Справа № 161/2379/15-к
Провадження № 1-кс/161/630/15
У Х В А Л А
м. Луцьк 17 лютого 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк клопотання старшого слідчого СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Луцького району ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 , в період часу з 27.11.2014 року по 30.11.2014 року, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи при цьому протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу викрав срібний ланцюжок вагою 30 грам, вартістю 239 гривень 70 копійок, два срібних хрестики, вагою по 15 та 20 грам, вартістю по 119 гривень 85 копійок та 159 гривень 80 копійок, відповідно, одну срібну монету із зображенням Лесі Українки, вагою, 7 грам, вартістю 55 гривень 93 копійки, срібну монету італійського виробництва, вагою 7 грам, вартістю 55 гривень 93 копійки та срібну монету 15 копійок, вагою 4 грами, вартістю 31 гривня 96 копійок, що належать ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому збитків на загальну суму 663 гривні 17 копійок.

Слідчим відділенням Луцького РВ УМВС України у Волинській області, проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000706 щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Волинської області, Рожищенського району, с. Залісці, громадянину України, українцю, не працюючому, проживаючому в АДРЕСА_2 , раніше не судимому, 13.02.2015 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_5 не обирався. Водночас при відвідуванні місця реєстрації, можливих місць перебування ОСОБА_5 та допиті матері та брата останнього, установлено, що його родичі не бачили його з червня 2014 року, а останнім його бачив товариш в грудні 2014 року, однак де на даний час знаходиться останній нікому не відомо.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування, що підтверджується показаннями брата та матері останнього, а також проведеними заходами працівниками міліції по встановленню місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , однак на даний час встановити місцезнаходження останнього не виявилось можливим, через що, дії підозрюваного ОСОБА_5 слід розцінювати як переховування від органів досудового розслідування та ухилення від проведення за його участю слідчих дій, що перешкоджає встановленню істини по провадженню.

Просить дати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось у відповідності до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, в ньому викладених. Просив клопотання задовольнити.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові матеріали клопотання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Це клопотання може бути подане:

1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою;

2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику;

3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання встановлено, що у провадженні СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області знаходиться кримінальне провадження № 0000706 від 23.12.2014 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Також судом встановлено, що слідчий при зверненні до суду з даним клопотанням, не подав до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 .

Також судом встановлено, і цього не заперечувалось самим прокурором, що в порушення вимог п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 188 КПК України запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_5 не обирався взагалі.

Також судом встановлено, що в порушення вимог ч. 4 ст. 189 КПК України прокурором не доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування. Так як з письмових матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що він не проживає протягом семи місяців за місцем своєї реєстрації із-за неприязних стосунків із родиною. А тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що стороною кримінального провадження при зверненні до суду з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взагалі не дотримано вимог ст. 188 КПК України. А також те, що прокурором під час розгляду клопотання не доведено обставин, передбачених п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 189 КПК України. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу.

Керуючись ст. ст. 188, 189 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Відмовити старшому слідчому СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1