У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, із неповною середньою освітою 4 класи, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України, суд,

встановив:
Жовтневим районним судом м. Хароква розглядається обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186 КК України.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_6 заявлено клопотання про заміну міри запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт або особисте зобов`язання, оскільки на думку обвинуваченого суд, безпідставно продовжив відносно нього дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як прокурором не доведена наявність ризиків того, що він продовжить злочинну діяльність, або буде переховуватись від суду. Натомість він має постійне місце реєстрації та мешкання в м. Харкові, до арешту офіційно працював, має на утриманні малолітню доньку, 2008 року народження та дружину, яка є інвалідом 3-ої групи.

Прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проти задоволення клопотання обвинуваченого заперечували посилаючись на те, що ризики, які були підставою для обрання вказаного запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не зникли.

Неповнолітні потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх представники надали суду заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності.

Неповнолітні потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх представники, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Адвокат ОСОБА_5 , підтримав клопотання обвинуваченого про заміну запобіжного заходу на не пов`язану із ізоляцією від суспільства.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи в частині заявленого клопотання, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до матеріалів кримінальної справи, в ході досудового розслідування до підозрюваного ОСОБА_6 , ухвалою слідчого судді від 20.10.2014 року було застосовано захід забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 17.12.2014 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 листопада 2014 року, строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було продовжено на 2 місяці тобто до 19.01.2015 року, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 січня 2015 року, строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було продовжено на 2 місяці тобто до 19.03.2015 року, ухвалою суду від 17 березня 2015 року строк тримання ОСОБА_6 продовжено на 60 днів до 15 травня 2015 року.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він має місце реєстрації та постійне місце проживання в Харківський області, однак офіційно не працює, не одружений, непрацездатних батьків та дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання обвинуваченого.

З довідки про звільнення вбачається, що ОСОБА_6 , раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності. При цьому він обвинувачується у вчиненні умисного злочину проти власності, за який передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, який вчинений ним у період, на який він був звільнений умовно-достроково від попереднього покарання, постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.07.2014 року, що свідчить про стійку спрямованість ОСОБА_6 на вчинення корисливих злочинів, та відповідно, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, відомостей про наявність в судах м.Харкова інших кримінальних проводжень за його підозрою у вчиненні корисливих злочинів, про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового слідства та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення - факту погроз на адресу неповнолітніх потерпілих з боку обвинуваченого існує наявність ризиків, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст.177 КПК України, тобто, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам.

Однак, враховуючі існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у їх вчиненні, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, є неможливим, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В судовому засіданні будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 331 КПК України, суд,

ухвалив:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на інший, не пов`язаний із ізоляцією від суспільства відмовити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186 КК України, вважати продовженим строком на 60 днів, - до 11 липня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1