11-сс/775/150/2015(м)
263/5622/15-к

А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д Д О Н Е Ц Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні 28 травня 2015 року в місті Маріуполі справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 19 травня 2015 року
В С Т А Н О В И Л А :
Старший слідчий СВ «ОВС та ОГ ЗО» СУ ГУМВС України в Донецькій області за згодою прокурора відділу нагляду прокуратури Донецької області звернувся до Жовтневого районного суду міста Маріуполя з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо до підозрюваного ОСОБА_8 .
Звертаючись з даним клопотанням до слідчого судді, слідчий в ньому зазначив, що наприкінці жовтня 2014 року ОСОБА_9 , будучи незадоволеним своїм матеріальним становищем, вирішив організувати стійку, озброєну групу - банду для вчинення розбійних нападів, викрадення осіб, вбивств, незаконного заволодіння транспортними засобами, заподіяння тілесних ушкоджень та незаконного придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, з метою заволодіння майном і грошима підприємств, установ, організацій та окремих осіб на території Донецької області.
Про такі свої наміри ОСОБА_10 повідомив своїх знайомих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інших невстановлених слідством осіб, які також мали скрутне матеріальне становище та мали потребу у матеріальному доході, на що останні надали свою згоду.
Для виконання своїх намірів і усунення опору з боку потерпілих, а також при необхідності застосуванням цієї зброї для фізичної ліквідації осіб, які будуть чинити активний опір їх злочинній діяльності, вказані особи заволоділи сьома автоматами АКМ з патронами у кількості шістдесяти штук, гранатометами у кількості п`яти штук, гранатами «Ф-1» без запалів у кількості семи штук, гранатами РГД-5 без запалів у кількості десяти штук, однією гранатою РГМ без запалу, гранатами ВОГ-25 у кількості одинадцяти штук, запалами до гранат УЗРГМ у кількості дванадцяти штук, патронами загальною кількістю три тисячі двісті сорок однієї штуки, гранатами Ф-1 без запалів у кількості трьох штук, гранатами РГД-5 без запалів у кількості шести штук, однією гранатою РГН без запалу, трьома тротиловими шашками, запалами до гранат УЗРГМ у кількості семи штук, одним запалом УДЗ до гранати, одним вибуховим пакетом, двома електродетонаторами ЕДПР, однією гранатою ВОГ-25п, запалом до гранати УЗРГМ у кількості однієї штуки, які носили та зберігали при собі і за місцем тимчасового проживання у Дніпропетровській області.
Продовжуючи свою злочинну діяльність 21 березня 2015 року підозрюваний ОСОБА_8 за
Єдиний унікальний № 263/5622/15-к Слідчий суддя суду першої інстанції ОСОБА_17
Провадження № 11сс/775/150м/15 Доповідач ОСОБА_1
Категорія 199 КПК України

попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 та іншими невстановленими слідством особами, озброєні та одягнені у камуфляжну форму, знаходячись біля МРЕВ ДАЇ міста Волноваха Донецької області, вчинили вбивство працівника правоохоронного органу під час виконання ним своїх службових обов`язків.
21 березня 2015 року, біля 6 години 00 хвилин вони ж, в ході вчинення вбивства працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, також викрали автоматичну зброю АК-47У серійний номер НОМЕР_1 з бойовими припасами до нього, після чого з місця злочину зникли.
Своїми діями, підозрюваний ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені статтями 257, 348, частиною 2 статті 262 КК України.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 24 березня 2015 року підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Маріупольському слідчому ізоляторі.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 19 травня 2015 року клопотання слідчого СВ «ОВС та ОГ ЗО» СУ ГУМВС України в Донецькій області про продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено, а строк тримання продовжений на 60 днів до 19 липня 2015 року.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов висновку про наявність вагомих доказів вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину та існування ризиків того, що він, залишаючись на волі може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків, знайомство з іншими, не затриманими учасниками, викрадена у працівника СБУ зброя ще не знайдена, може бути причетним до інших епізодів злочинної діяльності у складі угрупування, а це можливо встановити шляхом проведення слідчих дій, тому, перебуваючи на волі, може спілкуватись з цими особами, давати їм певні вказівки, знищити речі, які мають значення для встановлення істини у справі.
Не погоджуючись з судовим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування ухвали слідчого судді суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_6 посилається на недотримання слідчим суддею суду першої інстанції положень кримінального процесуального закону.
Так, слідчий суддя суду першої інстанції не зазначив у своїй ухвалі, які конкретно визначені в кримінальному процесуальному законі ризики, продовжують існувати, а обмежився лише вказівкою на те, що заявлені слідчим та прокурором під час застосування запобіжного заходу ризики, які виправдовують тримання під вартою, не зменшилися.
Крім того, в ухвалі слідчого судді суду першої інстанції не вказано, як саме підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового слідства та суду, в той час, як він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, самостійно з`явився до слідчих органів для надання пояснень щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, яке мало місце 21 березня 2015 року у місті Волновасі, де він був свідком події, не є співучасником вчинення кримінального правопорушення, опинившись на тому місці злочину випадково.
Посилається захисник і на порушення слідчим суддею суду першої інстанції при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою вимог частини 3 статті 183 КПК України, не визначивши розмір застави, достатньої для виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом.
На його думку, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які ризики, передбачені статтею 177 КПК України. Не дивлячись на ці обставини, слідчий суддя суду першої інстанції застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не взявши, при цьому, до уваги тісні соціальні зв`язки останнього, наявність постійного місця проживання, позитивну характеристику з місця роботи і проживання, а також наявність на утриманні неповнолітньої дитини.
Захисник також посилається на допущені порушення пункту 2.3.41 Положення про автоматичну систему документообігу суду та частини 2 статті 35 КПК України, що вбачається з доданого до
матеріалів справи протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями, який за своєю формою та змістом не відповідає загально визначеним вимогам, у зв`язку з чим справу було розглянуто неповноважним складом суду.
Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та думку його захисників про незаконність і необґрунтованість судового рішення з проханням його скасувати і відмовити у задоволенні клопотання слідчого, міркування прокурора про безпідставність апеляційних вимог захисника ОСОБА_6 та законність ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до положень частини 3 статті 199 КПК України при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України повинно бути з`ясовано чи зменшилися ризики, які враховувалися при застосуванні запобіжного заходу, чи не з`явились нові, які виправдовували б перебування під вартою, а також чи існують перешкоди для завершення досудового розслідування.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ризики, які були враховані при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу не зменшилися, не з`явились й нові.
Про ці обставини у судовому засіданні апеляційної інстанції не заперечує і сторона захисту.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування має провадитися у великому обсязі і потребує тривалого часу, оскільки про підозру за цим кримінальним провадженням повідомлено 11 осіб, підозра складається з декілька епізодів, що є перешкодою для його завершення до закінчення попередньої ухвали про тримання під вартою.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя суду першої інстанції дійшов цілком правильного і законного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .
Отже, виходячи з наведених обставин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог сторони захисту.
Керуючись статтями 404,405,407,422 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 19 травня 2015 року про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 залишити без зміни.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3