Справа №: 398/9968/13-к
В И Р О К
Іменем України
"23" червня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
законного представника потерпілого - ОСОБА_5 ,
представника цивільного відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
5 серпня 2014 р. Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 286 КК з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України до 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки з іспитовим строком 1 рік, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за таких обставин:
2 жовтня 2013 р. близько 20 год. він, керуючи автомобілем «Ssang Yong Actyon», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , рухаючись по проспекту Леніна м. Олександрії з боку вул. Краснокозача до вул. Героїв Сталінграду, навпроти будинку № 122 порушив Правила дорожнього руху України, а саме:
п.1.5 Правил, відповідно до якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду руху, загрожувати життю та здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3 Правил, відповідно до якого водій зобов`язаний:
пп. «б» - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом в дорозі;
пп. «д» - не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
п.12.1 Правил, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
п.12.3 Правил, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
ОСОБА_8 проявив необережність в формі недбалості: рухаючись в зоні дії дорожнього знаку 1.33 «Діти», він був неуважним, не вибрав безпечну швидкість руху, вчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, в результаті чого здійснив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_9 , який перебігав проїзну частину справа наліво відносно руху транспортного засобу.
Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток тазу зліва лобкової та сідничної; перелому вертлюгової западини без зміщення, які згідно висновку експертизи від 12 листопада 2013 р. № 1460 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я.
Обвинувачений повністю визнав себе винним в інкримінованому злочині та показав, що 2 жовтня 2013 р. близько 20 год. він керував автомобілем, який належить ОСОБА_10 , та їхав в бік вул. Героїв Сталінграду зі швидкістю близько 38 км/год. Дорога освітлювалась ліхтарями. Проїжджаючи повз Центр зайнятості, попереду за пішохідним переходом дорогу перебігали два хлопчики, а наступної миті з`явився й третій. Він не встиг загальмувати й здійснив на нього наїзд. Йому відомо, що це зона дії дорожнього знаку «Діти». Хлопчик самостійно підвівся, а тому він, ОСОБА_11 , не бачив причин для виклику швидкої допомоги, а викликав міліцію.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд зі згоди усіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які не оспорюються, переконавшись у тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також в добровільності їх позиції, дослідивши лише докази на підтвердження підстав та розміру цивільного позову.
Суд дійшов висновку, що обвинувачений винен у вчиненні кримінального правопорушення, який кваліфікує за ч.1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад його призначення, передбачених ст.ст. 65-67 КК України, та враховує наступне:
Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, з необережності та вперше.
За місцем проживання він характеризується як особа, відносно якого скарг до житлового органу не надходило.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують його покарання, не встановлено.
З огляду на викладене суд призначає покарання за ч.1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі, але з випробуванням, та додатковим покаранням.
Зазначений злочин обвинувачений вчинив до ухвалення вироку від 5 серпня 2014 р., за яким його було звільнено від відбування покарання з випробуванням.
За правилами ч.4 ст. 70 КК України суд застосовує сукупність злочинів і остаточне покарання призначає шляхом часткового складання покарань.
Законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого, володільця транспортного засобу - ОСОБА_10 та приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант Авто», в якій застрахована цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу, пред`явлено цивільний позов про відшкодування майнової шкоди на суму 27 269 грн. 92 коп. та моральної шкоди - на суму 50 000 грн., який підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Отже, обвинувачений керував транспортним засобом на законних підставах.
Власником наземного транспортного засобу є цивільний відповідач ОСОБА_10 , цивільно - правова відповідальність якого 6 листопада 2012 р. була застрахована публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «ГАРАНТ АВТО», про що свідчить поліс № АЕ/ 057252.
Строк дії договору - з 7 листопада 2012 р. по 6 листопада 2013 р.; ліміт відповідальності: за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілого, - 100 000 грн., за шкоду, заподіяну майну, - 50 000 грн., франшиза 0.
Подія, яка відбулася 2 жовтня 2013 р. за участю забезпеченого транспортного засобу є страховим випадком.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховомуполісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно п.23.1 ст. 22 цього Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є в тому числі шкода, пов`язана з лікуванням, іншим ушкодженням здоров`я потерпілого, та моральна шкода що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням
лікарських засобів(п. 24.1 ст. 24 цього Закону).
