Справа № 11 - 699 2007 року
Категорія 186 ч. 2 КК України
інстанції Дігтяр М.І.
Доповідач: Давиденко
УХВАЛА

Іменем України

2007
року червня місяця 22 дня Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого -
судді Давиденка Е.В.

суддів Ландаря О.В., Батрака В.В.

з участю
прокурора Гриня Н.Г.

засудженого ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляцією
помічника прокурора Зінківського району із внесеними змінами та засудженого
ОСОБА_1 на вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 21
листопада 2006 року.

Цим
вироком: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця м. Харкова, росіянина, громадянина України, з
середньою освітою,
неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

-10.07.2006
року Зінківським районним судом Полтавської області за ч. 1 cm. 185, 75 КК
України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік;

засуджений
за ст. 186 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі, за ст.297 КК України на
1 рік позбавлення волі.

Відповідно
до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим призначено йому 4 роки позбавлення волі.

На
підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків частково приєднано
не відбуте покарання за вироком Зінківського районного суду Полтавської області
від 10.07.2006 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 3
місяців позбавлення волі.

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця і мешканця с Дейкалівка,
Зінківського району Полтавської області, українця, громадянина України, з
середньою освітою, неодруженого, не працюючого, інваліда 3 групи, раніше судимого:

- 02.03.2005
року Зінківським районним судом Полтавської області за ч.ч.2 та 3 ст. 185, 75
КК

України до 3
років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

засуджений за
ст.297 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На
підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано не відбуте
покарання за вироком Зінківського
районного суду

Полтавської
області від 20.03.2005 року та остаточно призначено йому покарання у вигляді 3
років 3 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання
про речові докази.

За
вироком суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнані винними в тому, що 14 липня 2006 року
близько 10 години перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, таємно викрали з
центрального цвинтаря м. Зінькова металевий ланцюг, яким було огороджено
поховання ОСОБА_3 та ОСОБА_4, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної та
моральної шкоди.

Крім
того, ОСОБА_1 19 серпня 2006 року перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння,
поблизу кафе "Ташань", відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_6
велосипед "Україна" вартістю 170 гривень, яким розпорядився на
власний розсуд.

Помічник
прокурора Зінківського району в своїй апеляції із внесеними змінами просить
виключити з мотивувальної частини вироку вказівку суду про наявність обтяжуючої
покарання обставини вчинення злочину з метою використання коштів від
викраденого для придбання спиртного, в іншій частині вирок суду вважає за
необхідне залишити без зміни.

В
апеляції ОСОБА_1 не погоджується з вироком суду, як в частині кваліфікації його
дій за ст.186 ч.2 КК України, так і в частині засудження за ст.297 КК України.
Вважає, що велосипед у потерпілого ОСОБА_6 викрав таємно, а не відкрито, а щодо
викрадення металевих ланцюгів з цвинтаря, то був введений в оману ОСОБА_7, який
потім змінив свої показання та обмовив його з ОСОБА_2. Тому, просив скасувати
вирок суду та справу направити на новий судовий розгляд.

Інші учасники
вироку суду не оскаржили.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора про підтримання поданої апеляції із внесеними
змінами в частині виключення з мотивувальної частини обтяжуючої покарання
обставини вчинення злочину з метою використання коштів від викраденого для
придбання спиртного та безпідставністю поданої апеляції засудженого, пояснення
засудженого ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляції про скасування вироку суду через
незаконне засудження за ст.297 та ч.2 ст. 186 КК України, перевіривши матеріали
кримінальної справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція
помічника прокурора підлягає до задоволення, а апеляція засудженого не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд
обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочинів,
за які він засуджений.

Його
винуватість підтверджується доказами, здобутими відповідно до КПК України,
належним чином дослідженими в суді та наведені у вироку суду, а саме
показаннями потерпілих, свідків, протоколами огляду місця злочину, протоколами
огляду та вилучення речових доказів.

Доводи
ОСОБА_1 про те, що його дії не вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України та
безпідставно засуджено за ст.297 КК України є безпідставними.

Так, із
показань засудженого ОСОБА_1 вбачається, що він стверджує про таємне викрадення
ним велосипеду у потерпілого ОСОБА_6

Проте,
такі його показання не ґрунтуються на матеріалах справи.

Як
вбачається з показань потерпілого ОСОБА_6, які він давав на досудовому слідстві
один з двох невідомих йому чоловіків, яким виявився ОСОБА_1 забрали у нього
велосипед. Коли він став кричати йому, щоб той залишив велосипед, ОСОБА_1
втік.(т.2 а.с.7-8, 52).

Даючи
показання на досудовому слідстві ОСОБА_1 також не заперечував про те, що ним
відкрито було викрадено велосипед у потерпілого, оскільки він бачив та чув, як
останній біг та кричав йому щоб він залишив велосипед (т.2 а.с.12-13, 32-34).

При
відкритому викраденні ОСОБА_1 велосипеду також був присутній і засуджений
ОСОБА_2, який в
останню мить відмовився від вчинення злочину, про що свідчать його показання і
показання ОСОБА_1 (т.2 а.с.56-57).

Отже,
висновки суду про відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 є правильними,
оскільки дане викрадення відбулося у присутності власника майна, який намагався
перешкодити вчиненню злочину, про що усвідомлював засуджений ОСОБА_1 та
нехтував цим.

Тому, районний
суд вірно кваліфікував його дії за ч.2 ст.186 КК України.

Обгрунтовано
суд дійшов висновку і про винуватість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні злочину,
передбаченого ст.297 КК України, як наруга над могилою.

Ствердження
засудженого ОСОБА_1 про безпідставність його засудження за викрадення
предметів, що знаходяться в місці поховання не ґрунтуються на матеріалах
справи.

Так, за
його показаннями нібито свідок ОСОБА_7 завів їх в оману, дозволивши зняти з
огорожі могили його родичів металеві ланцюги.

Проте,
допитаний на досудовому слідстві свідок ОСОБА_7 дав протилежні показання,
зазначивши, що ніякого відношення до предметів могили не мав, і дозволу на
зняття ланцюгів ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_2 він не давав(т.1 а.с.12-13, 53-54,
55-56).

Такі
показання свідка також узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_5, який
зазначав, що ОСОБА_7 ніякого відношення до могил його родичів немає, а також
про наміри по зняттю ланцюгів він йому не повідомляв(т. 1 а.с.52).

За таких
обставин, районний суд вірно не взяв до уваги показання ОСОБА_1 та правильно
кваліфікував його дії за ст.297 КК України.

Відповідає
вимогам ст. 65 КК України і призначене ОСОБА_1 покарання, яке близьке до
мінімального, що передбачено санкцією цієї статті, обране з урахуванням ступеня
тяжкості злочину, даних про особу винного, який неодноразово судимий за злочини
проти власності, не працює, а також з урахуванням вчинення ним злочину в період
іспитового строку, що свідчить про його свідоме небажання стати на шлях
виправлення.

В свою
чергу, колегія суддів апеляційного суду вважає необхідним задовольнити апеляцію
помічника прокурора із внесеними змінами про виключення такої обтяжуючої
покарання обставини, як вчинення злочину з метою використання коштів від
викраденого для придбання спиртного.

Відповідно до
ч. 1 ст.67
КК України перелік обтяжуючих покарання обставин є
вичерпним і розширенню не підлягає, а тому суд вийшов за межі даної статті.

Тому
така обставина підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку.

В іншій частині
вирок суду необхідно залишити без зміни.

Виходячи
з наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів апеляційного
суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляцію
помічника прокурора Зінківського району із внесеними змінами задовольнити.

Вирок
Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2006 року
відносно засудженого ОСОБА_1 змінити, виключивши з мотивувальної частини вироку
обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину з метою використання коштів від
викраденого для придбання спиртного.

В іншій
частині вирок суду залишити без зміни.