ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003338 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, непрацюючої, освіта середня, неодруженої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої за ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , маючи намір спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, 10.02.2014 року близько 10 год. 00 хв., на зупинці громадського транспорту по вул. Б.Хмельницького, у малознайомої жінки на ім`я ОСОБА_6 незаконно придбала небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований», який знаходився у медичному шприці, об`ємом 2,0 мл., та стала його незаконно зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту.
12.02.2014 року близько 01:30 годин ОСОБА_5 знаходячись біля будинку № 25-Б по вул. Б. Хмельницького в м. Дніпропетровську була зупинена співробітниками міліції. Після чого в період часу з 01:30 годин до 01:45 годин 12.02.2014 року за особистою згодою ОСОБА_5 було проведено особистий огляд останньої та в пакеті, що знаходився у неї в руках було виявлено та вилучено медичний шприц об`ємом 5 мл., заповнений рідиною масою 1,2 г., що згідно висновку експерта № 70/10-372 від 21.02.2014 року містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований. Маса опію в перерахунку на суху речовину становить 0,0360 г., який ОСОБА_5 незаконно придбала та зберігала при собі для особистого вживання без мети збуту.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Обвинувачена ОСОБА_5 була допитна у судовому засіданні та пояснила, що вона визнає себе виною в інкримінованому їй діянні, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України та зазначила, що у малознайомої жінки на ім`я ОСОБА_6 на зупинці по вул. Б. Хмельницького придбала наркотичний засіб «опій ацительований». 12.02.2014 року була зупинена співробітниками міліції та в пакеті, який був у неї в руках, виявили та вилучили вищезазначений наркотичний засіб. Пояснила, що придбала та зберігала наркотичний засіб для особистого вживання. Щиро кається.
Вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй діянні, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні й іншими доказами.
Протоколом огляду від 12.02.2014 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого в пакеті, який знаходився при ОСОБА_5 був вилучений медичний шприц, наповнений рідиною коричневого кольору, заповнений до відмітки 2 мл.
Відповідно до висновку експерту № 70/10-372 від 21.02.2014 року надана на експертизу 14.02.2014 року рідина, масою 1,2000 г вилучена у гр.. ОСОБА_5 містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований. Маса опію ацительованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0360 г.
Відповідно до акту № 75 амбулаторно судово-психіатричної експертизи від 09.04.2014 року ОСОБА_5 в період інкримінованому їй діянні та в теперішній час хронічними психіатричними захворюваннями не страждала та не страждає. Виявляла раніше та виявляє в теперішній час легку розумову відсталість з порушенням поведінки. В період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_5 не виявляла ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності. За своїм психічним станом в той період часу вона могла віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_5 також може віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) та керувати ними. В застосування по відношенню до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру не потребує.
Приймаючи до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй діянні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, враховуючи думку прокурора, положення ч. 3 ст. 349 КПК України, які були учасникам судового провадження роз`ясненні та які вважали недоцільним досліджувати інші докази по кримінальному провадженню, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, судом було визнано недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні та її дії кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
При призначенні покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 та попередження вчинення нею нових злочинів, суд враховує відповідно до ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого діяння, а саме те, що відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Щодо даних про особу обвинуваченої ОСОБА_5 суд враховує те, що вона за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: легка розумова відсталість з порушенням поведінки, не працює, неодружена, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідним призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.
Приймаючи до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 можливе без ізоляції її від суспільства, однак з покладанням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Захисник обвинуваченої у судовому засіданні заявила клопотання про звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію». Обвинувачена підтримала заявлене захисником клопотання. Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого захисником клопотання.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
19.04.2014 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 має двох малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інкримінований обвинуваченій злочин вчинений 12.02.2014 року, тобто до дня набрання чинності (19 квітня 2014 р.) Закону України «Про амністію у 2014 році». Свою вину у вчиненні вказаного злочину обвинувачена визнала повністю, щиро кається у вчиненому.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_5 амністії, передбачених ст. 4 та ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.
Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію».

Речовий доказ: медичний шприц, ємністю 5 мл., який містить наркотичний засіб опій ацетильований, вагою 0,7 г. знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити ОСОБА_5 та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1