Справа № 442/1063/15-к
Провадження № 1-кп/442/120/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6

представника служби у справах дітей Дрогобицької МР ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002580 від 07.11.2014 року відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 учня Стебницького професійного ліцею, не одруженого, раніше судимого,

· за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :
Неповнолітній ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що будучи засудженим 17.12.2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі та згідно ст.. ст.. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення. Так 05.11.2014 року приблизно 15-16 год. перебуваючи по вул. Дрогобицькій в місті Стебнику, Львівської області підійшов до дерев`яного сараю ОСОБА_8 розміщеного поміж приватних будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою та переконавшись у тому що двері даної господарської будівлі зачинені на будь-які замки, шляхом вільного доступу ввійшов у середину сараю, звідки скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, таємно викрав належні громадянину ОСОБА_8 36 літер сухих ягід шипшини на загальну вартістю 360 гривень.

Крім цього, 06.11.2014 року приблизно о 22 год. шляхом вільного доступу ввійшов у приміщення загального користування ванну кімнату п`ятого поверху гуртожитку розміщеного по АДРЕСА_4 , звідки скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, таємно викрав належні громадянці ОСОБА_9 кросівки «Atletic» вартістю 365 гривень.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні вищеописаного суспільно-небезпечного діяння в повному обсязі в чому щиросердечно розкаявся. Додатково пояснив, що це буде наукою для нього на все життя та обіцяв, що більше такого не повториться. Просить суворо не карати.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні просять суд суворо його не карати та обрати йому покарання без позбавлення волі.
Представник у справах дітей Дрогобицької міської ради ОСОБА_7 , просить суд його суворо не карати та не позбавляти волі, а дати йому іще один шанс для того, щоб виправитися.
Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_5 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При таких обставинах суд вважає, що дії неповнолітнього ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він, своїми протиправними діями вчинив таємне, повторне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 5 Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», звільнення неповнолітніх від покарання з випробуванням застосовується на тих же підставах, що й дорослих (статті 75-78 КК), з урахуванням особливостей, визначених у ст. 104 КК. Таке звільнення допускається лише в разі засудження неповнолітнього до позбавлення волі (ч. 2 ст. 104 КК). Тривалість іспитового строку встановлюється в межах від одного до двох років (ч. 3 ст. 104 КК) з урахуванням визначеного судом строку позбавлення волі, а також даних про особу засудженого й інших обставин справи. Звільняючи неповнолітнього від відбування покарання з випробуванням, суди в кожній справі мають обговорювати питання про покладення на засудженого обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК, маючи при цьому на увазі, що їх перелік є вичерпним. Засудженим та їхнім законним представникам мають бути роз`яснені правові наслідки застосування положень статей 75, 76, 104 КК, що записується в протоколі судового засідання.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засуджених є їхнє виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З урахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, то таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, який являється неповнолітнім, не в вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнав себе винним повністю, щиросердечно розкаюється, сприяв розкриттю злочину, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не знаходиться, позитивно характеризується по місцю проживання та по місцю навчання, обставини вчинення кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжує покарання не виявлено.

Враховуючи вищенаведене, особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах встановлених в санкції ч.2 ст. 185 КК України та в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання відбуте частково за попереднім вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 17.12.2014 року, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, 104 та п. 2, п. 3, п. 4 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Судових витрат та речових доказів по справі немає.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання відбуте частково за попереднім вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 17.12.2014 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_5 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 2,3,4 ст. 76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1