Провадження №1-кп/337/180/2015
ЄУН №337/2328/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2015 р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, суд -
В С Т А Н О В И В :
13.03.2015 р., приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 в якості гостя, шляхом вільного доступу, таємно викрав, зі столу однієї з кімнат, монітор «Asus VS238N», вартістю 6000 гривень, який належить ОСОБА_4 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро каявся, дав показання про те, що 13.03.2015 р. він, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 в якості гостя, викрав зі столу однієї з кімнат, монітор «Asus». Вкрадений монітор він заклав в ломбард. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 визнав у повному обсязі.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що вранці 14.03.2015 року, вона разом з чоловіком прийшли з роботи додому та побачила через відкриті двері кімнати, що відсутній монітор. Коли вона запитала у свого сина ОСОБА_6 про монітор, то той повідомив, що в нього в гостях був ОСОБА_7 . Після чого, вона пішла додому до ОСОБА_8 щоб вирішити питання про вкрадений монітор, але ані монітора ані грошову компенсацію за вкрадений монітор ОСОБА_5 не надав. Позовну заяву про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 6000,00 гривень підтримала у повному обсязі.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд з`ясував та впевнився, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, що їхня позиція добровільна та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілої, а також дослідженням характеризуючого матеріалу відносно ОСОБА_5 .
Таким чином, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доказано повністю зібраними по справі доказами, достовірність та істинність, яких обвинуваченим не заперечується, крім того перевіреними судом в порядку ст. 349 КПК України, що дає суду підстави кваліфікувати його дії за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про ОСОБА_5 , враховує обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого.
Так, ОСОБА_5 раніше не судимий, неодружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Також, суд враховує те, що ОСОБА_5 визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, щиро покаявся у скоєном, що суд визнає обставинами, що пом`якшують його відповідальність.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, згідно санкції ч.1 ст.185 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і таке покарання буде законним, справедливим та сприятиме виправленню ОСОБА_5 .
По кримінальному провадженню потерпілою ОСОБА_4 заявлений цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення 6000,00 гривень матеріальної шкоди. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 на суму 6000,00 гривень, визнаний обвинуваченим, цивільний позов не відшкодовано.
Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі підлягає відшкодовуванню в повному обсязі, особою, яка причинила його.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
Долю речових доказів суд вирішує у порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ,373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного ) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом покарання з випробуванням строком на один рік з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: заставний квиток № НОМЕР_1 від 13.03.2015 року з ломбарду «Капітал», який долучено до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у сумі 6000,00 гривень.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_9