справа № 488/526/14-к
провадження № 1-кп/488/102/14
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2014 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження по обвинуваченню

1) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Березівка Одеської області, громадянки України, із середньою освітою, одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої;

2) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 та ОСОБА_7 протягом тривалого часу (з жовтня 2013 року) злісно не виконували встановлені ст. 51 Конституції України, ст. 150 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» обов`язки по догляду за своїм малолітнім сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема не піклувалися про його фізичний розвиток, не забезпечували його необхідним медичним доглядом і своєчасним лікуванням, обмежували в харчуванні, не підтримували місце його проживання в задовільному стані, що призвело до виникнення у нього низки захворювань кахексії (виснаження організму), рахіту, затримки психомоторного розвитку.

13.11.2013 року Службою у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради, Миколаївським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, КМСД Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_10 відібрано від батьків та госпіталізовано до Миколаївської обласної дитячої лікарні у тяжкому стані.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кваліфіковані за ст. 166 КК України, як злісне невиконання встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинили тяжкі наслідки.

В судовому засіданні обвинувачені свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнали частково. Цивільні позови прокуратури в інтересах держави на суму 6014,34 та 3135,75 грн. не визнали.

ОСОБА_7 суду пояснив, що вони проживають з дружиною - ОСОБА_11 , старшим сином ОСОБА_12 та молодшим сином ОСОБА_10 30.07.2012 ІНФОРМАЦІЯ_3 , про якого вони належним чином піклувалися, всі рекомендації медичного персоналу виконували, ОСОБА_7 працював, дружина займалася домашнім господарством.

Від народження ОСОБА_13 мав низку захворювань, серед яких вроджена вада серця, незрощення м`якого і твердого неба, перенесений перикардит.

17.10.2013 року Станіслава оглядав лікар, ніяких рекомендацій не надав, зауважень не було.

13.11.2013 року ОСОБА_7 перебував у відпустці, до його будинку прийшли представники соціальних служб Корабельного району м. Миколаєва, як вони потрапили до будинку не пам`ятає. Напередодні приходила патронажна медсестра. Працівники соціальних служб повідомили, що забирають ОСОБА_14 на медичне обстеження, з дитиною до Обласної лікарні ніхто не поїхав. В подальшому ОСОБА_7 намагався розшукати ОСОБА_14 , але офіційно нікуди не звертався, при цьому пояснив, що, здається, чув куди відвезли дитину. Дружина також ОСОБА_15 в обласній лікарні не відвідувала. Після обласної лікарні ОСОБА_14 був переведений до ОСОБА_16 , про це ОСОБА_7 дізнався 5-6 грудня із записки в дверях будинку. Наступного дня прийшов до дитини, але його не пустили. В ОСОБА_17 дитина знаходилась до 10.01.2014 року після чого старша медична сестра повідомила, що дитина виписана. Від завідуючої відділенням він дізнався, що ОСОБА_14 мають влаштувати до будинку дитини. До 29.01.2014 року ніяких офіційних документів стосовно ОСОБА_15 йому не надавали. З постановою прокуратури про відібрання дитини його ознайомили в січні 2014 року. З рішенням виконкому Миколаївської міської ради про влаштування ОСОБА_14 до будинку дитини не знайомився. Дитину з лікарні забрали 10.01.2014 року, самовільно.

На момент відібрання ОСОБА_14 мав вагу 4кг, народився з вагою 1,7кг. Коли дитину забрали з ОСОБА_16 , його вага складала 5,66кг. На теперішній час дитина вагу набирає. Після того, як забрали дитину з лікарні, йому та дружині не повернули амбулаторну карту, тому вони не мали можливості пройти чергове медичне обстеження.

Крім того, ОСОБА_7 пояснив, що дружина отримувала державну допомогу на дитину. В серпні 2013 року вони з дружиною возили ОСОБА_14 до м. Києва для обстеження у лікаря кардіолога, отримали відповідні рекомендації.

