Справа № 477/187/15-к
Провадження № 1-кп/477/57/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2015 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добре Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
· у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
В період з 08 грудня 2014року по 14 грудня 2014 точної дати під час досудового розслідування встановити не вдалось за можливе, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив викрасти 14 металево-бетонних стовпів, довжиною кожен по 1,7метри, вартістю 30грн. за одиницю, загальною вартістю 420грн. та 13 дерев`яних брусків довжиною по 1,7 метри кожен, вартістю 12 грн. за одиницю, загальною вартістю 156грн., прикріплені до металево-бетонних конструкцій з парканної огорожі, належної потерпілому ОСОБА_5 .
Після чого, приблизно о 24.00год. ОСОБА_3 направився до території домоволодіння, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , звідки шляхом вільного доступу таємно викрав з території вказаного домоволодіння 12 металево-бетонних конструкцій та деревяні бруски. Після чого, наступного дня, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, викрав ще дві металево-бетонні конструкції, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 576грн. Викраденим ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений провину у вчиненому визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, та пояснив, що дійсно, вчинив крадіжку 14-ти металево-бетонних стовпів та 13-ти дерев`яних брусків з території сусіднього домоволодіння. У вчиненому розкаявся, попросив вибачення у потерпілого, заявлений потерпілим позов визнав повністю.
За згодою обвинуваченого, потерпілого та прокурора судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні майна потерпілого та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога або лікаря психіатра не перебуває, вину визнав повністю.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається повне визнання вини, щире каяття.
Враховуючи дані про особу, обставини вчинення злочину, сукупність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, враховуючи думку потерпілого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов, заявлений потерпілим та визнаний обвинуваченим, про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 576грн. та моральної шкоди в розмірі 2000грн. підлягає задоволенню повністю.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України, суд -
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавленні волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч.1ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця поживання та роботи.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обиралась.
Речові докази по справі відсутні.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 576 (п`ятсот сімдесят шість) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1