Провадження №1-кп/761/134/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального правопорушення, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0007692 від 23 липня 2014 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Свалява, Свалявського району Закарпатської області, українки, громадянки України, не працюючої, пенсіонерки, не одруженої, з середньою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 23.07.2014 року, в проміжок часу з 12:00 до 13:00 години зайшла до приміщення Київської обласної клінічної лікарні № 1, що знаходиться по вул. Багговутівська, 1 в м. Києві. Підійшовши до реєстратури, ОСОБА_3 звернула увагу на гаманець червоного кольору, який лежав біля вікна реєстратури. Побачивши даний гаманець та усвідомлюючи, що дане майно належить іншій особі, у громадянки ОСОБА_3 виник умисел на його таємне викрадення.

Підійшовши до підвіконня реєстратури лікарні, на якому лежав вказаний гаманець, ОСОБА_3 взяла його та поклала до свого пакету. За вказаними діями спостерігали працівники лікарні, які запитали, чи дійсно вказаний гаманець належить громадянці ОСОБА_3 , на що остання запевнила, що він належить саме їй. Працівники лікарні, не усвідомлюючи факту викрадення ОСОБА_3 чужого майна, у зв`язку із чим не маючи можливість дати належну правову оцінку діям останньої, за викликом до працівників міліції не звернулися.

Після цього ОСОБА_3 разом із таємно викраденим майном, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , залишила місце вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , з метою особистого збагачення таємно викрала чуже майно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 а саме: гаманець шкіряний, лакований, червоного кольору, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 2700 гривень, банківська картка "Восток" та ключі, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять.

В подальшому, в той же день потерпіла ОСОБА_6 в пошуках свого гаманця повернулась до реєстратури Київської обласної клінічної лікарні № 1 та повідомила працівників лікарні про втрату гаманця, залишивши свій номер телефону.

25 липня 2014 року ОСОБА_3 знову прийшла в Київську обласну клінічну лікарню №1, за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 1, та привернула до себе увагу працівників лікарні, а саме реєстратури, які бачили, як вона 23.07.2014 забрала гаманець, якій їй не належить і пам`ятають як вона запевняла, що цей гаманець належить саме їй. Після цього працівники лікарні повідомили потерпілій ОСОБА_6 за номером телефону, що особа, яка таємно викрала її гаманець 23.07.2014, зараз знаходиться у приміщенні лікарні. Після цього потерпіла викликала працівників міліції, які доставили ОСОБА_3 до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві для подальшого з`ясування всіх обставин.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні за ч.1 ст. 185 КК України категорично заперечувала .

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 надала показання про те, що вона 23 липня 2014 року приблизно о 13:00 год. прийшла до Київської обласної клінічної лікарні № 1 та підійшла до реєстратури лікарні щоб отримати медичну картку. Працівниця реєстратури запитала у неї направлення до лікаря, яке вона дістала з свого гаманця та поклала його на підвіконня реєстратури поруч із собою для того, щоб дістати із сумки паспорт. У цей час повз неї проходила інша працівниця лікарні, яка запитала, чий це гаманець і вона повідомила працівниці, що це її гаманець. У подальшому працівниця реєстратури повідомила її, що вона пізно прийшла та порадила прийти наступного дня, після чого вона забрала свій гаманець з підвіконня реєстратури та пішла з лікарні.

Наступного разу вона прийшла до лікарні 25 липня 2014 року, де її затримали у кабінеті лікаря працівниками міліції та доставили до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві. У приміщенні РУГУ в неї забрали гаманець, не повідомивши про причини, але потім його повернули.

Обвинувачена проти цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 заперечувала у повному обсязі.

