Справа № 310/4852/14-к
ВИРОК

Іменем України

08 липня 2014 рокуБердянський
міськрайонний суд Запорізькій області

в складі головуючого судді Богомолової
Л.В.

при секретарі Мельник В.Ю.

за участю прокурора Бондаренко В.В.

за участю захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бердянську
кримінальну справу № 310/4852/14-к рік по
обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженка м. Бердянськ Запорізької
області, громадянка України, освіта
середня-спеціальна, не працює,
розлучена, зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_2, не
судима в порядку ст.89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3
ст.15- ч.3 ст.185 КК України,

суд

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2014 року приблизно о 09 годині
00 хвилин ОСОБА_2, діючи умисно, з
корисливих мотивів, з метою крадіжки
чужого майна, скориставшись тим, що за
її злочинними діями ніхто не
спостерігає, перелізла через паркан,
який огороджує територію публічного
акціонерного товариства «Південний
завод гідравлічних машин»,
розташований за адресою: Запорізька
область м. Бердянськ вул.
Мелітопольське шосе, 77 та проникла на
територію вказаного підприємства.
Знаходячись на території ПАТ
«Південний завод гідравлічних машин»,
біля складу №47134, який знаходиться в 20
метрах від паркану, ОСОБА_2 підшукала
моток кабелю НРГ 4X1,5 довжиною 17 метрів
вартістю 7,69 грн. за 1 метр на суму 130,73
гривень та моток кабелю ПВ 1X6 довжиною 35
метрів вартістю за 1 метр 9,17 грн. на суму
320,95 грн., який вона поклала біля мішку
для подальшого його викрадення.
Продовжуючи свій злочинний намір
ОСОБА_2, за допомогою фізичної сили рук,
зірвала з будівлі складу кабель НРГ 4X1,5
довжиною 20 метрів та 10 метрів вартістю
7,69 грн. за 1 метр на суму 230,70 гривень.
Після чого, чотири куски зазначеного
кабелю поклала до мішку знайденому
біля складу №47134, розраховуючи в
подальшому розпорядитися викраденим
майном на власний розсуд. В цей час
злочинні дії ОСОБА_2 були виявлені
начальником охорони ПАТ «Південний
завод гідравлічних машин» ОСОБА_3, який
підійшов до ОСОБА_2 з метою її
затримання. Знаходячись біля вказаного
складу ОСОБА_2, усвідомлюючи неповноту
вчинення своїх дій та необхідність їх
продовження для доведення
кримінального правопорушення (злочину)
до кінця, реально розуміючи, що
зникнути та розпорядитися викраденим
майном не вдасться, залишилася на
місці, що дозволило ОСОБА_3 затримати її
та вилучити у неї мішок, в якому
знаходилось чотири фрагмента кабелю.
Таким чином, ОСОБА_2 не змогла довести
свій злочинний намір до кінця з причин,
які не залежали від її волі, оскільки
була затримана на місці вчинення
злочину.

Своїми умисними злочинними діями
ОСОБА_2 могла завдати ПАТ «Південний
завод гідравлічних машин» майнову
шкоду на загальну суму 682,38 гривень.

У пред'явленому звинуваченні
обвинувачена ОСОБА_2 свою вину, при
вказаних у вироку обставинах, за ч.3
ст.15- ч.3 ст.185 КК України визнала
повністю. У скоєному вона розкаюється,
просить суд суворо її не карати.

Інші докази судом не досліджувалися
через ст.349 КПК України, які всіма
учасниками судового розгляду визнані і
не оспорюються. При цьому судом
з'ясовано чи правильно розуміють
учасники процесу зміст цих обставин, чи
немає сумнівів в добровільності і
істинності їх позицій, при цьому судом
роз'яснено, що вони будуть позбавлені
права оспорювати ці обставини в
апеляційному порядку.

Оцінюючи в сукупності всі
обставини по справі суд приходить до
висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_2
в здійсненні злочину, передбаченого
ч.3 ст.15 - ч.3 ст. 185 КК України доведена і
її дії правильно кваліфіковані за ч.3
ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, як
незакінчений замах на таємне
викрадання чужого майна (крадіжка),
поєднана з проникненням у інше
приміщення.

При призначенні покарання
обвинуваченої ОСОБА_2 суд враховує, що
вона щиро розкаюється в скоєному,
позитивно характеризується, не судима
в порядку ст.89 КК України, як
пом'якшувальні вину обставини.

Розглядаючи особу обвинуваченої
ОСОБА_2 суд бере до уваги, що
обвинувачена суспільно-корисною
працею не займається.

При призначенні покарання, суд
враховує характер і ступень тяжкості
злочину, конкретні обставини справи,
вказані дані про особу ОСОБА_2, її
відношення до скоєного та вважає, що
виправлення і перевиховання
обвинуваченої ОСОБА_2 можливо без
ізоляції від суспільства, призначивши
покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК
України та застосувавши ст.75 КК
України.

Цивільний позов по справі не
заявлений.

Речових доказів по справі не має.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України,
суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчинені
злочину, передбаченого ч.3 ст.15-ч.3 ст.185
КК України і призначити їй покарання
три роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_2 від відбування
покарання з випробуванням, з іспитовим
строком один рік, з покладенням на неї
обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ст. 76 КК
України:

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з'являтися для реєстрації
в кримінально-виконавчій інспекції;

Запобіжний захід ОСОБА_2 не
обирався.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд
протягом 30 днів з дня його
проголошення, а засудженому у той же
строк з моменту вручення йому копії
вироку.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, у разі подання апеляційної
скарги вирок, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається ОСОБА_2 і
прокурору.

Суддя