Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/1125/15-к
Провадження № 1-кп/483/129/2015
ВИРОК
Іменем України
14 липня 2015 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 від 30 грудня 2014 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Миколаєві, є громадянином України, одружений, має на утриманні малолітню дитину, має середню спеціальну освіту, не працює, проходив військову службу на посаді начальника електростанції відділення енергозабезпечення взводу технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у військовому званні старший солдат, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України,
В С Т А Н О В И В:
29 листопада 2014 року о 18 год. 00 хв. старший солдат ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з наказом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 №318 від 28 листопада 2014 року та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за його невиконання, діючи умисно, відмовився від виконання наказу шляхом бездіяльності, а саме.
19 березня 2014 року, відповідно до ч. 8 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст.ст. 10, 11, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-ХІІ, Указу виконуючого обов`язки Президента України «Про часткову мобілізацію», від 17 березня 2014 року №303/2014, затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-ХІІ, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ, ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі Центрально-Миколаївським ОРВК) громадянин ОСОБА_4 був призваний на військову службу у зв`язку з мобілізацією.
Наказом Першого Заступника начальника Генерального штабу Збройних сил України №260-РС від 21 листопада 2014 року старшого матроса ОСОБА_4 призначено до 310 Окремого інженерно-технічного батальйону головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України.
28 листопада 2014 року ТВО командиром військової частини НОМЕР_1 на виконання наказу Першого Заступника Генерального штабу Збройних сил України від 21 листопада 2014 року №260-РС, видано наказ №318, згідно з яким старший солдат ОСОБА_4 мав вибути на нове місце служби у військову частину польова пошта НОМЕР_2 , що дислокується в АДРЕСА_2 . Цим же наказом ОСОБА_4 присвоєне військове звання старший солдат. Вказаний наказ Першого Заступника Генерального штабу Збройних сил України від 21 листопада 2014 року №260-РС доведений старшому матросу ОСОБА_4 25 листопада 2014 року.
28 листопада 2014 року, приблизно о 17 год. 30 хв., біля приміщення штабу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , ТВО командира військової частини НОМЕР_1 капітан 2 рангу ОСОБА_6 , в усній формі довів до особового складу, в тому числі старшому солдату ОСОБА_4 , зміст та вимоги наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 28 листопада 2014 року №318 про необхідність прибуття 29 листопада 2014 року о 18 год. 00 хв. на нове місце служби до військової частини польова пошта НОМЕР_2 . ОСОБА_4 виданий припис ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 28 листопада 2014 року №2021, щодо вибуття в розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 .
Проте, 29 листопада 2014 року старший солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , не прибув, чим вчинив непокору, тобто умисне невиконання наказу.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України, визнав повністю та дав показання, що 28 листопада 2014 року він був ознайомлений із наказом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 № 318 від 28 листопада 2014 року, згідно з яким обвинувачений мав вибути до нового місця служби м. Ніжин Чернігівської області. Тоді ж йому було видано припис №2021, з якого вбачається, що військові перевізні документи для проїзду до нового місця служби не видавалися, а власних грошей для проїзду у нього не було. Крім того, 02 грудня 2014 року його було госпіталізовано до Миколаївської обласної лікарні швидкої медичної допомоги, а потім і до військового шпиталю, де він пробув загалом три тижні, а в березні 2015 року військово-лікарською комісією Південного регіону його було визнано обмежено придатним до військової служби. У вчиненому кається.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; йому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням припису, виданого на підставі наказу Першого Заступника начальника Генерального штабу Збройних сил України №260-РС від 21 листопада 2014 року, наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_1 №318 від 28 листопада 2014 року, та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, стосуються його сімейного стану та стану його здоров`я.
Аналізуючи викладене, суд знаходить доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованому йому злочину і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 402 КК України, як непокора, тобто інше умисне невиконання наказу
Дослідивши дані про особистість обвинуваченого, суд встановив, що за місцем служби ОСОБА_4 в цілому характеризується позитивно; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, хворіє на поширений остеохондроз хребта, артроз унко-вертебральних сполучень, грижу Шморля, дегенартивно-дисторфічні зміни поперекового відділу хребта з больовим синдромом та незначним порушенням функції; одружений, має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особистість винного, а саме те, що він раніше не судимий, не працює, щире каяття та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, як обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, і призначає покарання в межах санкції ч. 1 ст. 402 КК України.
Однак, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює головний принцип кримінального права не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута і без відбування покарання з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у провадженні не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 373,374,475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік.
На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Головуючий: