Справа №1-348/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2007
року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої
судді Ковальчук Л.М. ,

при
секретарі Лаврик І.В.,

за участю
прокурора Бистрика О.М. ,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Гориничі, Києво-Святошинського району, Київської області, українця,
громадянина України, освіта
середня, не одружений, працює охоронником на фірмі «Марікей», студент першого курсу Київського
економічного інституту менеджменту,
проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого 23 листопада 2006 року
Шевченківським районним судом м. Києва
за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років
позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України
звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2007
року, близько 23 год. 50 хв.
ОСОБА_1, знаходячись по вул. Леніна в центрі с. Гореничі,
Києво-Святошинського району,
Київської області, з метою
заволодіння чужим майном, шляхом обману
та зловживання довірою, підійшов до
громадянина ОСОБА_2, і попросив у останнього
мобільний телефон, мотивуючи тим, що необхідно зателефонувати. ОСОБА_2, довіряючи знайомому ОСОБА_1, добровільно дав йому мобільний телефон марки
« Нокіа N91» вартістю 3599
грн., у якому знаходився стартовий
пакет «Лайф» вартістю 15 грн. ОСОБА_1 відійшов від громадянина ОСОБА_2 і
доводячи свій злочинний намір до кінця,
скориставшись, що ОСОБА_2
відвернув свою увагу від нього, втік
разом з телефоном і стартовим пакетом,
який знаходився в ньому, щоб у
подальшому скористатися ним на власний розсуд. ОСОБА_1 мобільний телефон марки « Нокіа N91» разом із
стартовим пакетом привласнив та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши цим самим громадянину ОСОБА_2
матеріальної шкоди у розмірі 3614
грн. В судовому засіданні підсудний свою вину у пред»явленому йому
обвинуваченні визнав повністю, дав
покази на судовому слідстві. В судовому засіданні на підставі ст.
ст. 301,
314 КПК України було оголошено протокол допиту обвинуваченого
від 18 травня 2007 року (а.с. 39-40). Допитаний в
якості обвинуваченого ОСОБА_1 свою вину визнав повністю та пояснив, що 22
квітня 2007 року
близько 23 год. 30 хв. він
знаходився в центрі с. Гориничі по вул. Леніна на автобусній зупинці. В цей час у
центр на таксі приїхав знайомий йому чоловік ОСОБА_2. Він вийшов із таксі і
підійшов до нього і вони почали разом розмовляти близько 20 хвилин, а після цього пішов додому. Після того як
він відійшов від нього, то він вирішив
заволодіти його мобільним телефоном,
так як майже в кожного громадянина на даний час є мобільний телефон. Він
бажав заволодіти телефоном, щоб у
подальшому його продати і отримані кошти за нього витратити на власні потреби.
ОСОБА_2 відійшов від нього і він з метою заволодіння його мобільним телефоном
шляхом обману підбіг до нього та попросив у нього мобільний телефон, щоб зателефонувати. Він погодився і витягнув
з кишені свій мобільний телефон марки «Нокіа N91» і дав його йому. Це було близько 23 год. 50 хв. в центрі с.
Гориничі по вул.
Леніна. Він взяв телефон і відійшов від нього на певну відстань

і приклавши телефон до вуха, зробив вигляд, що телефонує. Він побачив, що ОСОБА_2 дивиться в іншу сторону, а не на нього, і скориставшись цим, поклав телефон в кишеню і відійшов від
ОСОБА_2

, а саме
відійшов до автобусної зупинки в центрі с. Гориничі. Через декілька хвилин до нього підійшов ОСОБА_2
і сказав, щоб він віддав його мобільний
телефон, на що він відповів, що в нього немає ніякого телефону. ОСОБА_2
сказав, що в нього з цього приводу
будуть проблеми і пішов у сторону свого місця проживання. Після цього він разом
з телефоном пішов додому і вдома побачив,
що в телефоні знаходиться стартовий пакет «Лайф». Наступного дня він
стартовий пакет викинув на вулиці, але в
якому місці не пам»ятає. Даний телефон знаходився у нього до ЗО квітня 2007 року і він його
нікому із знайомих та членів своєї родини не показував, він його тримав завжди біля себе. 30 квітня
2007 року він прийшов до відділку міліції і добровільно видав вказаний
мобільний телефон і щиросердечно зізнався у вчиненні даного злочину. Також
додав, що коли в нього виник намір
заволодіти мобільним телефоном ОСОБА_2,
він перебував у стані алкогольного сп»яніння. Свою вину ОСОБА_1визнав
повністю і у вчиненому щиро кається та просив його суворо не карати.

Крім визнання
підсудним своєї вини його винність у вчиненні злочину підтверджується іншими
доказами, дослідженими в процесі
судового слідства.