ОСОБА_11 суду пояснила, що проживає зі своїм чоловіком ОСОБА_7 , їх старшим сином ОСОБА_12 та молодшим сином - ОСОБА_14 30.07.2012 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є інвалідом з дитинства і потребує постійного догляду. Від народження Станіслав мав такі захворювання: перенесений перикардит, незрощення м`якого і твердого неба, вроджена вада серця, коньюктивит.

Всі рекомендації медичного персоналу вони з чоловіком виконували, все, що лікарі призначали, ОСОБА_14 отримував. Набутих захворювань ОСОБА_14 не мав. Як дитина інвалід, ОСОБА_14 потребує особливого харчування, та догляду у кардіолога, все це дитина отримувала. Грошей на утримання дитини вистачало, чоловік працював, держава надавала допомогу.

13.11.2013 року до її будинку прийшли представники соціальних служб, пояснили відібрання дитини необхідністю медичного обстеження. ОСОБА_6 з дитиною до лікарні не поїхала, але її чоловік знав, що ОСОБА_14 влаштували до Миколаївської обласної лікарні. Вона намагалася відвідувати дитину в лікарні, але їй повідомляли, що дитини там немає. Коли ОСОБА_14 перевели до ОСОБА_16 , її викликали. Про існування постанови прокуратури про відібрання дитини вона не знала, але знала, що дитину будуть влаштовувати до дитячого будинку. Перешкод медичному персоналу у відвідуванні дитини до відібрання, вони з чоловіком не чинили, при цьому ніяких повідомлень не бачили.

В 2013 році регулярно відвідувала із ОСОБА_14 медичні заклади, возила дитину на обстеження до м. Києва. Після лікарні їй не повернули амбулаторну карту дитини, без якої не було можливості звертатися до лікарів, де знаходилась карта, не знала. Карту віддали в Жовтневій ЦРЛ 10-12.03.2014 року із вирваними аркушами, після чого ОСОБА_14 продовжив відвідувати медичні заклади. З листопада 2013 року припинено виплату державної допомоги.

На підтвердження вини ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину прокурор послався на наступні докази, які спростовують надані обвинуваченими показання, зокрема щодо належного виконання обов`язків по догляду за малолітньою дитиною.

Показання законного представника потерпілого ОСОБА_18 , яка суду пояснила, що 30.10.2013 року до Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради надійшло повідомлення з центру первинної медико-санітарної допомоги, щодо неналежного догляду за дітьми з боку батьків. 05.11.2013 Службою у справах дітей спільно із Центром соціальних служб був здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_1 , де проживала сім`я ОСОБА_19 . Двері ніхто не відчинив, але було зрозуміло, що в будинку є люди, був складений відповідний акт. 06.11.2013 року повторно надійшла інформація з закладу охорони здоров`я про те що медичний персонал не може потрапити до будинку ОСОБА_19 , оглянути дітей неможливо, ймовірно є загроза для їх життя. 13.11.2013 року Служба у справах дітей спільно із Центром соціальних служб знову здійснили вихід до місця проживання малолітніх ОСОБА_20 та ОСОБА_14 . Двері ніхто не відкрив, але за збігом обставин, з дому вийшла жінка, і скориставшись цим, вони потрапили до будинку. Всередині побачили багато пляшок від алкогольних напоїв, страшний безлад, сліди від багаття, стояв нестерпний сморід, ОСОБА_6 мала ознаки алкогольного сп`яніння, з ліжка не встала. ОСОБА_13 перебував у жахливому стані, неймовірно худий, не подавав ознак життя. ОСОБА_18 повідомила батькам, що дітей забирають до лікарні, після чого влаштують до будинку дитини. Прокуратурою району була винесена постанова про негайне відібрання дітей від батьків. ОСОБА_14 влаштували до Миколаївської обласної лікарні, батько при цьому був присутній.

Крім того ОСОБА_18 пояснила, що ОСОБА_21 ознайомлювали з постановою прокуратури про відібрання дитини, але він про це не розписувався, проте і порядок ознайомлення не передбачає його підпису. Десь через тиждень після відібрання дітей до Служби у справах дітей приходила ОСОБА_11 , вона знала що діти відібрані, знала, що дітей з лікарні забирати не можна. Згідно законодавства, виплата допомоги сім`ям з дітьми припиняється у разі нецільового використання коштів, що і було зроблено, відновлюється за заявою батьків, проте такої заяви не було. На засіданні Миколаївської міської ради було вирішено влаштувати дітей до ОСОБА_22 обласного дитячого будинку. Подано позовну заяву про відібрання дітей.