Законний представник потерпілого та цивільний позивач ОСОБА_5 розрахунку матеріальних витрат не надала, натомість приєднала до позову чеки про придбання продуктів харчування, побутових товарів, ліків та проїзні квитки.
При цьому жодного доказу на підтвердження призначення лікаря, переліку витрачених медикаментів та супутніх матеріалів за її кошт відповідно до призначення лікаря, про вартість цих препаратів в мережі аптек, а також довідки про необхідність посиленого харчування, стороннього догляду не надала, окрім проїзних квитків на підтвердження проїзду потерпілого до клінічного санаторія «Орлятко» та до м. Харкова на консультацію дитячого ортопеда травматолога за направленням в супроводі законного представника.
Вартість витрат на проїзд згідно проїзних квитків становить 877,10 грн. (457,18 + 419,92 ), які підлягають стягненню з страховика.
Підстав для відшкодування інших витрат з урахуванням відсутності належних доказів немає.
Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю ( ст. 26-1 цього Закону).
При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд виходить із ступеню моральних страждань потерпілого, яких він зазнав, і враховує, що внаслідок травми неповнолітній потерпілий відчував не тільки фізичний біль, але внаслідок дій винної особи в зв`язку із тривалим лікуванням було порушено звичний уклад його життя: потерпілий був обмежений у спілкуванні з однолітками, бо йому було рекомендовано навчання вдома, він деякий час пересувався на милицях, йому було складно дотримуватися навчального процесу.
Суд з урахуванням ступеня моральних страждань потерпілого, принципу розумності та справедливості визначає розмір моральної шкоди в сумі 10 000 грн.
Оскільки розмір страхової виплати за шкоду, спричинену здоров`ю, за договором страхування між ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ АВТО» та ОСОБА_10 передбачено на суму 100 000 грн., то страхувальник несе відповідальність в межах 5000 грн.( 5%). Зазначена сума підлягає стягненню із страховика на користь законного представника потерпілого.
Різницю між сумою відшкодування - 5 000 грн., повинна сплатити особа, яку визнано винною у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди, тобто обвинувачений.
Крім того, прокурором заявлено позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого на суму 5966 грн., який підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч.3 ст. 1206 ЦК України).
Відповідно до ст. 88 Бюджетного кодексу України міська лікарня фінансується за рахунок коштів міського бюджету.
«Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 16 липня 1993 р. № 545, передбачено, що сума коштів, які підлягають відшкодуванню , визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.
Вартість стаціонарного лікування потерпілого підтверджується відповідною довідкою.
Отже, позов прокурора до обвинуваченого про відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого від злочину, за період знаходження на стаціонарному лікуванні з 2 жовтня по 2 листопада 2013 р. (31 ліжко - день) на суму 5966 грн. законний і обгрунтований, а тому підлягає задоволенню..
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, суд відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого на користь держави на суму 1 602 грн. 60 коп.
Речовий доказ автомобіль, який зберігається у його власника ОСОБА_10 , необхідно залишити останньому за належністю.
Керуючись ст.ст. 373- 376 КПК України,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки .
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання даного покарання з покаранням, призначеним вироком Олександрійського міськрайонного суду від 5 серпня 2014 р., остаточно призначити покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі з позбавленням права користування транспортними засобами на строк 2 роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 1 рік 6 місяців та поклавши на нього такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.
Стягнути з публічного акціонерного товариства Українська страхова компанія «ГАРАНТ АВТО» на користь ОСОБА_5 в порядку відшкодування майнової шкоди - 877 грн. 10 коп., моральної шкоди 5000 грн., а всього 5 877 грн. 10 коп.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 в порядку відшкодування моральної шкоди 5000 грн.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь комунального лікувально - профілактичного закладу «Міська лікарня № 1 м. Олександрії» витрати на стаціонарне лікування потерпілого на суму 5 966 грн.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на суму 1 602 грн.60 коп.
Речовий доказ - автомобіль «Ssang Yong Actyon», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити за належністю ОСОБА_10 .
Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили, якщо жодна із сторін судового провадження протягом зазначеного строку не подасть апеляційну скаргу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя