, намагаючись спричинити тілесні ушкодження, наніс йому удар в голову від якого він на деякий час втратив свідомість.
Цивільний позов підтримав у повному обсязі. В обґрунтування суми, завданої моральної шкоди зазначив, що після вказаних подій він і до сьогоднішнього дня знаходиться на лікуванні, втратив працездатність, через що більше не зможе працевлаштуватися за спеціальністю, що в свою чергу викликає емоційне потрясіння та постійні переживання.

Показання потерпілого щодо заподіяних тілесних ушкоджень підтверджені наступними висновками експертів:

* згідно висновку судово-медичної експертизи за №1412 від 24.10.2014 р. (а.п. 74-75) потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток склепіння та основи черепа, забій головного мозку, крововилив над та під тверду та м`яку тканини голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

* згідно висновку судово-медичної експертизи за №273/1412 від 27.10.2014 р. (а.п. 79-80) утворення тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_5 від удару кулаком правої руки у область лівої скроні при його наступному падінні та зіткненні потиличною частиною з асфальтним покриттям не виключається. Перелом кісток черепа, забій головного мозку, крововилив над та під тверду та м`яку тканини голови утворилися від сукупності крововиливів в м`які тканини голови, і розділити їх за ступенем тяжкості не виявляється за можливе.

Показання потерпілого також підтвердила свідок ОСОБА_8 , яка пояснила, що являється цивільною дружиною ОСОБА_5 та власницею кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке вона здає в оренду. 20.09.2014 р., в «День міста», вони з друзями відпочивали на літній площадці кафе «Африка», проте алкогольні напої не вживали. Вона почула якийсь шум та згодом побачила, що біля одного із столиків відбувається конфлікт. Один із відвідувачів закладу, яким виявився обвинувачений, поводив себе агресивно, ображав офіціантку. До столика підійшла адміністратор кафе ОСОБА_16 , яка попросила обвинуваченого залишити заклад, проте останній також ображав її нецензурною лайкою.

Після цих подій вона підійшла до обвинуваченого та намагалася врегулювати конфлікт, проте ОСОБА_7 також ображав її нецензурною лайкою та намагався кинути у неї вазу для квітів, а тому вона покликала ОСОБА_5 та чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , щоб ті заспокоїли обвинуваченого. На прохання ОСОБА_5 залишити заклад обвинувачений схопив його за одяг. В свою чергу, потерпілий також схопив ОСОБА_7 за одяг. Невдовзі їх розборонили і потерпілий відійшов у бік.

Не зважаючи на це обвинувачений не міг заспокоїтись і продовжував чіплятися до потерпілого та підбігши до нього намагався вдарити. В цей момент вона поставила між ними стілець та утримувала обвинуваченого ззаду за його ланцюжок. Крім того поруч стояв знайомий ОСОБА_12 , але обвинувачений раптово наніс правою рукою удар в ліву скроню потерпілого. Від отриманого удару ОСОБА_10 у непритомному стані впав, при цьому вдарившись головою об асфальт.

Зазначила, що за столиком, де сидів обвинувачений алкогольних напоїв не було, і сам обвинувачений у стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Пояснення потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 , надані під час судового розгляду підтверджуються протоколом слідчого експерименту від 22.10.2014 р. (а.п. 66-70), проведеного за участю останніх, під час якого ними були описані обставини конфлікту, що мав місце 20.09.2014 р. в кафе «Африка». Вказано місце безпосереднього скоєння кримінального правопорушення, механізм нанесення удару потерпілому. Також свідок ОСОБА_8 продемонструвала як впав потерпілий після отримання удару. Згідно проведеної слідчої дії ОСОБА_7 наніс ОСОБА_5 удар кулаком правої руки в ліву скроню, після чого останній втратив свідомість та впав спиною на асфальт.

Наведені показання потерпілого та свідка підтвердила і свідок ОСОБА_17 , яка дала показання аналогічні показанням ОСОБА_18 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які 20.09.2014 р. також перебували у кафе «Африка» підтвердили конфлікт, що відбувався за участі обвинуваченого та потерпілого. Зазначили, що між потерпілим та обвинуваченим спочатку відбувалася просто штовханина, але їх майже одразу розборонили і потерпілий відійшов у бік, але невдовзі обвинувачений ззаду підбіг до потерпілого та наніс йому удар кулаком правої руки в ліву скроню, від якого потерпілий впав і більше не підіймався.

Свідок ОСОБА_21 також підтвердив версію потерпілого, пояснивши, що 20.09.2014 р. знаходився у кафе «Африка» в якості музиканта. Побачив, що між потерпілим та одним із відвідувачів закладу виникла штовханина, але невдовзі їх розборонили і потерпілий відійшов до нього. Чоловіка, з яким у потерпілого був конфлікт, утримували, а коли він вирвався, то завдав удару кулаком в голову ОСОБА_22 , після чого той впав. Обличчя відвідувача не бачив, тому чи був це саме обвинувачений сказати не може.

Показання наведених свідків також були підтверджені протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.09.2014 р. (а.п. 81-82, 83-84), згідно яких свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_24 вказали на фото ОСОБА_7 , як на особу, яка нанесла удар потерпілому ОСОБА_25 .

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, досліджені як за клопотанням прокурора, так і за клопотанням потерпілого, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_15 підлягають кваліфікації саме за ст. 128 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (ч. 3 ст. 337 КПК України).

Отже, суд позбавлений права здійснити перекваліфікацію дій обвинуваченого, не заважаючи на позицію потерпілого ОСОБА_22 , який наполягав на кваліфікації дій обвинуваченого саме за ч. 1 ст. 121 КК України, враховуючи крім наведеного і наступне.

