Номер провадження 11-кп/788/225/13 Суддя-доповідач - Крамаренко В. І.
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2013 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Крамаренка В. І.,

суддів - Яременка Г. М., Шунька Г. О.,

при секретарі судового засідання - Сокол О.В.

з участю прокурора - Матека А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001463 від 14 лютого 2013 року за апеляційною скаргою заступника прокурора Сумської області на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми відносно

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянки України, українки,

уродженки та мешканки АДРЕСА_1має судимості:

1) 10.01.2013 року за ст. 185 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі;

2) 12.04.2013 року за ст. 185 ч КК України з застосуванням ст. 74 ч.4 КК України до 1 року 1 місяцю позбавлення волі;

3) 14.05.2013 за ст. 185 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 70 ч.4 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

яка визнана винною за ст. 185 ч.2 КК України та призначено покарання 1 рік 8 місядів позбавлення волі. На підставі ст.. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання 1 рік 8 місяців позбавлення волі.

Вирок Зарічного районного суду м. Сум від 10 січня 2013 року виконувати самостійно.

ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3,

громадянки України, українки,

Уродженки та мешканки АДРЕСА_1,

не має судимості,

яка визнана винною за ст. 185 ч.2 КК України та призначено покарання 1 рік 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням та призначено іспитовий строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 - 190 грн. 70 коп. у відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в дольовому порядку - 176 грн. 40 коп. по 88 грн. 20 коп. з кожної.

ВСТАНОВИЛА:

Як встановив суд, 18 вересня 2012 року близько 16 годин ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (відносно двох останніх в порушенні кримінальної справи відмовлено) зайшли до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4 в АДРЕСА_2. У ОСОБА_3 виник намір на таємне викрадення чужого майна і за допомогою жестів вона запропонувала це зробити ОСОБА_4 на що остання дала згоду. Діючи умисно, повторно, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 таємно викрали з вітрини магазину майно на загальну суму 442 грн. 50 коп.

14 лютого 2013 року ОСОБА_3 в період часу з 15.30 до 15.55 год. знаходячись в приміщенні кабінету №82 КУСМП №3 розташованого в м. Суми вул. Іллінська, 48, повторно, таємно з тумбочки біля апарату УЗІ вчинила крадіжку мобільного телефону Самсунг Дуос С6112, з сім картою операторів МТС та Київстар, та грощовими коштами на рахунку, заподіявши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 545 грн.

В апеляційній скарзі та доповнення до неї заступник прокурора Сумської області вказує, що суд призначаючи підозрюваній ОСОБА_3 остаточне покарання за правилами ст. 70 ч.4 КК України допустив помилку при визначенні принципу призначення покарань, застосувавши принцип поглинення більш суворого покарання менш суворим, що не передбачено кримінальним законом, тобто допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Тому він прохає вирок суду скасувати, як незаконний, ухвалити новий вирок за яким визнати винною ОСОБА_3 за ст. 185 ч.2 КК України і призначити їй покарання у виді 1 року 8 місяців позбавлення волі, а на підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покарання призначеного за цим вироком менш суворого покарання призначеного за вироком від 14.05.2013 року і остаточно призначити до відбування 1 рік 8 місяців позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку та поданої апеляційної скарги, прокурора Матека А., який підтримав подану апеляційну скаргу заступником прокурора області та просив вирок районного суду скасувати як незаконний та ухвалити новий вирок, колегія суддів перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами, які учасниками судового провадження неоскаржуються, як і кваліфікація її дій за ст.. 185 ч.2 КК України.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги прокурора та доповненні до неї в частині скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення свого вироку судом апеляційної інстанції, у зв'язку з тим, що судом допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, виходячи з наступного.

Так, у статті 420 ч.1 КПК України зазначено вичерпний перелік підстав за яких суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції, і ухвалює свій вирок, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином зазначене, в апеляційній скарзі прокурора посилання про неправильнезастосування судом закону про кримінальну відповідальність, як на підставу для скасування вироку є безпідставним, так як воно не ґрунтується на вимогах закону, а саме ст. 420 ч.І КК України, а тому задоволенню в цій частині не підлягає.

Разом з цим суд першої інстанції розглядаючи справу відносно обвинуваченої ОСОБА_3 вірно призначив їй покарання за ст. 185 ч.2 КК України, але допустив помилку при призначенні покарання за ст. 70 ч.4 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами передбаченими у частях 1 -3 цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено , що засуджений винен у іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, тобто при сукупності злочинів суд визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом нового чи часткового складання призначених покарань.

Суд застосувавши вимоги ч.4 ст. 70 КК України зазначив про призначення ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворого покарання менш суворим, а не шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, як передбачено цим законом.

Тому колегія суддів вважає за необхідне вирок суду відносно ОСОБА_3 в частині призначення їй покарання за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України змінити і визначити їй покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначеного за цим вироком і вироком від 14.05.2013 року і остаточна призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 8 місяців, задовольнивши частково апеляційну скаргу прокурора.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області Андрєєва Д.В. - задовольнити частково.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 2 серпня 2013 року відносно ОСОБА_3 змінити.

Виключити з резулятивної частини вироку посилання на застосування за сукупністю злочинів принципу поглинення більш суворого покарання менш суворим.

Вважати ОСОБА_3 засудженою у даному провадженні за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_3 засуджена цим вироком та вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 травня 2013 року, визнаначити ОСОБА_3 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців.

Вирок Зарічного районного суду м. Сум від 10 січня 2013 року виконувати самостійно.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

СУДДІ:

Крамаренко В. І. Яременко Г. М. Шунько Г. О.