Разом з тим, не зважаючи на повне не визнання своєї вини ОСОБА_3 , винність обвинуваченої у повному обсязі підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_6 та свідків, отриманими від них у судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні надала показання про те, що 23 липня 2014 року вдень приїхала разом з чоловіком до Київської обласної клінічної лікарні № 1 для того, щоб зробити ультразвукове дослідження. За вказівкою лікаря пішла ксерокопіювати медичні висновки на перший поверх лікарні. Після цього підійшла до реєстратури та там, поклавши на підвіконня гаманець, склала у сумку копії документів та пішла до кабінету лікаря. Коли піднялась у кабінет до лікаря, то помітила, що в сумці немає гаманця. Вони з чоловіком одразу спустились до реєстратури лікарні та спитали працівників реєстратури про гаманець, на що вони їй повідомили, що декілька хвилин тому інша жінка сказала, що це її гаманець та забрала його з підвіконня, однак вони її запам`ятали та зможуть упізнати. Залишила свій номер телефону працівникам реєстратури лікарні і через день їй зателефонували та повідомили, що жінка, яка вкрала її гаманець, знову прийшла до лікарні та піднялась до лікаря. Вона зателефонувала у міліцію та повідомила про злочин, після чого співробітники міліції затримали раніше їй незнайому жінку в кабінеті у лікаря.

Також потерпіла просила задовольнити її цивільний позов у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_7 надав суду показання про те, що 23 липня 2014 року він разом із дружиною (потерпілою ОСОБА_6 ) приїхали до Київської обласної клінічної лікарні № 1 до лікаря-гастроентеролога на обстеження. Дружина пішла на перший поверх лікарні робити копії медичних документів, а він залишився чекати у черзі до лікаря. Коли дружина повернулась до нього, то почала діставати із сумки копії документів і побачила, що у ній відсутній гаманець. Одразу повернулась до реєстратури, де залишила гаманець, але його там вже не було. Працівники реєстратури лікарні повідомили, що гаманець забрала інша жінка та пішла. 25 липня 2014 року дружині подзвонили з лікарні та сказали, що знову прийшла жінка, яка викрала гаманець, також у цей день її викликали до міліції.

Свідок ОСОБА_8 надала суду показання про те, що вона працює на посаді реєстратора у Київській обласній клінічній лікарні № 1. 23 липня 2014 року перебувала на робочому місці у реєстратурі. Вдень вона вийшла з приміщення реєстратури та побачила, що на підвіконні лежить гаманець червоного кольору. Двічі голосно перепитала, чий це гаманець та на другий раз відізвалась раніше невідома їй жінка і сказала, що це її гаманець, а потім підійшла до реєстратури та накрила цей гаманець обома руками, після чого забрала його та пішла. За декілька хвилин до реєстратури прибігла інша жінка, яка була дуже засмучена, вона питала, чи не бачила вона чи інші працівники біля реєстратури її червоний лакований гаманець. Сказали їй, що гаманець забрала інша жінка та пішла до 417 кабінету. Через декілька днів жінку, яка вкрала гаманець, затримали у лікарні.

Свідок ОСОБА_9 надала суду показання про те, що працює на посаді реєстратора у Київській обласній клінічній лікарні № 1. Влітку 2014 року, коли відбулись події, вдень перебувала на робочому місці у реєстратурі, також із нею на робочих місцях були реєстратори ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Вона знаходилась у приміщенні реєстратури, а два інші реєстратори, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , вийшли із приміщення і стояли біля підвіконня реєстратури. У цей час ОСОБА_8 голосно, на весь зал запитала, чий гаманець знаходиться біля реєстратури. На запитання відповіла жінка, якій вона у цей час оформляла медичну картку, що це її гаманець. Після чого вказана жінка забрала медичну картку та направлення до 417 кабінету та пішла. За декілька хвилин до реєстратури підійшла інша жінка, потерпіла, та почала питати, чи не бачили працівники її червоний гаманець та хто його міг узяти, вона була дуже засмучена та казала, що не матиме грошей для оплати обстеження.

Свідок ОСОБА_11 надала суду показання про те, що працює на посаді реєстратора у Київській обласній клінічній лікарні № 1. Влітку 2014 року вдень вона та інші реєстратори знаходились на своїх робочих місцях. Разом із ОСОБА_8 збирались виходити із реєстратури, та вона їй повідомила, що на підвіконні реєстратури вже тривалий час лежить червоний гаманець. При цьому ОСОБА_8 голосно запитала, чий це гаманець і жінка, яка стояла поруч у реєстратурі і оформляла медичну картку відповіла, що це її гаманець, заховала його ї пішла. За декілька хвилин дол. реєстратури прибігла потерпіла, яка була дуже стурбована і засмучена. Вона розповіла, що на підвіконні реєстратури залишила гаманець із грошима. За описом гаманця зрозуміли, що це той самий гаманець, який забрала з підвіконня обвинувачена. Для того, щоб допомогти потерпілій, вони подивились, до якого лікаря отримала направлення жінка, яка забрала гаманець та піднялись до нього, однак там її не було. Після того, як у лікаря не знайшли вказану жінку, залишили йому її координати для того, щоб він повідомив, коли вона знову прийде на прийом.

Крім того винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, також підтверджується наступними доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23 липня 2014 року, згідно якої ОСОБА_6 повідомила про те, що 23.07.14 р. в м.Києві приблизно о 13:00 год. в по вул. Багговутівській, 1 виявила крадіжку гаманця з грошима у сумі 2700 грн.;

- потоком пред`явлення особи для впізнання від 25.07.14 р., відповідно до якого свідок ОСОБА_8 упізнала особу, яка заволоділа гаманцем, який їй не належить та вказала на ОСОБА_3 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.08.2014 р., проведеного за участю підозрюваної ОСОБА_3 та понятих, згідно якого ОСОБА_3 на місцевості показала, що 23.07.14 р. близько 13:00 год. прийшла у приміщення КОКЛ №1 по вул.Багговутівській 1 у м.Києві, підійшла до вікна реєстратури № 6 для отримання медичної картки. Свій гаманець поклала на підвіконня реєстратури праворуч від себе. Після того, як працівник реєстратури повідомив їй, що на прийом до лікаря у цей день вона не потрапить, взяла гаманець із стійки реєстратури та пішла додому;

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

При цьому, кваліфікуючи дії ОСОБА_3 за ч.1 ст. 185 КК України, суд виходить з того, що таємним викраденням майна інших осіб також є протиправне вилучення чужого майна, яке хоча і здійснюється у присутності сторонніх осіб, однак останні не усвідомлюють злочинного характеру дій винного, вважаючи, що таке майно належить йому на праві власності або він має право розпорядитися таким майном.

У зв`язку із зазначеним суд не приймає до уваги посилання захисника обвинуваченої про те, що гаманець потерпілою був привласнений як знайдене чуже майно, оскільки вони є безпідставними і не ґрунтуються на діючому кримінальному законі.

Крім того, визнаючи обвинуваченою винною у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, суд не приймає до уваги заперечення обвинуваченої щодо того, що вона не вчиняла кримінальне правопорушення виходячи з наступного.

Так, як вказувала сама обвинувачена у судовому засіданні, 23 липня 2014 року близько 13:00 год. вона прийшла до лікарні, однак працівники реєстратури їй повідомили, що вона запізнилась на прийом до лікаря, а тому вона пішла з приміщення та повернулась до лікарні через день, при цьому інкримінованого їй кримінального правопорушення не вчиняла.

Разом з тим наведені показання обвинуваченої у повному обсязі спростовуються показаннями свідків, допитаних у судовому засіданні, які є працівниками реєстратури лікарні, які повідомили суду про те, що дійсно у цей день та час обвинувачена перебувала у приміщенні лікарні біля реєстратури та оформляла медичну картку, після чого отримала направлення до лікаря у каб. 417, однак до лікаря не пішла.

