Справа № 381/1254/14-к Головуючий у І інстанції Буймова
Провадження № 11-сс/780/118/14 Доповідач у 2 інстанції Свінціцька
Категорія 25.03.2014

УХВАЛА
Іменем України

25 березня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2014 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чупира, Білоцерківського району Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні СВ Фастівського МВ ГУМВС України в Київській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000008 від 06.02.2014 року, в ході якого встановлено, що ОСОБА_7 , згідно наказу №24-к від 19.11.2012, виданого на підставі наказу Держземагенства №825-кт/а від 08.11.2012 призначений на посаду начальника Управління Держкомзему у Васильківському районі і йому присвоєно 9 ранг державного службовця. Згідно затверджених та погоджених 22.02.2013 начальником ГУ начальника Управління Держземагенства у Київській області ОСОБА_8 обов`язків від 28.02.2013 №17-ОД, начальник Управління Держземагенства у Васильківському районі здійснює керівництво Управлінням, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності; бере участь у реалізації державної політики у сфері регулювання земельних відносин, створює умови для раціонального та економічно обґрунтованого використання земель Васильківського району та міста Васильків, бере участь у виборі земельних ділянок під розміщення об`єктів і споруд; організовує розгляд звернень громадян з питань, що належать до його компетенції, забезпечує в межах своєї компетенції виявлення та усунення причин, що викликають скарги громадян; бере участь у запровадженні автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру, організовує ведення індексних кадастрових планів.
Відтак, ОСОБА_7 , діючи всупереч інтересам служби з особистих корисних мотивів, являючись державним службовцем, діючи всупереч інструкції про свої посадові обов`язки щодо державної реєстрації факту оренди ділянок, які полягають у присвоєнні їм кадастрових номерів та внесенні їх в національну кадастрову базу, які проводяться співробітниками відповідного територіального управління Держземагенства, з початку січня 2014 року створив неприйнятні для представника громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 гр. ОСОБА_12 умови щодо Державної реєстрації у Державному земельному кадастрі 5-ти земельних ділянок з цільовим призначенням для особистого селянського господарства розмірами відповідно: ОСОБА_9 три ділянки площею 41,6 га, 11,6 га та 39,98 га; ОСОБА_13 одна ділянка площею 89,9 га; ОСОБА_10 одна ділянка площею 54,9 га, які вони обробляють на підставі діючих договорів оренди з Васильківською райдержадміністрацією, укладених у листопаді 2004 року терміном на 49 років, умисно затягуючи державну реєстрацію з метою вимагання у вказаних осіб надати на його користь неправомірну вигоду, таким чином, здійснюючи вимагання неправомірної вигоди в завуальованій формі шляхом умисного створення умов, за яких особа змушена дати неправомірну вигоду з метою запобігти шкідливим наслідкам своїх прав.
Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 наприкінці 2012 року, діючи з метою незаконного збагачення з метою унеможливлення викриття його злочинної діяльності правоохоронними органами та ведення своєї діяльності в конспіративному режимі, підшукав собі пособника ОСОБА_14 , який обіймає посаду директора землевпорядної організації ПП «Консалтингова фірма «Лаггар» (ЄДРПОУ №36892869), що розташоване по АДРЕСА_2 та за родом своєї роботи безпосередньо контактує з начальником Управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області ОСОБА_7 .
13.01.2014 ОСОБА_14 , виконуючи домовленості з ОСОБА_7 про отримання неправомірної вигоди, отримав від ОСОБА_12 технічну документацію із землеустрою по встановленню меж п`яти земельних ділянок зазначених вище осіб, та пообіцяв у сприянні їх прискореної державної реєстрації в Управлінні Держземагенства у Васильківському районі Київської області.
14.01.2014, ОСОБА_14 , діючи за попередніми домовленостями з начальником Управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області ОСОБА_7 , прибув до службового кабінету останнього в АДРЕСА_3 , де повідомив ОСОБА_7 про можливість отримання неправомірної вигоди за державну реєстрацію земельних ділянок, передавши останньому технічну документацію на всі 5 земельних ділянок. 14.01.2014 начальник Управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області ОСОБА_7 , виконуючи свої злочинні наміри на протиправне збагачення за рахунок отримання неправомірної вигоди, прийняв пропозиції ОСОБА_14 та повідомив, що він оформить документи із землеустрою по встановленню меж за суму в 2 долари США за 0,01 га, а загальну суму неправомірної вигоди визначивши в розмірі 40 тисяч доларів США, таким чином, реалізуючи свій прихований умисел щодо вимагання неправомірної вигоди.
