Ухвала іменем україни 15 червня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого ОСОБА_4, суддів ОСОБА_5, ОСОБА_6, розглянувши в судовому засіданні у м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 02 квітня 2015 року щодо нього, встановила: Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 02 квітня 2015 року вирок Пологівського районного суду Запорізької області від 11 грудня 2014 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 в частині їх засудження за ч.3 ст.185 КК України та призначеного покарання, а також щодо ОСОБА_3 залишено без зміни. Цей же вирок, в частині виправдання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч.3 ст.187 КК України скасовано та призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції. У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 порушує питання про скасування ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 02 квітня 2015 року, не вказуючи при цьому в якій частині зазначене рішення підлягає скасуванню. Згідно з положеннями ч.2 ст.424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, ухвала Апеляційного суду Запорізької області від 02 квітня 2015 року в частині скасування вироку суду першої інстанції не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, у зв'язку з чим вона не може бути оскаржена у касаційному порядку. Поряд з наведеним, відповідно до вимог ч.2 ст.427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції. Зазначених вимог закону засудженим не виконано, оскільки посилаючись на незаконність судового рішення, засуджений не навів конкретних доводів щодо того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали суду апеляційної інстанції з огляду на вимоги ст.438 КПК України, якою визначені підстави для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції. Крім того, відповідно до ст.436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення. Як вбачається з касаційної скарги, вимоги до суду касаційної інстанції не узгоджуються з положеннями ст.436 КПК України, оскільки засуджений не вказав конкретно в якій частині рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню та яке судове рішення має ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги. Також, в порушення вимог ч.3 ст.427 КПК України засуджений не вказав чи бажає він брати участь у касаційному розгляді. Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч.1 ст.429 КПК України залишити касаційну скаргу засудженого без руху та встановити п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків. Враховуючи наведене та керуючись ч.2 ст.424, ч.1 ст.429 КПК України, колегія суддів ухвалила: Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без руху, надавши йому строк для усунення недоліків протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. У разі не усунення недоліків касаційної скарги залишеної без руху у встановлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає. Судді: _________________ ___________________ ___________________ ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_6