Дата документу 22.07.2013
Справа № 334/5586/13-к
Провадження № 1-кп/334/226/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

22 липня 2013 року Ленінський
районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Савченко Г.В.

при секретарі Каравайко В.В.

з участю прокурора Пам'ятка А.С.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні кримінальне
провадження №000 2061 по
обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, уродженця м. Запоріжжя, освіта
базова загальна середня, не
працюючого, не одруженого, мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, раніше не
судимого;

у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,

встановив:

25 травня 2013 року, приблизно о 14 годині
40 хвилин, біля будинку №5 по вул.
Щасливій в м. Запоріжжі, ОСОБА_2, маючи
умисел на відкрите викрадення чужого
майна, діючи за попередньою змовою з не
встановленою під час слідства особою,
вирвав у ОСОБА_1 сумку, в якій
знаходилось майно потерпілого:
мобільний телефон «НТС», вартістю 2000
гривень, навушники марки «Панасонік»,
вартістю 100 гривень і гроші в сумі 400
гривень, після чого зник з місця
злочину.

В судовому засіданні обвинувачений
свою провину визнав повністю, пояснив,
що приблизно в обідній час 25 травня
2013 року знаходився на вул. Щасливій,
де познайомився з молодим чоловіком
по імені ОСОБА_3, який спочатку
запропонував йому прогулятись, а потім
вказав на потерпілого і сказав, що
можна заробити грошей. Виконуючи
вказівку ОСОБА_3, який схопив
потерпілого за руку, він зірвав з
плеча ОСОБА_1 сумку, де лежав
мобільний телефон, навушники і 400
гривень, після чого втік з місця
злочину.

Вказаними діями ОСОБА_2 скоїв
злочин, передбачений ст. 186 ч. 2 КК
України, який кваліфікується як
умисне, з корисливих мотивів, відкрите
викрадення чужого майна (грабіж),
вчинений повторно.

Відповідно до ст.. 349 ч.3 КПК України,
враховуючи згоду учасників судового
процесу, суд визнав недоцільним
дослідження доказів щодо тих
обставин, які ніким не оспорюються.

При визначенні покарання суд враховує,
як обставини, що пом'якшують
покарання: вчинення злочину вперше,
щире каяття, клопотання потерпілого
про призначення не суворого
покарання, часткове відшкодування
шкоди, яка заподіяна злочином, а
також те, що обвинувачений страждає на
легку розумову відсталість.

Цивільний позов визнаний
обвинуваченим і підлягає задоволенню.

З урахуванням всіх обставин справи,
характеристики обвинуваченого,
ставлення його до вчиненого злочину,
суд вважає можливим і необхідним
призначити ОСОБА_2 покарання з
іспитовим строком відповідно до ст. 75
КК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.314, 373, 374, 394,474, 475 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК
України, та призначити йому покарання -
чотири роки позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 75 КК України
звільнити засудженого від відбування
покарання з випробуванням, встановивши
іспитовий строк тривалістю два роки.

Застосувавши до засудженого ст. 76 КК
України, покласти на нього такі
обов'язки:

1. повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи або
навчання.

2. періодично з'являтися для реєстрації
в органи кримінально-виконавчої
інспекції;

3. не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

Запобіжний захід обрати засудженому
ОСОБА_2 особисте зобов'язання до
набрання вироком законної сили.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2 на
користь потерпілого ОСОБА_1 на
відшкодування завданої злочином
матеріальної шкоди 2500 гривень.

На вирок протягом 30 днів може бути
подана апеляційна скарга в Запорізький
апеляційний суд.

Суддя:
Савченко Г. В.