Справа № 522/8034/14-к
1-кп/522/875/14
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі : ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002855 від 05.04.2014 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоселівка, Березовського району, Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , у відповідності ст.89 КК України із знятою та погашеною судимістю,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
Як було встановлено та доведено судом в судовому засіданні 03.04.2014 року у вечірній час, ОСОБА_5 , відносно якого винесено вирок судом, спільно з ОСОБА_4 та невстановленою особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, діючи з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, маючи намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна вступили в злочинну змову, спрямовану на відкрите викрадення чужого майна.

Так, 03.04.2014, приблизно о 19 год. ОО хв., перебуваючи па території парку імені Т.Г. Шевченко та проходячи напроти громадського туалету, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 та невстановленою особою, побачили гр-на ОСОБА_6 , який в той момент рухався їм на зустріч, та майно яке знаходилося при ньому, вони і визначили об`єктом свого злочинного посягання. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 та невстановленою особою, стали діяти, підійшли до гр. ОСОБА_6 і попросили у нього цигарки, а отримавши їх, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 та невстановленою особою почали вимагати у нього гроші, та після того, як ОСОБА_6 їм відмовив ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 та невстановленою особою застосували до останнього насильство не небезпечне для життя і здоров`я, а саме ОСОБА_5 зробив ОСОБА_6 підніжку, в ході чого останній впав на землю, тим самим не даючи йому можливості чинити опір, а саме піднятися, придушивши волю останнього до опору, ОСОБА_5 наніс удар ногою в область обличчя гр-на ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 та невстановленою особою примусово відвели останнього за туалет, де відкрито заволоділи майном останнього, а саме, мобільним телефоном «SAMSUNG Galaxy S 4 GT-I9500», вартістю 6627 грн. та грошовими коштами у кількості 300 грн., після чого, з місця скоєння злочину зникли.

05.04.2014 приблизно о 17.00 год., знаходячись на вул. Естонській в м. Одесі, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 намагались збути викрадений мобільний телефон, але були затримані працівниками міліції, мобільний телефон у них був вилучений.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_4 спричинили ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 6927 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, тобто - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, та пояснив, що пізно вночі 03.04.2014 року він йшов по вул.Рішельєвській, та іще один хлопець, даних якого не знає, перебуваючи в парку іт. ОСОБА_7 побачили незнайомого раніше ОСОБА_6 , з яким спочатку стали просто спілкуватися, а потім вирішили забрати насильно його речі. При цьому сам ОСОБА_8 підставив ОСОБА_9 підніжку, коли той упав, то почали вимагати у того телефон та гроші. Потерпілий спочатку не погоджувався, тоді ОСОБА_8 вдарив ногою його по обличчю і після цього відібрали мобільний телефон і гроші. Гроші він взяв собі, з яким вони десь через день пішли до ринку «Привоз» з метою продати телефон, але були затримані працівниками міліції, які телефон у них забрали та доставили їх в відділ міліції, де вони розповіли про скоєний злочин. При цьому він просив суд строго його не наказувати, провину свою він визнав та обіцяв більше таких злочинів не вчиняти.

На підставі ст.349 ч.3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким із учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Також, розгляд по справі проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна /грабіж/, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 186 ч. 2 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, погашенню спричиненої ним майнової шкоди потерпілим, позитивну характеристику з місця проживання.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Враховуючи повне визнання вини ОСОБА_4 , наявність пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства і до нього при усіх зазначених обставинах, можливо застосувати вимоги ст. 75 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання та звільнити з під варти із залу суду, а після вступу в законну силу скасувати.
В строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати знаходження його під вартою з 05.01.2015 року по 28.01.2015 року.

Речові докази по справі: мобільний телефон «SAMSUNG Gаlаху S 4 GТ-І9500» - вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_6 (а.с.116).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1

28.01.2015