Справа № 206/206/1165/15-к
Провадження № 1-кс/206/106/15
У Х В А Л А

"06" березня 2015 р. слідчий суддя Самарського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
представника заявника, адвоката ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
слідчого ОСОБА_8 ,
По-перше, зазначений в резолютивній частині постанови п. 2. ч. 1 ст. 284 КПК України належить до ст. 284 яка називається «Закриття кримінального провадження», що належить до параграфу 1, який називається «Форми закінчення досудового слідства» та належить до гл. 24 КПК яка називається «Закінчення досудового розслідування» та звучить дослівно: «Кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення».
Поставнова, яка скасовується, винесена також на підставі п. 2 ч. 1. ст. 284 КПК України тобто встановлена відсутність складу злочину.
Таким чином, як УМВС на Придніпровській залізниці, так і першим заступником прокурора області встановлено відсутність складу злочину, але в одному випадку кримінальне провадження закривається (як на думку заявника і повинно бути), а в іншому відновлюється.
По-друге, щодо підстав відновлення. З огляду на вимоги КПК України, Закону України «Про прокуратуру» та інших похідних нормативно-правових актів, вбачається що постанова органу прокуратури повинна бути мотивованою, обґрунтованою доцільною та інше. З урахуванням вищевикладеного слід розглянути ті дії, які пропонує провести заступник прокурора через призму того, що зазначено, що кримінальне провадження закрито передчасно, незаконно та необгрунтовано, та не виконані всі слідчі дії для всебічного, повного та об`єктивного встановлення причин смерті ОСОБА_10 .
Так пунктами 1, 2, 4 перший заступник прокурора визначає за необхідне провести дії повторно - а отже такі дії вже проведені, мають своє відображення в матерілах справи та їх висновки жодним чином не заперечуються та/або не спростовуються в оскаржуваній постанові.
Пунктом 3 постанови пропонується здійснити дії, які слідчі УМВС також намагалися провести, але в проведенні таких дій як таких що не відповідають вимогам закону ухвалами Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 29.10.2014 та 20.11.2014 року було відмовлено. Дана ухвала не оскаржена, має законну силу, та є обов`язковою для виконання. Отже даний пункт не може бути виконаний ніяким чином, адже на такі дії потрібен дозвіл суду. Таким чином в даному випадку за твердженнями заявника порушуються принципи Основного Закону.
Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та інших похідних від Основного Закону нормативних актів. Також вбачається що заступник прокурора безпідставно ставить під сумнів рішення Самарського районного суду.
Пунктом 6 та 7 пропонується здійснити дії, які слідчий також не може зробити без дозволу суду, а за таким дозволом зверталися та отримавши дозвіл провели на підставі ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська.
Крім того, виходячи з мети зазначеної в постанові встановлення причин смерті, то жодний пункт крім вищезазначеного ні сам по собі ні в сукупності не висвітлить ніяку причину смерті.
Отже резюмуючи вищевикладене постанова зазначаючи про неповноту та необґрунтованість постанови що скасовується не містить жодної вказівки на те в чому така неповнота та необґрунтованість, містить виключно вимоги про вжиття дій які вже вжиті та мають відображення в матеріалах кримінального провадження, а деякі з них навіть неможливі як такі, що будуть суперечити існуючим судовим рішенням та Конституції, та як зазначено вище не можуть навіть теоретично призвести до встановлення причин смерті.
Отже постанова від 12.02.2014 року є необгрунтованою, а від 15.11.2014 законною як такою, в якій вже виконані всі вимоги, які пропонує провести заступник прокурора.
Представник заявника адвокат ОСОБА_6 повністю підтримав скаргу з наведених у ній доводів і пояснив, що заявник є матір`ю загиблого ОСОБА_10 , у якої немає жодного сумніву в особі свого сина. Кожна процесуальна дія нагадує їй про тяжку втрату і завдає глибоких душевних страждань, заявник вважає за необхідне, щоб ця справа була завершена, оскільки не має жодних сумнівів у тому, що з її сином стався нещасний випадок.
Слідчий ОСОБА_8 в судовому засіданні вважав, що прийняте вищестоящим прокурором рішення про скасування постанови про закриття кримінального провадження є правильним з огляду на те, що не всіма можливими засобами була встановлена особа загиблого на залізничній колії чоловіка ( ОСОБА_10 ). При цьому не висловлював сумнівів у тому, що даний випадок не містить складу злочинів. Просив відмовити у задоволенні скарги.
Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав, що хоча раніше він погоджував рішення слідчого про закриття кримінального провадження, але постанова першого заступника прокурора області цілком законна та доцільна, оскільки не встановлено достовірно особу загиблого чоловіка, після чого на його думку можливо остаточно вирішити питання про закриття кримінального провадження. Також зауважив, що ОСОБА_3 хоча і є матір`ю ОСОБА_10 , проте у кримінальному провадженні допитана як свідок, потерпілою визнана рідна сестра ОСОБА_10 .
Вислухавши адвоката, слідчого, прокурора оглянувши матеріали скарги та кримінальне провадження, доходжу висновку, що скарга підлягає задоволенню за таких підстав.
Слідчим суддею досліджені матеріали кримінального провадження, які налічують три томи, яке закривалося неодноразово, що з відповідними вказівками скасовувалося процесуальними керівниками. Шляхом неодноразового впізнання встановлено особу загиблого як ОСОБА_10 , неодноразовими судово-медичними експертизами визначено причину смерті від гострої крововтрати внаслідок травматичної ампутації верхніх кінцівок внаслідок дії тупих предметів внаслідок тиснення з великою силою, чим могли бути колеса зілізничного потяга. Проводилася генетично-молекулярна експертиза, в результаті якої виділено генотип з крові загиблого чоловіка, зразок крові, відібраний у ОСОБА_3 , виявився непридатним. Також була одержана інформація про з`єднання термінала мобільного зв`язку ОСОБА_10 . Останнього разу кримінальне провадження було закрито 26.01.2015 року (а.с. 5-7). У своїй постанові слідчий ОСОБА_9 вказала на відсутність ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 115 та 276 Кримінального кодексу України.
На досудовому провадженні відповідно до ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
2. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
3. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
Оскільки ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_10 , то незважаючи на формальне визнання органом досудового слідства потерпілою ОСОБА_11 та допит заявниці як свідка, на думку слідчого судді матері у зв`язку із загибеллю сина безумовно завдано моральної шкоди, і тому в розумінні ст. 55 КПК України вона є потерпілою і має право оскаржувати постанову, якою продовжено досудове слідство та встановлено його порядок, тобто вчинення слідчим певних процесуальних дій, які необхідно проводити також і за участю заявниці, що зачіпає її права.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 304 КПК України скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Оскільки заявник дізналася про оскаржувану постанову у межах десяти днів до подання скарги, строк не є пропущеним.
Статтею 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо:
1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;
2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;
3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;
4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;
5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;
6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;
7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;
8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.
У постанові слідчого від 26.01.2015 року зазначено про відсутність складу кримінальних правопорушень, що у оскаржуваній постанові прокурора також не ставиться під сумнів.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод безпосередньо застосовуються при розглядах справ у судах України. Положення статті 5 Конвенції передбачають право на свободу та особисту недоторканість. Так, у справі «Анатолій Руденко проти України» Європейський суд з прав людини констатував порушення підпунктів «с» та «є» пункту 1 статті 5 Конвенції, пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції, коли заявник повністю залежав від органів влади, які позбавили його шансів довести свою думку та висловитися з приводу вчинених стосовно нього дій з боку органів слідства, з якими він не погоджувався.
Суд при розгляді скарги виходить з того, що оскаржувана постанова за своїми правовими наслідками прямо впливає на права заявника, необхідність відновлення та продовження досудового слідства зумовлена нібито необхідністю вчинення тих дій, які вже були проведені і відомий їх результат. Крім того підстави закриття кримінального провадження та відсутність складу кримінальних правопорушень не ставляться першим заступником прокурора під сумнів, а лише особа загиблого, яка була встановлена хоча і не всіма відомими у юриспруденції та криміналістиці способами, але цілком достатніми процесуальними діями.
Оцінюючи усі обставини, які були досліджені у судовому засіданні у їх сукупності, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав для скасування оскаржуваної постанови.
При цьому слід зазначити, що її скасування не позбавляє права процесуального керівника чи вищого за посадою прокурора скасувати постанову про закриття кримінального провадження з інших підстав.
Враховуючи вищевикладені обставини, керуючись ст. ст. 55, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя
Скаргу задовольнити.
Ухвала відповідно до ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1