Справа №639/5091/15-к
Провадж. №1-кп/639/309/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 ,2009р.н., з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 на початку березня 2015 року, більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, у вечірній час, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , підійшов до сараю , який був зачинений на замок та який орендований раніше йому незнайомим ОСОБА_6 , після чого у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з проникненням у приміщення .
Реалізуючі свій умисел, ОСОБА_4 , використовуючи в якості знаряддя злочину металевий предмет невизначеної форми, який мав при собі, зірвав замок та проник до приміщення сараю, звідки таємно викрав гірський велосипед, який належав ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1800 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №4777 від 12.05.2015р.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що дійсно на початку березня 2015 року, ввечері він йшов поблизу будинку АДРЕСА_2 ,де помітив зачинений на замок сарай, після чого вирішив зламати замок та викрасти звідти чуже майно. Відчинивши металевим предметом замок, зайшов у сарай, звідки викрав гірський велосипед. Вартість викраденого не оспорює. Просив суворо не карати його.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст.325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої ним заяви до суду просить розглядати справу без його участі, цивільний позов не заявляє.
Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала сторона обвинувачення.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка),поєднана з проникненням у приміщення.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; не працює; одружений; має на утриманні неповнолітню доньку, раніше не судимий в силу ст.89 КК України; має постійне місце проживання та реєстрації; за місцем проживання характеризується задовільно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме- принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, його наслідки, обставину, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.
При цьому, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів та досягнення цілей покарання щодо нього в цілому, можливе без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 129, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, - у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції
Речовий доказ по справі-гірський велосипед , який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити останньому .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1