АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/382/15
Категорія ст. 186 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження № 0003252 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, з неповною освітою, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.10.2013 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 19.11.2013 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. 09.07.2014 на підставі ст. 2 Закону України Про амністію у 2014 році звільнений від відбуття покарання;

- 17.09.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок посилаючись на те, що суд не врахував в повному обсязі, що він вину у вчиненні злочинів визнав повністю, щиросердно розкаявся у вчиненому, має бабусю, мати та сестру, які потребують його допомоги.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який вважав, що вирок необхідно залишити без змін; колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2014 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України і призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більше суворим, призначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання, покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2014 року, остаточно призначено покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з 20 серпня 2014 року, з часу фактичного затримання. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою, залишено без змін.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 5 000, 00 гривень матеріальної шкоди.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, 22 липня 2014 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в салоні маршрутного таксі № 85, рухаючись від ЗГТ пл. Фестивальна до ЗГТ ТЦ Україна у м. Запоріжжі, таємно викрав з правого карману брюк ОСОБА_10 мобільний телефон в корпусі чорного кольору LG P705, вартістю 1 000 гривень, чим спричинив останній матеріальні збитки на вказану суму.

Крім того, 31 липня 2014 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку № 34, по вул. Рекордній у м. Запоріжжі, шляхом ривку, зірвав з шиї ОСОБА_8 ланцюжок із золота 585 проби, вагою 16 грам, вартістю 5 000 гривень, тим самим відкрито заволодів майном останньої спричинивши їй матеріальні збитки на вказану суму.

Не зупиняючись на досягнутому, 15 серпня 2014 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на ЗГТ ТЦ Україна у м. Запоріжжі, таємно викрав з сумочки ОСОБА_11 мобільний телефон в корпусі білого кольору Iphone 3G, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 800 гривень, чим спричинив останній матеріальні збитки на вказану суму.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнавав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченого та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися, у тому числі і обвинуваченим.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 місцевим судом було враховано, що останній вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, речі потерпілим частково повернув, а тому суд призначив йому покарання близьке до мінімального, передбаченого санкціями ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає правових підстав для подальшого пом`якшення обвинуваченому ОСОБА_6 призначеного місцевим судом покарання, зокрема і у зв`язку з тим, що той має бабусю, мати та сестру, які потребують його допомоги, оскільки він вчинив корисливі злочини, у тому числі і тяжкий злочин, будучи двічі судимим у 2013 році за аналогічні злочини на шлях виправлення не встав, про що свідчить те, що ці злочини їм було скоєно через короткий проміжок часу після передостаннього звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: