Справа № 4-15/11
ПОСТАНОВА

іменем України

10 січня 2011 року

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Черниш О.Л.

при секретарі Ширай Ю.В.

за участю прокурора Якимів С.Г. скаржника ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 від 17 вересня 2008року про порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України

в с т а н о в и в

17 вересня 2008року прокурор відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 порушив кримінальну справу стосовно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України.

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на вказану постанову, в якій вказав, що постанова є незаконною, оскільки на час порушення кримінальної справи відсутні достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Крім того, скаржник зазначив, що у нього не було повноважень на здійснення перевірки, зазначеної у постанові прокурора, при винесенні постанови не вжито жодних заходів по встановленню такого обєкту як зал ігрових автоматів.

У судовому засіданні скаржник тв його адвокат підтримали скаргу, просили суд її задовільнити.

Прокурор пояснив, що оскаржувана постанова про порушення кримінальної справи винесена з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства. Для порушення кримінальної справи у прокурора були визначені законом привід та підстава. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді скарги, дослідивши матеріали справи, на підставі яких була винесена постанова про порушення кримінальної справи, суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням вимог кримінально-процесуального закону, що регулює питання порушення кримінальної справи.

До такого висновку суд прийшов з наступних підстав:

Відповідно до ст.236-8 КПК України суддя при розгляді скарги на постанову про порушення кримінальної справи повинен перевірити: чи були наявними на час порушення справи передбачені частиною першою статті 94 КПК приводи; чи мала особа, яка порушила кримінальну справу, достатньо даних, що вказували на наявність ознак злочину, законність джерел отримання цих даних; чи компетентна особа прийняла рішення про порушення кримінальної справи і чи було додержано нею встановлений для цього порядок.

Частина 1 ст.94 КПК України містить вичерпний перелік приводів до порушення кримінальної справи, а саме: 1) заяви(повідомлення) підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян; 2) повідомлення представників влади, громадськості або окремих громадян, які затримали підозрювану особу на місці вчинення злочину або з поличним; 3) явка з повинною; 4) повідомлення, опубліковані в пресі; 5) безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором або судом ознак злочину.

Відповідно до ч.2 ст.94 КПК України підставою для порушення кримінальної справи є достатні дані, за умови законності джерела їх отримання, що вказують на наявність ознак злочину та свідчать про реальність конкретної події злочину, на основі яких після порушення справи встановлюються обєктивні ознаки скоєного або підготовлюваного злочину.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України при наявності приводів і підстав, зазначених у статті 94 цього Кодексу, прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобовязані винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення справи, статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується справа, а також дальше її спрямування.

За змістом статті 98 КПК України постанова складається з трьох частин вступної, описової та резолютивної.

В описово-мотивувальній частині постанови про порушення кримінальної справи вказується джерело відомостей про злочин, що став приводом до порушення кримінальної справи, кому і коли ці відомості надійшли. Потім викладаються фактичні дані, що вказують на наявність обєктивних ознак конкретного злочину(місце, час, спосіб та інші обставини вчиненого), тобто підстави для порушення кримінальної справи.

У постанові прокурора не дотримано вимог ч.1 ст.98 КПК України і не вказано, що послужило приводом для порушення кримінальної справи.

Прокурор у постанові вказує, що розглянувши матеріали за фактом вимагання та одержання від приватного підприємця ОСОБА_6 хабара начальником Бериславського ГУ МНС України в Херсонській області ОСОБА_3О., а далі прокурор зазначає, що встановив що до УБОЗ УМВС України в Херсонській області 11.09.08 надійшла заява приватного підприємця ОСОБА_6 щодо незаконного вимагання у нього начальником Бериславського РВ ГУ МНС ОСОБА_3 коштів в сумі 600гривень.

Отже, у постанові прокурора відсутня інформація про джерело відомостей щодо вчинення злочину, за ознаками якого порушується кримінальна справа, тобто привід для порушення кримінальної справи, тоді, як у постанові прокурора повинно бути чітко вказано, що це за матеріали і звідки вони надійшли.

Далі прокурор описав, як відбувалися події щодо отримання від ОСОБА_6 ОСОБА_1 хабара у розмірі 600гривень, але при цьому прокурор у постанові жодним чином не обмовився, а як же фіксувалися події, про які він розповів у постанові про порушення кримінальної справи, на підставі чого він встановив, що 12.09.08, поблизу Бериславського районного суду ОСОБА_3 одержав від ОСОБА_6 хабар у сумі 600гривень за непроведення перевірки дотримання правил пожежної безпеки в салоні ігрових автоматів, що розташований у м. Бериславі по вул. Першого Травня.184, тобто у постанові прокурор не зазначає джерело відомостей щодо вчинення злочину.

Проте згідно наданих до суду документів, на підставі яких була порушена кримінальна справа, вбачається, що заява приватного підприємця ОСОБА_6 про підготовку вчинення злочину надійшла до УБОЗу УМВС України в Херсонській області.

Працівники УБОЗу УМВС України в Херсонській області, отримавши заяву приватного підприємця ОСОБА_6, провели без встановленого законом порядку оперативно-розшукові заходи, а саме: прийняли від ОСОБА_6 гроші у розмірі 600гривень ( у заяві про прийняття грошей так званий ОСОБА_6 так і зазначає прошу принять деньги для проведения оперативно-разыскных мероприятий, помічають гроші люмінесцентним аерозойлем Промінь-1(прокурор міг би звернути увагу на те, що помітили гроші аерозойлем Промінь-1, а в висновку спеціаліста зазначено, що гроші мітилися люміноформом), тут же ОСОБА_6 передає працівникам міліції цифровий диктофон для проведения оперативно-разыскных мероприятий по его заявлению і йому ж вручаються його ж технічні засоби(диктофон), ОСОБА_6 дає дозвіл на використання працівниками міліціі в оперативно-розшукових заходах належного йому автомобіля т.д.

Фактично до прокурора з УБОЗ УМВС України в Херсонській області надійшли матеріали оперативно-розшукової справи, і прокурор повинен був дати правову оцінку законності отримання доказів, на підставі яких він порушив кримінальну справу, зокрема дати оцінку тому чому без заведення оперативно-розшукової справи працівники УБОЗу проводили оперативно-розшукові заходи, чому таким щедрим у наданні допомоги працівникам УБОЗу був приватний підприємець ОСОБА_6, на підставі якого закону чи іншого дозвільного документу працівники УБОЗу використовували в оперативно-розшукових заходах кошти, технічні засоби та автомобіль ОСОБА_6В.(хоч відомостей що автомобіль належить саме ОСОБА_6 Немає), але цього прокурором зроблено не було. Суд при розгляді скарги на постанову про порушення кримінальної справи не повинен робити оцінку доказам, які підлягають оцінці при розгляді справи по суті, але при розгляді скарги, суд зобовязаний зробити оцінку законності джерел отримання доказів, які стали приводом і підставою для порушення кримінальної справи.

В статті 94 КПК України зазначено вичерпний перелік приводів до порушення кримінальної справи. Що стосується заяв і повідомлень про злочин, то вони повинні бути викладені письмово або усно і доведені до відома правоохоронних органів з дотриманням вимог статті 95 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.95 КПК україни заяви або повідомлення представників влади, громадськості чи окремих громадян про злочин можуть бути усними або письмовими. Усні заяви заносяться до протоколу, який підписують заявник та посадова особа, що прийняла заяву. При цьому заявник попереджається про відповідальність за неправдивий донос, про що відмічається у протоколі.

Згідно ч,2 ст.95 КПК письмова заява повинна бути підписана особою, від якої вона подається. До порушення справи слід пересвідчитися в особі заявника, попередити його за неправдивий донос і відібрати у нього відповідну підписку.

Вказані вимоги закону не було дотримано, а саме: в особі заявника не пересвідчилися ні працівники УБОЗу, ні прокурор, порушуючи кримінальну справу. В матеріалах справи відсутні документи, що посвідчують особу заявника ОСОБА_6. Крім того, він в документах зазначає себе приватним підприємцем, але згідно довідки державної податкової інспекції у Бериславському районі Херсонської області такий приватний підприємець як ОСОБА_6 на обліку не перебуває, а реєстрація такого обєкту як Зал ігрових автоматів за адресою: м. Берислав, вул. 1-го Травня,194 відсутня.

Суд неоднаразово викликав ОСОБА_6 судові засідання, проте направлені судові повістки та телеграма повернулися неврученими. Вказані обставини викликають сумніви щодо існування особи, що подавала заяву про вчинення злочину ОСОБА_6.

Відповідно до ч.4 ст.97 КПК України заява або повідомлення про злочини до порушення кримінальної справи можуть бути перевірені шляхом проведення оперативно-розшукової діяльності. Проведення визначених у законодавчих актах України окремих оперативно-розшукових заходів проводиться з дозволу суду за погодженням з прокурором поданням керівника відповідного оперативного підрозділу або його заступника.

Перелік оперативно-розшукових заходів, які можуть застосовуватися за вмотивованим рішенням суду визначено до пунктами 7,9 ч.1, ч.2 ст.8 Закону України Про оперативно-розшукову діяльність, ст.15 Закону України Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю. Один з таких заходів - застосування інших технічних засобів одержання інформації, використовували працівники УБОЗу,( фіксація інформації диктофоном).

Матеріали оперативно-розшукової справи стали приводом і підставою для порушення кримінальної справи, і підлягали обовязковій перевірці і правовій оцінці на підставі всіх добутих відомостей в сукупності. Але жодної перевірки прокурор не зробив і правової оцінки добутим доказам постанова не містить.

Оцінюючи в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що на момент порушення кримінальної справи у прокурора прокуратури Херсонської області не було ні законного приводу ні достаніх даних, отриманих у визначеному законом порядку, що вказували б на обєктивне існування ознак злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК україни в діях ОСОБА_3.

При винесені постанови про порушення кримінальної справи були грубо порушені вимоги встановлені статтями 94,95,97,98КПК України, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.236-7, ст.236-8 КПК України, суд

п о с т а н о в и в

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 від 17 вересня 2008року про порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України - задовільнити.

Постанову прокурора відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 від 17 вересня 2008року про порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України. скасувати.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя:ОСОБА_7