Показання свідка ОСОБА_23 , яка суду пояснила, що працює на посаді завідувача імуноінфекційним відділення Миколаївської обласної дитячої лікарні. 13.11.2013 року через приймальне відділення у тяжкому стані до лікарні надійшла дитина ОСОБА_13 . 15.11.2013 року ОСОБА_14 був переведений в імуноінфекційне відділення. На момент огляду у дитини були виявлені кахексія, втрата ваги, жахливий зовнішній вигляд, заплилі гноєм очі, звисаюча шкіра. ОСОБА_24 виглядав на шість місяців. Дитина була оглянута генетиком, виявлені мікроцефалія, птоз, низько розташовані вушні раковини, розщелина твердого і м`якого неба, все це свідчило про фетоалкогольний синдром. Дитині було призначено інфузійну терапію та годування лікувальною сумішшю. Станіслав провів у відділенні 21 день, за цей час набрав 1,2кг ваги, після чого був переведений у Жовтневу ЦРЛ. За час перебування дитини у стаціонарі, батьків не бачила, дитину доглядав персонал. Дитина надійшла в тяжкому стані, що був викликаний глибокою гіпотрофією 3-го ступеню. Що стосується серцево-судинної системи, стан дитини був курабельним. Розщеплення твердого та м`якого неба, вроджена вада серця не могли призвести до такого стану в якому надійшла дитина, якщо вона отримувала необхідні харчування та терапію. Про систематичне невиконання батьками своїх обов`язків свідчить недокрів`я, гнійники, закислі очі, брудна шкіра. Маса дитини не відповідала її віку, навіть із урахуванням її недоношеності. За час перебування у лікарні Станіслав добре харчувався, вагу набирав щодня. Стан дитини, в якому вона надійшла, без медикаментозного харчування міг призвести до летального результату. Такі вроджені вади, які має дитина, не могли привести до такого виснаження організму. Заклад, в якому вона працює є відкритим, до дитини був вільний доступ з боку батьків.

Показання свідка ОСОБА_25 , яка суду пояснила, що працює на посаді завідувача приймально-діагностичним відділення Миколаївської обласної лікарні. 13.11.2013 року, в супроводі соціальних служб, до лікарні був доставлений ОСОБА_13 у вкрай важкому стані. Крайній ступінь виснаження організму, відсутність підшкірно-жирового шару, суха шкіра. Дитина не могла рухатись, голос не подавала. Були наявні вади уходу (дитина брудна, з попрілостями, сильно виражений коньюктивит, не міг відкрити очі). Найгрубіша затримка психомоторного розвитку. Дитині була підключена інфузійна терапія, розрахований об`єм харчування. Харчування здійснювалось зондом, засвоювалось ідеально. 15.11.2013 року ОСОБА_14 був переведений до імуноінфекційного відділення. Ніяких захворювань, які могли привести до такого виснаження, не було виявлено. Захворювання, які дитина мала від народження не могли призвести до такого стану. Існує маса пристроїв для харчування дітей з такими вадами, зокрема харчування зондом, чому батьки могли навчитися. Маса дитини не відповідала її віку, навіть з урахуванням недоношеності. Такі діти наздоганяють у вазі одноліток приблизно к одному року. Стан дитини міг призвести до летального результату. Під час перебування у лікарні їжа дитиною засвоювалась ідеально, але вдома дитина її не отримувала. Медикаментозне харчування сприяло набору ваги. Подібний стан дитини є наслідком тривалої відсутності харчування. За час перебування у лікарні, батьки дитину не відвідували. Ніяких розпоряджень не допускати батьків не було.