Наведене свідчить що обвинувачена, намагаючись уникнути від кримінальної відповідальності та ввести в суд в оману щодо дійсних обставин кримінального правопорушення, надала у судовому засіданні неправдиві показання, оскільки саме отримані від свідків у судовому засіданні відомості про те, що обвинувачена, отримавши направлення до лікаря, одразу пішла з лікарні, у повній мірі узгоджуються з пред`явленим ОСОБА_3 обвинуваченням за ч.1 ст. 185 КК України та свідчать про те, що обвинувачена, не бажаючи бути викритою у вчиненні кримінального правопорушення, відмовилась від раніше спланованого ходу подій та залишила місце вчинення кримінального правопорушення.

Суд також не приймає до уваги твердження ОСОБА_3 щодо того, що вона з підвіконня реєстратури забрала свій гаманець, який за описом потерпілої дуже схожий на гаманець, який вона загубила, оскільки вказані доводи у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, тобто обвинуваченою не було надано для огляду зазначений гаманець, хоча дивлячись на обставини події та не невеликий проміжок часу між вчиненням кримінального правопорушення і встановленням винної особи (2 доби), це було б суттєвим доказом не причетності до вчиненого.

При цьому, посилаючись у судовому засіданні на те, що вона забрала з підвіконня реєстратури лікарні саме свій гаманець, обвинувачена ОСОБА_3 не змогла суду детально описати зовнішній вигляд гаманця, вказуючи на те, що вона його загубила, даючи при цьому суперечливі показання щодо обставин (дати, місця й часу) його втрати.

Крім того обвинуваченою не було доведено суду обставини придбання (набуття) гаманця, на який вона вказує як на свій, де він знаходився під час досудового розслідування та під час судового розгляду, та у повній мірі спростовується показаннями потерпілої та свідків.

У зв`язку із зазначеним суд ставиться по показань обвинуваченої критично, а таку поведінку обвинуваченої під час досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження суд розцінює як спробу уникнути від покарання за кримінально-каране діяння.

При цьому суд, оцінюючи у своїй сукупності наявні у матеріалах провадження докази, також враховує поведінку потерпілої у момент виявлення відсутності гаманця із грошовими коштами, яка у повній мірі підтверджується показаннями свідків, які вказали суду, що потерпіла перебувала у розгубленому, стурбованому та засмученому емоційному стані, повідомляла їм, що у гаманці була значна сума коштів, яка потребувалась на медичне обстеження її чоловіка, та ці показання потерпілої та свідків у повній мірі узгоджуються між собою.

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке є кримінальним правопорушенням середнього ступеню тяжкості, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченої, мотивацію кримінального правопорушення, та дані про особу обвинуваченої, яка не одружена, не працює та є пенсіонером, за місцем проживання характеризується позитивно, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі.

Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченої до вчинення кримінального правопорушення і обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченою кримінального правопорушення і характеризують поведінку останньої після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних властивостей обвинуваченої, зокрема її віку, стану здоров`я, способу життя, а саме того, що ОСОБА_3 не працює та є пенсіонеркою, за місцем проживання характеризується позитивно, враховуючи думку потерпілої, яка вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість виправлення без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за її поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов, у відповідності до Глави 82 Цивільнго кодексу України, підлягає задоволенню на користь потерпілої у повному обсязі.

Стягненню з обвинуваченої на користь потерпілої підлягає сума викрадених грошових кошстів - 2700 гривень та вартість гаманця -200 гривень, а всього стягненню на користь потерпілої підлягає 2900 гривень матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним парвопорушення.

Запобіжний захід відносно засудженої залишити застосованим до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 1 (один) рік, якщо протягом указаного строку вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 такі обов`язки:

1. не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;

2. повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3. періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції

Залишити засудженій ОСОБА_3 застосований на досудовому розслідуванні запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 2 900 (дві тисячі дев`ятсот) гривень.

Речові докази у провадженні відсутні.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1