Справа №1-99-07
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 року
Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді -
П'єнти І.В.,

при секретарі Бондарь
М.О.,

за участю прокурора Галус О.П., захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м.
Ізяславі справу про

обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта
неповна середня, не працює, навчається
в ПТУ м. Нетішин, не одруженого, раніше
не судимого,

в скоєнні злочинів, передбачених
ст.ст. 186 ч.2, 304 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
уродженця та жителя АДРЕСА_2, українця, громадянина України, не працює, навчається в 11 класі
професійно-технічного ліцею м. Славута, не одруженого, інваліда дитинства,
раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого
ст.186 ч.2 КК України,

встановив:

13 лютого 2007
року біля 20 години в
м. Ізяслав по вул. Незалежності підсудний ОСОБА_2, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, за попередньою домовленістю з неповнолітнім ОСОБА_3,
який також перебував в стані алкогольного сп'яніння, за ініціативою ОСОБА_2,
напали на потерпілого ОСОБА_4, який йшов по вказаній вулиці, застосували до
нього фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, та заволоділи мобільним телефоном "Nokia",
вартістю 100 гривень
та срібним ланцюжком, вартістю 128
гривень, що належали потерпілому.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 13 лютого 2007 року близько 20 год. в м. Ізяславі,
він, за попередньою домовленістю з ОСОБА_3, напали на незнайомого хлопця та
відібрали у нього мобільний телефон та срібний ланцюжок. При цьому підсудний
пояснив, що ініціатива щодо вчинення відкритого викрадення майна була його,
крім того підсудний знав, що ОСОБА_3 є неповнолітнім.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину визнали повністю, суду надав покази,
аналогічні показам ОСОБА_2

Потерпілий
ОСОБА_4 в судовому засіданні суду пояснив, що 13 лютого 2007
року біля 20 год. він
повертався зі школи, де був на тренуванні, та йшов в напрямку старого міста по
вул. Незалежності м. Ізяслав. Коли він йшов біля ЗОСШ, то побачив, що по дорозі
в протилежному напрямку їхав легковий автомобіль "Шевроле" синього кольору,
з вікна якого хтось запитав як проїхати на Шепетівку, проте він нічого не
відповів, після чого автомобіль ніби призупинився та проїхав назад, а потім
зупинився. З автомобіля вийшло троє хлопців,

2

які підійшли до нього та запитали,
як проїхати на Шепетівку. При цьому один з хлопців вдарив його в область
грудної клітки, від чого він впав на землю, потім йому знову нанесли декілька
ударів. Хтось з хлопців закрив йому рота і почали шукати по кишенях, забравши у
нього в кишені куртки мобільний телефон та зірвавши срібний браслет з руки,
після чого вони втекли. Коли він встав, то машини вже не було. Раніше він цих
хлопців не бачив.

Крім визнання
вини самими підсудними, їх вина знайшла підтвердження в ході судового слідства
в досліджених доказах: протоколі огляду місця події (а.с. 3), протоколі огляду
та вилучення (а.с. 5-6),
довідці про вартість майна (а.с. 57),
протоколах допиту свідків ОСОБА_5 (а.с. 14), ОСОБА_6(а.с. 18),
протоколі огляду речових доказів (а.с. 27).

Сукупність
вказаних доказів та їх оцінка переконують суд, що дії підсудного ОСОБА_2 вірно
кваліфіковані за ст. 186
ч. 2 КК
України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчинене за попередньою змовою
групою осіб, та за ст. 304
КК України, як втягнення неповнолітнього в злочинну діяльність. Відповідно
дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст. 186
ч. 2 КК
України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчинене за попередньою змовою
групою осіб.

Підходячи до
обрання міри покарання підсудним ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Обставинами, що
пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_2, є щире каяття, вчинення злочину
вперше, часткове відшкодування заподіяної шкоди, позитивні характеристики по
місцю навчання.

Обставинами, що
пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_3, є щире каяття, вчинення злочину
неповнолітнім вперше, відшкодування заподіяної шкоди, позитивні характеристики
по місцю навчання, а також те, що ОСОБА_3 є інвалідом дитинства.

Обставинами, що
обтяжують покарання підсуднім ОСОБА_2 та ОСОБА_3, є вчинення злочину особою,
яка перебувала в стані алкогольного сп'яніння, вчинення злочину групою осіб за
попередньою змовою.

Враховуючи особи
підсудних, які характеризується позитивно по місцю проживання, злочин скоїли
вперше, у скоєному розкаюються, а також часткове відшкодування завданої шкоди,
та обставини справи, суд знаходить, що виправлення та перевиховання підсудних
можливе без ізоляції від суспільства, а тому підсудних можливо звільнити від
відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. ст. 75 КК України та
ст. ст. 75, 104 КК
України, та покласти на підсудних обов'язки, передбачені ст.76 КК України.

Речові докази:
телефон "Nokia" підлягає
поверненню власнику, палиця дерев'яна підлягає знищенню.

Суд вважає, що
цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди підлягає
частковому задоволенню. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди,
суд враховує суть позовних вимог, характер діяння підсудного та ступень його
вини, душевні страждання потерпілого, яких він зазнав у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо нього, а також вимоги розумності та справедливості, та
визначає, що на користь потерпілого з підсудного ОСОБА_2 належить стягнути 1000 гривень
моральної шкоди. Оскільки потерпілий ОСОБА_4 відмовився від цивільного позову
до ОСОБА_3, в зв'язку з її відшкодування, то відповідно відповідальність за
шкоду, завдану потерпілому, буде нести лише ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 323,
324 КПК України,

засудив: ОСОБА_2
визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 186 ч. 2, 304 КК України, та
призначити покарання: за ст. 186
ч. 2 КК
України 4 роки
позбавлення волі; за ст. 304
КК України - 1 рік
позбавлення волі.

На підставі ст.
70 КК України остаточну міру покарання обрати шляхом поглинення менш суворого
більш суворим і призначити покарання -
4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання,
встановивши іспитовий строк -
2 роки. ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,
та призначити покарання 4
роки позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 104 КК
України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк
- 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України
покласти на підсудних обов'язки: -не виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органу

кримінально-виконавчої системи;
-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,

роботи; -періодично з'являтись для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід
відносно підсудних до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про
невиїзд. Речові докази: телефон "Nokia" - повернути
власнику, палицю дерев'яну -
знищити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1000 гривень
моральної шкоди. Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької
області на протязі 15 днів з дня його проголошення.