Ухвала іменем україни 09 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів: ОСОБА_4, ОСОБА_5.,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 27 березня 2015 року стосовно ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 грудня 2014 року, залишеним без зміни судом апеляційної інстанції,

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, уродженку с. Людвинівка, Макарівського району Київської області, таку, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, раніше судиму: вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 29 червня 2010 року за ч. 1 ст. 190; ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки; вироком Макарівського районного суду Київської області від 15 вересня 2011 року за ч. 2 ст. 289; ч. 2 ст. 185; ст. 70, 71 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців,

засуджено за ч. 1 ст. 393 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 15 вересня 2011 року остаточно призначено ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців.

ОСОБА_2 визнано винною у тому, що вона, відбуваючи покарання у виді 5 років 6 місяців за вироком Макарівського районного суду Київської області від 15 вересня 2011 року в Уманській виправній колонії, 12 листопада 2014 року приблизно о 18.00 год., перебуваючи на території дільниці соціальної реабілітації, що знаходиться на вул. Енергетичній, 6 у м. Умані Черкаської області, куди раніше була переведена в порядку заохочення згідно з постановою начальника цієї колонії від 01 липня 2014 року, самовільно залишила територію Уманської виправної колонії, тобто здійснила втечу з місця позбавлення волі.

У касаційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу апеляційного суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні клопотання засудженої про витребування офіційного документа щодо стану її здоров'я для перевірки доводів апеляційної скарги про вчинення злочину внаслідок збігу тяжких обставин, допустив неповноту судового розгляду, порушив право засудженої на захист. Вважає, що ці обставини могли бути визнані такими, що пом'якшують покарання, а також бути підставою для застосування ст. 69 КК при призначенні ОСОБА_2 покарання.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Висновки суду стосовно доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК, захисник у касаційній скарзі не оскаржує. Також він не ставить питання про неправильне застосування кримінального закону.

Доводи захисника про істотні порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону є безпідставними.

Згідно зі ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 93 КПК збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб, зокрема, копій документів, відомостей, висновків експертів, а також шляхом здійснення інших дій, що здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Як вбачається зі змісту вироку місцевого суду, засуджена ОСОБА_2 вину у скоєнні інкримінованого їй злочину визнала повністю і обставин втечі з дільниці соціальної реабілітації Уманської виправної колонії не оспорювала. Тому суд згідно з ч. 3 ст. 349 КПК визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорювалися, та, з'ясувавши дані про особу обвинуваченої з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом'якшують покарання (щире каяття, сприяння розкриттю злочину), призначив ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі санкції ч. 1 ст. 393 КПК, та при призначенні покарання за сукупністю вироків застосував принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

В апеляційному порядку справу розглянуто відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Всі доводи апеляції засудженої були належним чином перевірені й відхилені з наведенням відповідних мотивів. При цьому засуджена та її захисники не були позбавлені можливості подати до суду будь-які документи для підтвердження своєї позиції.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Відмова апеляційного суду у задоволенні клопотання про витребування документів, що підтверджують стан здоров'я засудженої, не є порушенням права засудженої на захист, оскільки не перешкодила і не могла перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Крім того, неповнота судового розгляду, на яку посилається у касаційній скарзі захисник, відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити апеляційному суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень не вбачається, а тому підстав для її задоволення немає.

Враховуючи наведене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 27 березня 2015 року стосовно ОСОБА_2

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5