Єдиний унікальний номер №: 378/502/15-к
Провадження № 1-кс/378/71/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" травня 2015 р. смт. Ставище

Слідчий суддя Ставищенського районного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Ставищенського РВ ГУ МВС України в Київській області лейтенанта міліції ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 на постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотаннб про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України військового автоінспектора ОСОБА_6 , проведення відтворення обстановки та обставин події дорожньо-транспортної пригоди (слідчого експерименту) за участю учасників та очевидців події, визначення місця розташування автопоїзду безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, визначення швидкості автомобіля, призначення та проведення повторної інженерно - технічної (автотранспортної) експертизи, допит свідків, -

встановив:

До суду з даною скаргою звернувся захисник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , посилаючись на те, що в провадженні СВ Ставищенського РВ ГУМВС України в Київській області знаходиться кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про те, що ОСОБА_4 , працюючи на посаді водія автотранспортного засобу відділу централізованих перевезень військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , 11 березня 2015 року о 10 годині 37 хвилин, керував автопоїздом у складі вантажного бензовоза марки «МАЗ 5337», реєстраційний номер на темному фоні НОМЕР_2 та причепом марки «ПЦ-6,7» реєстраційний номер на темному фоні НОМЕР_3 , які згідно висновку експерта № 5-02/117 від 23.03.2015 року та пояснень останнього, знаходилися у технічно справному працездатному стані, та рухався на 127 кілометрі + 900 метрів автодороги «Київ-Одеса» по правій смузі руху в напрямку м. Одеса. Проїжджаючи повз металевий колесовідбійник, що знаходився ліворуч на роздільній смузі автодороги в зустрічних напрямках, ОСОБА_4 , всупереч вимог п. 1.10. ПДР України, на розділювальній смузі за колесовідбійником, по якій заборонений рух та зупинка транспортних засобів, вирішив здійснити маневр розвороту на зустрічні смуги руху автодороги в напрямку м. Київ. Виконуючи вказаний маневр, ОСОБА_4 всупереч п. 2.3. «б» ПДР України, проявив неуважність та маючи об`єктивну можливість виявити небезпеку для руху та всупереч вимог п. 10.1 ПДР України, перед зміною напрямку руху, а саме початку здійснення розвороту ліворуч з правої смуги руху в напрямку м. Одеса, не переконався що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а саме автомобілю марки «Кіа Соренто», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який рухався в попутному напрямку по лівій смузі руху, почав виконувати маневр розвороту ліворуч, і на суцільній лінії дорожньої розмітки, що визначає лівий край лівої смуги руху автодороги «Київ-Одеса» в напрямку м. Одеса, допустив зіткнення з правим переднім кутом автомобіля марки «Кіа Соренто». Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Кіа Соренто» ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

30 квітня 2015 року органом досудового слідства ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Заявник вважає, що при оголошенні вказаної підозри органом досудового розслідування не були враховані обставини, що мають значення для справи.

ТакЮ ОСОБА_4 керував 11 березня 2015 року о 10 годині 37 хвилин вищевказаним автопоїздом в організованій колонні автомобілів в супроводі спеціального автомобіля ВІБДР та військового автоінспектора. Під час руху колони військових автомобілів на 127 км +900м виникла нестандартна ситуація, яка потребувала повернення автомобіля та автопричепа, якими керував ОСОБА_4 до постійного місця дислокації військової частини. Організовуючи розворот автомобіля керованого ОСОБА_4 військовий автоінспектор Корман, внаслідок своєї недбалості, припустився помилки при організації розвороту даного автомобіля з причепом, не перекрив рух транспортних засобів, які рухались позаду вказаного автопоїзду у попутному напрямку, що призвело до виникнення аварійної ситуації на автошляху. Такі дії військового автоінспектора перебувають у прямому причинному зв`язку.

Крім того, водій автомобіля марки «Кіа Соренто» ОСОБА_8 перевищив дозволену швидкість, і в його діях, як зазначає заявник вбачаються ознаки порушення ПДР України, а саме: п. п. 12.1, 12.3, 1.5, 14.2.

З відеореєстратора, встановленого в салоні автомобіля марки «Кіа Соренто», вбачається, що ОСОБА_8 випередження автомобіля ВАЗ 2109 відбулося о 10.37.39, а зіткнення з автопоїздом під керуванням ОСОБА_4 відбулося о 10.37.44, тобто через 5 секунд. На момент закінчення маневру обгін або випередження до місця зіткнення залишалася відстань близько 166.5м. В цей час водій автомобіля марки «Кіа Соренто» ОСОБА_8 об`єктивно спроможній був побачити, що на автодорозі в напрямку руху його автомобіля, розташований автопоїзд, у якого були увімкнені сигнальні вогні покажчиків лівого повороту. В цей момент для ОСОБА_8 , на думку заявника, виникла небезпека для руху керованого ним транспортного засобу, але замість того аби зменшити швидкість та зупинити керований ним автомобіль - ОСОБА_8 продовжив рух у заданому напрямку, в подальшому застосувавши екстрене гальмування на відстані, що становила близько 35 м до місця зіткнення з автопоїздом, та за 0,8 сек. до моменту зіткнення.