Так, потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що 22
квітня 207 року
близько 23 год. 30 хв. він приїхав
з м. Києва до місця свого проживання в с.
Гориничі,
Києво-Святошинського району,
Київської області. Він приїхав на таксі і вийшов у центрі с.
Гориничі по вул.
Леніна. В цей час коли він вийшов з таксі, то зустрів знайомого ОСОБА_1. Він підійшов до
нього і привітався, почалась розмова.
Поспілкувавшись він пішов додому, але
відійшовши на певну відстань, почув як
Олександр, наздогнавши його, попросив у нього мобільний телефон, щоб зателефонувати. Він дав йому свій
мобільний телефон марки «HokiaN91» вартістю 3599 грн. зі
стартовим пакетом оператора «Лайф» вартістю 15 грн. ОСОБА_1,
взявши телефон, відійшов від
нього на певну відстань, а саме близько
на відстань 8-10 м, а потім він відвернув від нього увагу, а коли повернувся в сторону ОСОБА_1, то його вже не було. Він почав його шукати і
знайшов у центрі с. Гориничі біля
зупинки. Він підійшов до нього і сказав,
щоб той повернув телефон, але ОСОБА_1
йому сказав, що телефона в нього не
має, і після цих слів розвернувся і
пішов додому, сказавши ОСОБА_1, що звернеться з даного приводу із заявою в
міліцію. Цивільного позову потерпілий не заявляв.

Винність
підсудного у вчиненні злочину також підтверджується іншими дослідженими в
процесі судового слідства доказами, а
також досліджено письмові докази, які
мають значення для встановлення вини та призначення міри покарання: заявою
потерпілого ОСОБА_2 від 30
квітня 2007 року про
притягнення до відповідальності ОСОБА_1,
який заволодів його мобільним телефоном марки «HokiaN91» (а.с. 3), протоколом
явки з повинною від 30 квітня 2006 року (а.с.
5), протоколом
огляду місця події від 30
квітня 2007 року
(а.с. 7-8), протоколом огляду речових
доказів від З травня 2007
року та фототаблицею
(а.с. 11-12), постановою про приєднання до справи речових доказів від 3 травня 2007 року (а.с.
13), розпискою
ОСОБА_2 про отримання від працівників міліції належного йому мобільного
телефону (а.с. 14),
гарантійним талоном (а.с. 15), довідкою
про вартість сімкарти мобільного оператора «Лайф» вартістю 15 грн.(а.с. 16),
повідомленням кримінально-виконавчої інспекції Києво-Святошинського
району від 23 травня 2007 року про перебування на обліку Києво-Святошинського
відділу кримінально-виконавчої інспекції з 22 грудня 2006 року у зв»язку із
засудженням 23 листопада 2006 року Шевченківським районним судом Києва за ст. 286 ч. 2 КК України до 4 років
позбавлення волі з випробуванням на 2
роки (а. с. 31), копією
паспорта

ОСОБА_1 (а.с.
41), характеристикою
з місця проживання (а. с. 42), вироком
Шевченківського районного суду м. Києва
від 23 листопада
2006 року (а.
с. 47-49).

Таким
чином, оцінюючи в сукупності всі
докази, зібрані в справі, суд визнає,
що вина підсудного у вчиненні злочину доведена повністю, його дії судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та
зловживання довірою (шахрайство).

Призначаючи
покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину
особою, що перебуває в стані
алкогольного сп»яніння.

Обставиною, яка пом»якшує покарання підсудного, суд визнає його щире каяття.

З урахуванням
тяжкості злочину і особи підсудного,
який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та
лікаря-психіатра не перебуває, раніше
судимий, суд вважає можливим призначити
покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті.

23 листопада 2006
року вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23 листопада 2006
року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та
призначено міру покарання у вигляді 4
років позбавлення волі. Відповідно до
ст. 75 КК України
звільнено ОСОБА_1 від відбування основного покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк 2 роки.
Враховуючи, те, що ОСОБА_1 в період іспитового строку, 22
квітня 2007 року
вчинив новий злочин, суд вважає за
необхідне на підставі ст. 71
КК України до призначеного покарання приєднати невідбуту частину
покарання, за вироком Шевченківського
районного суду м. Києва від 23 листопада 2006 року, у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, і призначити остаточне покарання у вигляді
позбавлення волі на строк 4
роки 2 місяці.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк три роки.

Керуючись ст.
ст. 323-324 КПК
України, суд, -

3АСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого
ч.1 ст.
190 КК
України, і призначити покарання у
вигляді двох років обмеження волі, що
відповідає одному року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до
призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Шевченківського
районного суду м. Києва від 23 листопада 2006 року, у вигляді позбавлення волі на строк три роки
два місяці, і призначити остаточне
покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки два місяці.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням ,
встановивши йому іспитовий строк три роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти
на ОСОБА_1 обов»язки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання та роботи,
періодично з»являтися в органи кримінально-виконавчої системи для
реєстрації.

Речовий доказ-мобільний телефон марки «HokiaN91»,
який зберігається у потерпілого ОСОБА_2, залишити йому.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський
районний суд Київської області протягом п»ятнадцяти діб з дня його
проголошення.