Показання свідка ОСОБА_26 , яка суду пояснила, що в листопаді 2013 року працювала на посаді соціального інспектора Миколаївського міського центру соціальних служб для дітей, сім`ї та молоді. На адресу центру, з медичного закладу, надійшло повідомлення про те, що необхідно здійснити перевірку сім`ї ОСОБА_19 , які зловживають алкогольними напоями, не приводять дитину на медогляд. Вихід на адресу проживання ОСОБА_19 здійснювався неодноразово, двері ніхто не відчиняв. 13.11.2013 року, за збігом обставин, потрапили до будинку АДРЕСА_1 . Невідома жінка виходила з будинку, не закрила двері і вони цим скористались. Із дорослих ніхто їх не зустрів. В коридорі побачили купу брудної білизни, в кімнаті стояв запах алкоголю, бруду, поту, сечі. Включивши світло побачили дитину ОСОБА_14 в ліжку без білизни, дуже маленький, худий, схожий на неживого. Батьки мали ознаки алкогольного сп`яніння, мати взагалі не встала з ліжка. Скрізь були пляшки від алкоголю, залишки їжі. На килимі був слід від багаття. Електропроводка оголена.

Крім того, свідок пояснила, що зазвичай, сім`ї центр перевіряє за відповідним сигналом. За результатом перевірки складається акт інспектування, пропонується соціальний супровід. У разі згоди батьків, розпочинається співпраця. В даному випадку сигнал надійшов вперше в кінці жовтня на початку листопада 2013 року. Перший вихід на адресу ОСОБА_19 був здійснений 05.11.2013 року спільно із службою у справах дітей. В будинок не потрапили, залишили повідомлення, склали акт. Після другого сигналу був здійснений вихід на адресу ОСОБА_19 13.11.2013 року спільно із медичним працівником та службою у справах дітей. Батькам повідомили куди везуть дитину. Взагалі до компетенції центру не входить повідомлення батьків про відібрання дитини.

Показання свідка ОСОБА_27 , яка суду пояснила, що працювала в Службі у справах дітей Корабельного району м. Миколаєва в листопаді 2013 року. До служби надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає сім`я ОСОБА_19 , до яких не може потрапити медичний працівник. 05.11.2013 року спільно із Центром соціальних служб та медичним працівником здійснили вихід за вказаною адресою, але в будинок не потрапили, оскільки двері ніхто не відчинив, залишили повідомлення, склали акт. При цьому було зрозуміло, що в будинку хтось був. 06.11.2013 року, повторно, отримали повідомлення з лікарні, а 13.11.2013 року, спільно із Центром соціальних служб, медичним працівником та працівником міліції потрапили в будинок ОСОБА_19 . Молодша дитина була брудна, вкрай худа, в оселі був безлад, сліди від багаття посеред кімнати, сміття. Мати з ліжка навіть не встала. За постановою прокуратури дитина була негайно вилучена з небезпечного оточення і направлена до обласної дитячої лікарні. Батьки знали куди направлена дитина. З лікарні дитину батьки забрали самовільно, всупереч постанові прокуратури та Миколаївської міської ради про відібрання дітей.

Доповідну дільничної педіатричної медсестри ОСОБА_28 від 05.11.2013 року, з якої вбачається, що під час активного патронажу дитини інваліда ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , отримати доступ до дитини не уявляється можливим, двері ніхто не відчиняє, зі слів сусідів сім`я зловживає алкогольними напоями.

Доповідну дільничного педіатра ОСОБА_29 від 29.10.2013 року, згідно якої за адресою: АДРЕСА_1 проживає сім`я ОСОБА_19 , в якій є двоє малолітніх дітей ОСОБА_14 та ОСОБА_12 . ОСОБА_13 перебуває на ОСОБА_30 » обліку з ДЗ: перенесений реактивний перикардит, вроджена аномалія незрощення м`якого і твердого неба. Останнє відвідування сімейної амбулаторії мало місце 26.04.2013 року. Медсестра не має можливості потрапити у будинок, на телефонні дзвінки ніхто не відповідає.

Акт обстеження умов проживання сім`ї від 05.11.2013 року, згідно якому потрапити до будинку ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_1 не виявилось можливим.