При призначенні інженерно-технічної експертизи експерту були надано невірні вихідні дані, а саме: неправильно було зазначено швидкість руху автомобіля марки «Кіа Соренто» (90 км/год. з показів водія даного автомобіля ОСОБА_8 ), неправильно був зазначений момент виникнення небезпеки для руху вказаного автомобіля.

Крім того, як зазначає заявник, дії водія автопоїзда ОСОБА_4 при здійсненні ним розвороту у недозволеному Правилами дорожнього руху місці пов`язані з виконанням ним сигналу регулювальника військового автоінспектора Кормана, який здійснював регулювання дорожнього руху на зазначеній ділянці автодороги та відповідають вимогам п.8.3 Правил дорожнього руху. Перед виконанням маневру «розворот» ОСОБА_4 з увімкненими покажчиками лівого повороту або розвороту виїхав із заднього місця в складі військової автоколони, проїхав автоколону, виїхав перед автоколоною, зайняв місце на проїзній частині автодороги у відповідності до вимог п. 10.6 Правил дорожнього руху, розташувавши автопоїзд частково на лівій смузі руху, зазначеній для руху транспортних засобів в попутному напрямку, з тим, щоб для водіїв транспортних засобів які рухаються в попутному напрямку в лівій смузі позаду, було зрозуміло, що ця смуга руху вже зайнята.

З метою встановлення об`єктивних даних по кримінальному провадженню, а також доказів невинуватості ОСОБА_4 до слідчого Ставищенського РВ ГУ МВС України в Київській області ним (захисником) були подані клопотання про:

- притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України (службова недбалість) військового автоінспектора Кормана,

- проведення відтворення обстановки та обставин події дорожньо-транспортної пригоди (слідчого експерименту) за участю учасників та очевидців події, для встановлення відстані, з якої водій автомобіля марки «Кіа Соренто» ОСОБА_8 об`єктивно спроможній був бачити, що на автопоїзді ввімкнені покажчики лівого повороту, та визначити момент виникнення небезпеки для руху транспортного засобу керованого водієм ОСОБА_8

- визначення дійсного місця розташування автопоїзду під керуванням водія ОСОБА_4 на проїзній частині автодороги безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою;

- визначення дійсної швидкості автомобіля марки «Кіа Соренто» під керуванням ОСОБА_8 з урахуванням показань наданих органу досудового слідства учасниками та очевидцями ДТП, даних, знятих з показчиків відеореєстратора, встановленого в даному автомобілі. а також отриманих під час слідчого експерименту;

- призначення та проведення по даному кримінальному провадженню повторної інженерно-технічної (автотранспортної) експертизи, попередньо ознайомивши його (захисника) з постановою про призначення такої експертизи та надати йому можливість поставити перед експертом свої запитання;

- допитати в якості свідків очевидців події ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (жителів м. Б. Церква).

Постановами слідчого СВ Ставищенського РВ ГУ МВС України в Київській області від 15 травня та 19 травня 2015 року відмовлено в задоволенні вищевказаних клопотань.

Заявник просить:

- скасувати вказані постанови слідчого про відмову в задоволенні його клопотань;

- винести ухвалу, якою визначити питання щодо притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України військового автоінспектора ОСОБА_6 ;

- провести відтворення обстановки та обставин події дорожньо-транспортної пригоди (слідчий експеримент) за участю учасників та очевидців події, в ході якого необхідно встановити та з`ясувати відстань, з якої водій автомобіля марки «Кіа Соренто» ОСОБА_8 об`єктивно спроможній був бачити, що на автопоїзді під керуванням ОСОБА_4 ввімкнені покажчики лівого повороту, та визначити момент виникнення небезпеки для руху вказаного транспортного засобу;

- визначити дійсне місце розташування автопоїзду у складі вантажного бензовоза під керуванням водія ОСОБА_4 на проїзній частині автодороги безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою;

- визначити дійсну швидкість автомобіля марки «Кіа Соренто» під керуванням ОСОБА_8 з урахуванням показань наданих органу досудового слідства учасниками та очевидцями ДТП, даних знятих з покажчиків відеореєстратора, встановленого в даному автомобілі, а також отриманих під час слідчого експерименту;

- призначити та провести повторну інженерно - технічну (автотранспортну) експертизу, попередньо ознайомивши його (захисника) з постановою про призначення такої експертизи та надати йому можливість поставити перед експертом свої запитання;

- допитати в якості свідків очевидців події ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які проживають в м. Б. Церква.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 підтримали дану скаргу, послалися на обставини, викладені в ній.

Слідчий в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги з мотивів, викладених в постановах про відмову в задоволенні клопотань захисника.

Розглянувши вищевказану скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , слідчого, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що.

11 березня 2015 року до ЄРДР за № 0000060 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України по факту ДТП, яка сталась 11 березня 2015 року о 10 годині 37 хвилин на 127 кілометрі + 900 метрів автодороги «Київ-Одеса», внаслідок якої пасажир автомобіля марки «Кіа Соренто» ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Згідно п. п. 1, 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у тому числі у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

За ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дана скарга щодо оскарження вищевказаних постанов слідчого подана з дотриманням вказаного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відноситься презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як передбачено п.4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У відповідності з ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Вказані вимоги закону слідчим при відмові в задоволенні клопотання захисника про проведення відтворення обстановки та обставин події дорожньо-транспортної пригоди (слідчого експерименту) за участю учасників події, та про виклик свідків, які були очевидцями події, виконані не в повній мірі.

У відповідності зі ст. 42 та ч.4 ст. 46 КПК України захисник має право збирати і подавати слідчому та прокурору докази і заявляти клопотання про проведення процесуальних дій.

Як передбачено ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження. Сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом … отримання висновків експертів; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Оскільки слідчим з власної ініціативи та за клопотанням захисника не було проведено слідчого експерименту для отримання об`єктивних обставин кримінального провадження для використання їх як вихідних даних для проведення інженерно-технічної експертизи, у такий спосіб визначивши, які обставини та докази мають наперед визначене значення, з метою перевірки і уточнення відомостей та показів потерпілого та підозрюваного, одержаних під час досудового розслідування, слід зобов`язати слідчого провести слідчу дію слідчий експеримент щодо відтворення обстановки та обставин події ДТП за участю учасників події для визначення відстані, на якій перебував ОСОБА_8 в момент виникнення небезпеки для руху автомобіля, яким він керував.

Також з урахуванням викладеного слід зобов`язати слідчого допитати свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які як вказують підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник, були очевидцями ДТП.

Стосовно оскарження постанови слідчого від 15 травня 2015 року в частині відмови в задоволенні клопотання захисника про притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України військового автоінспектора ОСОБА_6 слід зазначити наступне.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що притягнення до кримінальної відповідальності як стадія кримінального провадження починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

В той же час відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Оскільки при зверненні в вищевказаним клопотанням захисник просив притягнути військового автоінспектора ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, і оскаржується постанова слідчого про відмову в задоволенні саме такого клопотання, а не дії слідчого по невнесенню повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підстави для задоволення скарги в цій частині відсутні.

В решті частини скарги підстав для її задоволення також не вбачається, оскільки заявник не зазначав в клопотанні до слідчого, яким саме чином (шляхом призначення якої експертизи, та якому експерту) слідчий мав визначити:

- дійсне місце розташування автопоїзду у складі вантажного бензовоза під керуванням ОСОБА_4 на проїзній частині автодороги безпосередньо перед ДТП;

- дійсну швидкість автомобіля марки «Кіа Соренто» під керуванням ОСОБА_8 з урахуванням показань наданих органу досудового слідства учасниками та очевидцями ДТП, даних знятих з покажчиків відеореєстратора, встановленого в даному автомобілі, а також отриманих під час слідчого експерименту,

а також заявник, який просив слідчого призначити та провести повторну інженерно - технічну (автотранспортну) експертизу, не зазначив в клопотанні, всупереч вимогам ч. 2 ст. 244 КПК України, експерта, якого необхідно залучити, або експертну установу, якій необхідно доручити проведення експертизи; та не додав копії документів, які підтверджують неможливість самостійного залучення експерта стороною захисту відповідно до ч. 2 ст. 243 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчим суддею може бути постановлено ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 242-244, 303, 307, 372, 376 КПК України, -

ухвалив:

Скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Ставищенського РВ ГУМВС України в Київській області лейтенанта міліції ОСОБА_3 від 19 травня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 про допит свідків та постанову вказаного слідчого від 15 травня 2015 року в частині відмови захиснику у проведенні відтворення обстановки та обставин події дорожньо-транспортної пригоди (слідчого експеримента) за участю учасників події.

Зобов`язати слідчого СВ Ставищенського РВ ГУМВС України в Київській області лейтенанта міліції ОСОБА_3 допитати в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та провести слідчий експеримент щодо відтворення обстановки та обставин події дорожньо-транспортної пригоди за участю учасників для визначення відстані, на якій перебував ОСОБА_8 в момент виникнення небезпеки для руху автомобіля, яким він керував.

В задоволенні решти частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1