Розмежування умисного протиправного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій людині (ч. 1 ст. 121 КК України) і необережного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень (ст. 128 КК України) здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною сторонами цих злочинів, а при визначенні ступеня тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень за способом вчинення діяння враховуються локалізація, характер, механізм утворення травм та ушкоджень, які можуть бути визнані тяжкими, в тому числі й небезпечними для життя в момент заподіяння, а зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених вище злочинах з матеріальним складом обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до цих наслідків.

З вищевказаних висновків судово-медичних експертиз вбачається, що отримані ОСОБА_5 тілесні ушкодження не виключено утворилися в результаті удару кулаком правої руки у область лівої скроні при його наступному падінні та зіткненні потиличною частиною з асфальтним покриттям, але розподілити їх за ступенем тяжкості не виявляється за можливе, оскільки вони утворилися від сукупності крововиливів у м`які тканини.

Всіма допитаними в судовому засіданні учасниками подій 20.09.2014 р., не заперечується наявність між обвинуваченим та потерпілим конфлікту, в ході якого останні штовхали один одного. Після чого ОСОБА_7 , в ході ескалації конфлікту, будучи обмеженим в праві пересування ОСОБА_8 наніс потерпілому удар в область в голови, від якого останній впав та вдарився головою об асфальтне покриття.

Наведене в беззаперечній формі не свідчить про наявність прямого умислу обвинуваченого на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, враховуючи неоднозначні висновки експертів, так і показання свідків, які вказували на «провокуючі дії»

ОСОБА_26 тому враховуючи обстановку, яка склалась обвинувачений хоч і не передбачав, але повинен був і міг передбачити настання наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень від своїх дій.

Крім того, враховуючи позицію потерпілого, прокурор, як і суд, був позбавлений можливості здійснити перекваліфікацію дій обвинуваченого, оскілки інших доказів надано для дослідження не було. Потерпілим жодних клопотань на обґрунтування зайнятої позиції заявлено не було, як і не подавалось жодних скарг на дії слідчого під час проведення досудового розслідування.

Вирішуючи питання щодо заявлених потерпілим ОСОБА_5 позовних вимог суд приходить до наступних висновків.
Потерпілим ОСОБА_5 під час досудового розслідування подано цивільний позов про відшкодування ОСОБА_7 12314,40 грн. витрат на лікування, 9000 грн. витрат, пов`язаних з правовою допомогою, 200000 грн. моральна шкода.

Майнова шкода завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1666 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі , зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати на придбання ліків.

Отже, зі змісту цієї норми вбачається, що шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, складається з витрат, викликаних необхідністю придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Тобто будь-які витрати, які стягуються на користь потерпілого на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язані з лікуванням та заходами, спрямованими на відновлення здоров`я.

Суд приходить до висновку, що обґрунтованими витратами на лікування потерпілого є сума в розмірі 11003,91 грн., як така що підтверджена належними та допустимим доказами.

Проте до витрат на лікування потерпілим включені благодійні внески, виплачені останнім під час перебування на стаціонарному лікуванні (а. п. 88, 87), які стягненню з обвинуваченого не підлягають, оскільки благодійні внески в лікувальні установи здійснюються на підставі Закону України від 16.09.1997 р. №531/97-ВР «Про благодійництво та благодійні організації», відповідно до якого благодійництво добровільна безкорислива пожертва фізичних та юридичних осіб у поданні набувачам матеріальної, фінансової, організаційної та іншої благодійної допомоги, а благодійна організація недержавна організація, головною метою діяльності якої є здійснення благодійної діяльності в інтересах суспільства або окремих категорій осіб згідно із цим Законом. Тобто такі витрати не є обов`язковими, які б підлягали відшкодуванню.

Також потерпілим заявлено вимогу про відшкодування витрат на бензин, в обґрунтування яких надано відповідні квитанції. Проте останні до витрат на лікування не відносяться, а тому стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого не підлягають.

В частині стягнення відшкодування в рахунок завданої моральної шкоди суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка його спричинила при наявності його вини.

Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища (ч. 4 ст. 1193 ЦК України).

Враховуючи роз`яснення, які містяться в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Враховуючи обставини справи, доводи викладені потерпілим в обґрунтування розміру завданої моральної шкоди, з урахуванням обставин, встановлених при розгляді кримінального провадження, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про те, що цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню зі стягненням на користь потерпілого 30000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України суд стягує на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, до яких відносяться і витрати на правову допомогу (п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України).

Враховуючи граничні розміри витрат на правову допомогу, що встановлені Законом України «Про граничний розмір компенсаційних витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011р., на користь потерпілого ОСОБА_5 підлягає стягненню 1502,20 грн. в рахунок оплати витрат на правову допомогу, (участь в судових засіданнях 2 год. 05 хв. - з розрахунку оплати 487,20 грн. за годину участі в судовому засіданні, а також 487,20 грн. в рахунок оплати витрат на складання процесуальних документів).

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, який характеризується посередньо, на утриманні має одну неповнолітню дитину, судимостей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить повне визнання своєї вини та щире каяття.

Органом досудового розслідування до обставин, що обтяжують покарання віднесено скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, проте вказана обставина свого підтвердження не знайшла, про що було зазначено допитаними в судовому засіданні свідками, а тому її необхідно виключити з обсягу повідомленої ОСОБА_27 підозри.

Враховуючи викладене суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ст. 128 КК України, із застосуванням правил, передбачених ст. 75 КК України, що буде достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також з ОСОБА_7 на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судових експертиз.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в розмірі 221,40 гривень (а.п. 73, 78).
Стягнути з ОСОБА_7 11003,91 грн. на користь ОСОБА_5 в рахунок завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 30000 грн. на користь ОСОБА_5 в рахунок завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 1502,20 грн. на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

СуддяОСОБА_1