Акт обстеження умов проживання сім`ї від 13.11.2013 року з фотокартками, з яких вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 складається з трьох кімнат, є газ, вода, світло. Умови проживання незадовільні, для утримання та виховання дітей умов немає: бруд, безлад, посеред кімнати сліди пожежі, оголена електропроводка, постільна білизна брудна, одяг на дітях брудний. В помешканні антисанітарія, повітря сперте від перегару, цигаркового диму та сечі. Молодший син хворий, потребує негайного медичного втручання, доведений до виснаження, є дитиною інвалідом. Продукти харчування для дітей відсутні.

Клопотання Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради від 13.11.2013 року та постанову прокуратури Корабельного району м. Миколаєва від 13.11.2013 року про негайне відібрання дітей від батьків.

Довідки Департаменту праці та соціального захисту населення від 29.01.2014 року про те, що ОСОБА_11 з січня 2011 року по грудень 2013 року отримувала державну допомогу, у тому числі одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини, одноразову допомогу при народженні 2-ї дитини, допомогу по догляду за двома дітьми до досягнення трирічного віку, державну соціальну допомогу дитині-інваліду.

Висновок експертизи №182-К від 20.12.2013 року відповідно до якого під час знаходження в Обласній дитячій лікарні з 13.11.2013 року дитині ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був встановлений діагноз: Кахексія. Стоматит, хейліт. Кардіопатія. Анемія 1-го ступеню. Груба затримка статокінетичного розвитку. Розщеплення м`якого і твердого неба. Дитина надійшла в Обласну дитячу лікарню у важкому стані, який був обумовлений виснаженням організму (кахексією), що протікала на фоні вродженої патології (вроджена вада серця з незрощенням овального отвору, розщепленням твердого і м`якого неба). На фоні вродженої патології мають місце захворювання, що свідчать про недостатнє та незбалансоване харчування дитини (виснаження, рахіт, зниження захисних сил організму), а також про неналежний догляд та нагляд за ним з боку батьків відставання у психофізичному розвитку, наявність попрілостей, брудна шкіра, немите злипле волосся, брудний одяг. Інформація із медичних документів про те, що дитина добре набирала вагу під час знаходження у стаціонарі на протязі першого року життя, при вираженому дефіциті ваги під час його перебування в домашніх умовах, підтверджує висновок про систематичне недостатнє та незбалансоване харчування. Без відповідної медичної допомоги, що була надана в стаціонарі обласної дитячої лікарні, тяжкий стан дитини продовжував би прогресивно погіршуватися і міг призвести до її смерті.

Висновок додаткової експертизи №2-К від 21.01.2014 року згідно якому:

1. Після народження, внаслідок медичних обстежень, у дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлені патологічні зміни, сформовані при внутрішньоутробному розвитку та народженні: розщеплення м`якого і твердого неба, вроджена вада серця з незначним звуженням мітрального отвору і незрощенням овального отвору. У віці 3-х місяців був встановлений діагнозтований перенесений реактивний перикардит, розцінений лікарями як наслідок внутрішньоутробного інфікування плоду. Внаслідок таких, що мали місце змін серця і перенесеного перикардиту у дитини розвивалася дилатаційна кардіоміопатія (дистрофічні зміни в мішці серця). Вказана патологія серця мала компенсований характер і виявилася тільки при направлених медичних обстеженнях. Крім вказаних патологій, під час медичного нагляду за дитиною, були діагнозтовані: відставання у психофізичному розвитку, дефіцитна анемія, рахіт, гіпотрофія (відставання в наборі ваги аж до стану виснаження), бронхіти. При надходженні до обласної дитячої лікарні 13.11.2013 року на фоні кахексії (різкого виснаження) описані: блефароконьюктивит (запалення вік і слизової оболонки очей), баланопостит (запалення крайньої плоті), стоматит (запалення слизової оболонки рота), хейліт (язви і запалення шкіри слизової оболонки в кутах рота), виражені попрілості області проміжності, сідниць.

2. Вказані патології серця носили компенсований характер, не супроводжувались симптомами серцево-судинної недостатності, тому ступінь їх негативного впливу на розвиток дитини є мінімальним. Наявність вродженої вади твердого і м`якого неба, при правильному догляді і харчуванні дитини, не впливає на її розвиток.

