Справа № 11-112 2008 року Головуючий в 1-й інстанції: Леванчук
Категорія: ст.ст. 187 ч. 2,
Доповідач: Козачок С.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 лютого 2008 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Хмельницької області в складі:

Головуючого-судді Кульбаби В.М.

суддів Козачка С.В., Цугеля І.М.

з участю прокурора Леськів
В.О.

захисників: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1 та в його інтересах захисника на
вирок Хмельницького міськрайонного суду від 4 грудня 2007

Цим вироком: ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, освіта

середня,
непрацюючого, неодруженого, раніше не

судимого,

засуджено:

- за
ст. 187 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років
позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за
ст. 311 ч. 1 КК України до штрафу в
розмірі 510 грн. у дохід держави.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 остаточно призначено покарання у вигляді
позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід - тримання під вартою.

Строк
відбування покарання обчислюється з 10 червня 2007 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ
при УМВСУ в Хмельницькій області судові витрати в розмірі 117 грн. 65 коп.

Долю речових доказів вирішено згідно
вимог ст.81 КПК України.

За вироком суду, 21.04.2007 року приблизно
о 12 год. під час поверхневого огляду засудженого ОСОБА_1, проведеного
працівниками міліції в дворі будинку № 52 по вул. Кам'янецькій в м.
Хмельницькому, в правій кишені джинсів, в які він був одягнутий, було виявлено
та вилучено поліетиленовий пакет, в якому була кристалічна речовина темного
кольору, яка згідно висновку експерта є прекурсором - перманганатом калію вагою
0,4 г.

Крім того, засуджений ОСОБА_1
10.06.2007 року біля 1 год. 15 хв. за попередньою домовленістю з невстановленою
особою на ім'я ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою
заволодіння чужим майном, сіли в автомобіль таксі марки „Шкода-Октавія-тур”,
держ. номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5 та вказали їхати у с. Стуфчинці.
Проїжджаючи по мосту через річку Південний Буг по Старокостянтинівському шоссе
в напрямку вул. Зарічанської в м. Хмельницькому, під час руху автомобіля із
застосуванням ножа, який знаходився у засудженого ОСОБА_1, здійснили напад на
водія ОСОБА_5. При цьому засуджений
вказаним ножем наніс ОСОБА_5 три удари в область шиї та заподіяв при цьому
тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран шиї і верхньої третини правого
плеча, що утворились від гостро-ріжучо-колючого предмету та за своїм характером
є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров'я,
після чого намагався заволодіти СД-автомагнітолою марки „Соні” вартістю 1200
грн., а також радіостанцією вартістю 1000 грн.

Під час вчинення злочину засуджений
ОСОБА_1 був затриманий ОСОБА_5 на місці пригоди, а невстановлений чоловік на
ім'я ОСОБА_4 з місця пригоди втік.

В апеляційних скаргах засудженого і
в його інтересах захисника поставлено питання про зміну вироку і
перекваліфікацію дій ОСОБА_1 на менш тяжкий закон. Апелянти вказують, що
висновок місцевого суду про напад засудженого на потерпілого кваліфікований як
розбій не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки не підтверджений
доказами які б свідчили про його умисел саме до відкритого заволодіння майном.

Крім
того звертають увагу, що призначене ОСОБА_1 покарання не відповідає характеру і
ступеню тяжкості ним вчиненого. Вважають, що за пом'якшуючих обставин йому слід було обрати покарання, яке б не
було пов'язане з позбавленням волі.

Адвокат
звертає увагу, що суд на порушення вимог закону не зазначив у додатковій мірі
покарання, яке майно підлягало конфіскації, все, чи його частина.

За
наведених підстав просить перекваліфікувати дії ОСОБА_1 із ст.187 ч.2 КК
України на 125 ч. 2 КК України і застосувати ст. 75 КК України.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора про обгрунтованість вироку, доводи засудженого
та в його інтересах захисників про задоволення апеляцій, вивчивши матеріали
справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги на вирок
суду підлягають частковому задоволенню.

Висновки місцевого суду про винність ОСОБА_1 у розбійному нападі на ОСОБА_5. при наведених у вироку обставинах
грунтуються на зібраних по справі і досліджених в судовому засіданні доказах.

І хоч сам засуджений під час
розгляду справи в суді заперечив, що мав умисел відкрито заволодіти майном
потерпілого, такі його твердження спростовуються матеріалами справи.

Потерпілий ОСОБА_5 на досудовому і судовому слідстві спростовуючи доводи
засудженого показав, що ОСОБА_1перебуваючи у зговорі з іншим молодим чоловіком
10.06.2007 року, близько першої частини ночі найняв його як водія таксі для
поїздки з м. Хмельницького до с. Стуфчинці Хмельницького району. За його
словами під час руху він зазнав нападу за участю обох злочинців, при чому
ОСОБА_1, який перебував на задньому сидінні наніс йому декілька ударів ножем в
область шиї, в праву руку в районі між плечем та ліктьовим суглобом. Інший
нападник, що перебував на передньому місці пасажира цей час наніс декілька
ударів кулаком у праву частину обличчя.