Після цього, ОСОБА_14 , виконуючи попередні домовленості з ОСОБА_7 щодо вимагання в його інтересах неправомірної вигоди, маючи злочинний умисел на збагачення за рахунок злочинної співучасті у отриманні неправомірної вигоди з начальником Управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області ОСОБА_7 , переслідуючи також свої власні корисні цілі, 14.01.2014 запропонував сплатити ОСОБА_12 неправомірну вигоду на користь начальника Управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області за оформлення державної реєстрації земельних ділянок в сумі 40 тисяч доларів США, що, відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 06.03.2014 становило 944,89 грн. за 100 доларів США, тобто, 377 956 гривень, яка відповідно до примітки 1 ст. 368 КК України, становить особливо великий розмір.
Зважаючи на створення в Управлінні Держземагенства у Васильківському районі Київської області штучних перепон щодо державної реєстрації земельних ділянок, на вказані умови ОСОБА_12 погодився та 25.02.2014 передав ОСОБА_14 2500 доларів США за оформлення першої земельної ділянки і 26.02.2014 ОСОБА_14 передав ОСОБА_12 вже готовий витяг.
Продовжуючи свої злочинні дії, з метою легалізації отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_14 уклав з ОСОБА_12 договір про надання послуг на виготовлення технічної документації, від імені директора ПП КФ «Лаггар» на загальну суму 374,5 тисяч гривень і зажадав від ОСОБА_12 перерахування через банк ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на рахунок його підприємства неправомірну вигоду у вказаній сумі, для подальшої передачі ОСОБА_7
06.03.2014, за постановою Фастівського міжрайонного прокурора про контроль за вчиненням злочину, при передачі ОСОБА_14 підтверджуючих документів про перерахування на рахунки його товариства грошових коштів та частини суми в розмірі 3 тисячі доларів США, останній був затриманий.
Слідчий СВ Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту відносно ОСОБА_7 , оскільки той підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, може незаконно впливати на свідків, потерпілого, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2014 року клопотання слідчого задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 11 травня 2014 року включно. Одночасно визначено запобіжний захід у виді застави у розмірі 250 мінімальних заробітних плат, та, в разі внесення застави, покладено на нього відповідні обов`язки.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вважаючи зазначену ухвалу суду необґрунтованою, безпідставною, упередженою та незаконною просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою в застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 відмовити. На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу відсутні посилання на матеріали, що підтверджують обставини скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, відсутнє обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не наведено жодних доказів, на підставі яких суд прийшов до переконання, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Захисник вважає оскаржувану ухвалу незаконною і по тій причині, що в ній відсутні відомості про обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України та посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини. Апелянт звертає увагу на ті факти, що слідчий по справі та прокурор на його очах декілька разів заходили до слідчого судді до початку слухання справи; розгляд справи відбувався після закінчення робочого часу суду; прийняття рішення про обрання ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до початку судового засідання підтвердженням чого є виклик конвойних, які під час розгляду клопотання увійшли до судової зали і які в подальшому провели затримання ОСОБА_7 ; порушення принципу таємності нарадчої кімнати, оскільки під час перебування в нарадчій кімнаті слідчий суддя спілкувалась зі слідчим або прокурором та взяла у них електронний варіант клопотання слідчого, оскільки за час, який минув з часу виходу в нарадчу кімнату до проголошення ухвали фізично неможливо набрати такий великий текст ухвали, при цьому, допустити граматичні та орфографічні помилки в мотивувальній частині тотожні помилкам в клопотання; порушення права на захист, оскільки саме з метою недопущення можливості спілкування зі своїми захисниками слідчий суддя умисно не зазначила в оскаржуваній ухвалі інформації в якому саме слідчому ізоляторі повинен утримуватися ОСОБА_7 . На думку апелянта, в порушення вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя не прийняла до уваги, що ОСОБА_7 раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання та реєстрації, працює, має на утриманні малолітнього сина, надзвичайно гарну репутацію, свідченням чого є бажання багатьох публічних, відомих осіб та таких, що заслуговують на довіру особисто поручитися за нього, характеризується виключно позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, що у ОСОБА_7 відсутній умисел переховуватися від органів розслідування та суду і той факт, що ОСОБА_7 не буде перешкоджати кримінальному провадженню, а навпаки сприяє цьому.
Заслухавши доповідь судді, думку сторін кримінального провадження: прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, захисника ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_7 , який апеляційну скаргу захисника також підтримав, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
На думку колегії суддів, зазначені вимоги закону були дотримані слідчим суддею.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, в провадженні СВ Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області знаходиться кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.368 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000008 від 06.02.2014.
11 березня 2014 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.368 КК України.
З ухвали слідчого судді вбачається, що при прийнятті рішення про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував положення вищенаведених норм процесуального закону. В наданих до суду матеріалах кримінального провадження є наявні вагомі докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 368 КК України та враховуючи те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, та для запобігання ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано вважав, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_7 під вартою.
З огляду на наведене, посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді є безпідставним.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2014 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
_____________ _____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2