3. В медичних картках є записи про те, що мати відмовлялася від консультацій в м. Києві (посилаючись на скрутне матеріальне становище), не завжди відвідувала лікаря педіатра після відповідних запрошень, що може свідчити про недостатню активність в турботі про стан здоров`я дитини. Наявність таких захворювань та станів як рахіт, виснаження, наявність попрілостей і запалень слизових оболонок, є наслідком неналежного гігієнічного догляду за дитиною з боку батьків і можуть свідчити про хронічний дефіцит збалансованого харчового раціону дитини.

4. При надходженні 13.11.2013 року і під час перебування дитини у дитячій обласній лікарні, в медичній картці є записи про те, що дитина, яка значно відстає у психофізичному розвитку, знаходиться в стані кахексії (крайньому степені виснаження), тургор шкіри і м`яких тканин різко знижений (складки шкіри на шиї, обличчі, відсутність підшкірно-жирової клітковини), дефіцит ваги складав 56%.

5. При надходженні в обласну дитячу лікарню 13.11.2013 року стан ОСОБА_15 був розцінений лікарями, як вкрай складний, відстрочка у госпіталізації і зволікання із початком надання медичної допомоги, могли призвести до настання смерті.

Прокурор відмовився від допиту свідка ОСОБА_28 , що підтримали усі сторони провадження.

На підтвердження своєї невинуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_6 послалися на дані амбулаторної карти ОСОБА_15 , стверджуючи, що останній періодично відвідував медичні заклади, зокрема в м. Києві.

Такі доводи Пєтухових суд приймає до уваги, проте не може погодитись з тим, що цих заходів було достатньо для належного дотримання батьками обов`язків по догляду за своєю малолітньою дитиною, передбачених ст. 51 Конституції України, ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», серед яких є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Крім того, обвинувачені надали суду висновок Миколаївської обласної дитячої лікарні від 15.08.2014 року за результатами каріотипування, який в судовому засіданні роз`яснив експерт ОСОБА_31 , пояснивши, що каріотипування є різновидом діагностики генних або хромосомних захворювань. Згідно наданому висновку у ОСОБА_15 не виявлено будь-яких генних або хромосомних патологій, тобто ОСОБА_14 має нормальний генотип.

Крім того, експерт роз`яснив, що ОСОБА_14 народився з певними вродженими аномаліями, серед яких вада серця, незрощення твердого і м`якого неба, перикардит внаслідок внутрішньоутробного інфікування, але стан дитини, в якому вона вилучалася від батьків, не залежав від вказаних аномалій і не був їх наслідком, а був наслідком недоотримання дитиною належного харчування і неналежного догляду з боку батьків.

Аналіз досліджених доказів, які суд вважає належними, допустимими і в сукупності достатніми для ухвалення вироку, дозволяє дійти висновку про те, що своїми діями ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , за кваліфікуючими ознаками злісне невиконання встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки, скоїли злочин, передбачений ст. 166 КК України.

Обираючи міру покарання, суд враховує тяжкість та обставини скоєного правопорушення, особи обвинувачених, які за місцем проживання характеризуються негативно, ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем роботи, раніше не судимі.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для перевиховання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 і попередження нових злочинів покарання у вигляді обмеження волі.

З урахуванням ступеню тяжкості злочину, вчиненого обвинуваченими, часткового визнання вини, а також того, що наслідки злочинної бездіяльності настали для їх власної дитини, суд вважає за можливе виправлення обвинувачених без відбування покарання.

Цивільні позови прокурора в інтересах держави на загальну суму 9150,09 грн. підлягають задоволенню, як доведені матеріалами кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129,369,370,373,374 КПК України,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців.

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України та призначити їй покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від відбування покарання, з випробуванням строком на 1 рік, поклавши на них обов`язки, передбачені ст. 76 ч.1 п.п.3,4 КК України.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської обласної державної адміністрації витрати на лікування потерпілого в Миколаївській обласній дитячій лікарні у розмірі 6014,34 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської обласної державної адміністрації витрати на лікування потерпілого в Жовтневій центральній районній лікарні у розмірі 3135,75 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1