Рятуючись, він встиг зупинити автомашину, включити аварійні сигнали, після
чого втік від зловмисників. Коли він втікав, поблизу місця нападу, зупинилась
інша автомашина таксі. У цей час нападник, який перебував на передньому місці
пасажира, пересів за кермо і намагався завести автомашину, а ОСОБА_1виривав із
шахти „торпедо” автомашини автомагнітолу
і радіостанцію. Не зумівши завести автомашину один із нападників втік, а
ОСОБА_1, на його спробу разом з іншим таксистом затримати його, в чинив
активний опір , розмахуючи ножем. Після
того як свідку іншому таксисту ОСОБА_6 вдалося вибити ножа та після
застосування фізичної сили засудженого вдалося затримати.

Потерпілий показав, що після цього він засунув автомагнітолу і радіостанцію
назад у шахту „торпеду”, але не докінця, оскільки заважали проводи. Свою
закривавлену сорочку він кинув в багажник автомашини.

В цій частині його покази щодо механізму та наслідків розбійного нападу з
метою заволодіння майном та вчинений засудженим ОСОБА_1 при затримані опір,
підтверджуються очевидцем вказаної події свідком ОСОБА_6., із показів якого
вбачається пряма причетність засудженого
до розбійного нападу.

т.1 а.с. 25

Щодо показів потерпілого в частині того, як засуджений намагався заволодіти
його майном, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7., ОСОБА_8, ОСОБА_9
показали, що після отримання повідомлення про розбійний напад на таксиста вони,
як працівники міліції, виїжджали на місце пригоди, де бачили потерпілого із
слідами ножового поранення, ножа, застосованого злочинцем під час розбою. При
огляді салону автомашини, у якій стався напад, вони зафіксували на декілька сантиметрів висунуті
із шахти панелі автомагнітолу і радіостанцію, що вказувало на їх примусове
виривання з місця встановлення.

За висновками судово-медичної
експертизи № 1953 від 03.08.2007 року
ОСОБА_5 в результаті здійсненого
на нього розбійного нападу заподіянні колото різані рани шиї і верхньої третини плеча, утворилися від
гостроріжучого-колючого предмету. Ці тілесні ушкодження відносяться до
категорії легких з короткочасним розладом здоров'я.

т.1 а.с. 62

Тому, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності з висновками
судово- імунологічної експертизи сорочки потерпілого із слідами на ній
пошкоджень і крові, що утворилися
внаслідок ножових поранень (т.1 а.с. 54-55 ), місцевий суд дійшов
правильного і обгрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у розбійному нападі поєднаного із насильством небезпечним
для життя і здоров'я вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вірно
кваліфікувавши його дії саме за ст.187 ч.2 КК України .

Доводи засудженого і в його інтересах адвоката про відсутність доказів, які
б вказували на причетність ОСОБА_1 до розбійного нападу з метою заволодіння
майном ОСОБА_5. - на увагу не заслуговують , оскільки спростовуються матеріалами справи, із яких
вбачається очевидна його участь у
вказаному злочині.

Колегія суддів , крім того, вважає правильною також кваліфікацію дій
ОСОБА_1 за ст. 311 ч.1 КК України.

Як видно із матеріалів кримінальної справи сам засуджений в стадії
досудового і судового слідства визнав свою вину у незаконному придбанні та
зберіганні прекурсорів з метою їх
використання для виготовлення наркотичних засобів.

У цьому злочині його викрили свідки ОСОБА_10., ОСОБА_11. і ОСОБА_12.

Оскільки обвинувачення ОСОБА_1 об'єктивно підтвердилось даними протоколу
огляду, виявлення та вилучення прекурсорів та даними висновку судово-хімічної
експертизи № 414 від 27.04.2007 року

(т.2 а.с. 7, 19-20 ), місцевий суд
у цьому випадку вірно кваліфікував його злочині дії за ст.311 ч.1 КК України.

Призначене
засудженому покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, обране з врахуванням
даних про особу винного і за своїм розміром є достатнім для його виправлення та
попередження нових злочинів.

Між
тим рішення суду в частині застосування до засудженого додаткового покарання у
вигляді конфіскації майна підлягає скасуванню.

Як видно із вироку, у ньому не було
зазначено конфіскується все майно, чи його частина, яка саме частина, або які
предмети.

Оскільки
Постанова №7 Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року „ Про практику
призначення судами кримінального покарання” в п.19 зобов'язує суди вирішувати
такі питання вирок місцевого суду в цій частині, як незаконний підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,
-

у х в а л и л а
:

Апеляції
засудженого і захисника задоволити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 04 грудня 2007 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Скасувати призначене ОСОБА_1 додаткове покарання у
вигляді конфіскації майна.

В решті вирок залишити без змін.

Головуючий-суддя

Судді: