АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №428/6584/14-к Головуючий у суді 1 інстанції
Провадження № 11кп/790/269/15 ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.260 КК України
У Х В А Л А
Іменем України
3 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

здійснивши у місті Харкові, у приміщенні суду, у відкритому судовому засіданні апеляційний розгляд у кримінальному провадженні №0002120 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, інваліда 3 групи, без конкретного роду занять, раніше не засуджувався, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, -

В с т а н о в и л а:
Сєвєродонецький міський суд Луганської області 13 листопада 2014 року в підготовчому судовому засіданні ухвалив вирок, яким у кримінальному провадженні №0002120 затвердив угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_8 і старшим прокурором прокуратури міста Сєвєродонецька Луганської області ОСОБА_9 . Зазначеної угоди було досягнуто 13 листопада 2014 року - під час судового провадження.

Також суд признав ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, та призначив йому узгоджену сторонами міру покарання: позбавлення волі на строк 4 роки. Ухвалено на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки. Відповідно до ст.76 КК України на обвинуваченого покладені обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Крім того, ухвалено стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експерта 245 гривень 70 копійок.

ОСОБА_8 обвинувачувався в тому, що приймав участь у діяльності не передбачених законом збройних формувань за таких обставин.

Зокрема, в червні 2014 року ОСОБА_8 увійшов у структурний підрозділ незаконного збройного формування, яке було створене ОСОБА_10 і діяло на території міста Сєвєродонецька Луганської області. Обвинувачений консультував інших учасників формування з приводу придатності артилерійської зброї, тактики несення служби на блокпостах, розташованих на в`їзді до міста Сєвєродонецька, надавав рекомендації щодо укріплення їх, визначав небезпечні зони біля блокпостів та ймовірні місця розташування снайперів і коректувальників артилерійського вогню Збройних сил України, ніс службу на цих постах з метою перевірки документів у водіїв, які керували транспортними засобами.

В своїй апеляційній скарзі заступник прокурора Луганської області ОСОБА_7 просить скасувати вирок і направити кримінальне провадження до суду першої інстанції для проведення судового провадження у загальному порядку.

Апелянт посилається на те, що укладення угоди в зазначеному кримінальному провадженні суперечить інтересам суспільства, призначене ОСОБА_8 покарання та застосування ст.75 КК України не відповідають тяжкості вчиненого злочину, спрямованого проти громадської безпеки, оскільки збройне формування, в якому приймав участь обвинувачений, є джерелом підвищеної небезпеки, а прокурор порушив покладені на нього ст.470 КПК України обов`язки і не врахував наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні, припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень, інших більш тяжких кримінальних правопорушень, в свою чергу суд, затверджуючи угоду, не перевірив відповідність її вимогам КПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляцію, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Так, дійсно Сєвєродонецький міський суд Луганської області в підготовчому судовому засіданні ухвалив стосовно ОСОБА_8 вирок, яким затвердив угоду про визнання винуватості, досягнуту під час судового провадження між прокурором та обвинуваченим.

Відповідно до ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоді; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Поряд з цим в силу ч.4 ст.309 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Як вбачається із вимог ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх прав та виконання процесуальних обов`язків. Крім того, на підставі ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Оскільки прокурор посилається в апеляції на невідповідність призначеного ОСОБА_8 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, необґрунтоване застосування ст.75 КК України, то, враховуючи вищевказані положення закону, в тому числі п.2 ч.4 ст.394 КПК України, колегія суддів і перевіряє:

- чи не призначив суд обвинуваченому менш суворе покарання, ніж узгоджене сторонами угоди;

- чи не допущено затвердження угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена. Одночасно приймається до уваги, що прокурор, який укладав угоду про визнання винуватості, був вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості та вироку від 13 листопада 2014 року свідчить, що суд призначив обвинуваченому саме те покарання, яке узгодили сторони угоди. Поряд з цим у повній відповідності до угоди, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного позбавлення волі з випробуванням на 2 роки. Також не порушені умови для укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, відображені в ч.4 ст.469 КПК України.

Розгляд щодо угоди, як і в цілому судове провадження здійснено, ухвалено вирок стосовно ОСОБА_8 з дотриманням порядку кримінального провадження, визначеного кримінальним процесуальним законодавством України. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування судового рішення, не вбачається.

Отже, судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідає положенням ст.370 КПК України, .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а:
Вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 жовтня 2014 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3