Справа № 724/210/14-к
Провадження № 1-кп/724/2/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2015 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілої: ОСОБА_4
представника потерпілої: ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грозинці Хотинського району, громадянина України, який має повну загально-середню освіту, одруженого, маючого на утриманні 3 малолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
10 жовтня 2013 року, приблизно о 23.00 годині, ОСОБА_7 маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме саджанців дерев яблуні сорту «Айдарет» в кількості 225 штук, діючи умисно із корисливих мотивів прийшов на земельну ділянку ОСОБА_4 , яка знаходиться по АДРЕСА_2 , де реалізуючи умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав саджанців дерев яблуні сорту «Айдарет» в кількості 225 штук, після чого покинув місце події. Викраденими саджанцями дерев, ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, а саме: переніс до свого господарства , яке знаходиться по АДРЕСА_1 , де їх в подальшому посадив. Своїми діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 3375 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, в своїх показаннях підтвердив обставини вчинення ним злочину, крім того показав, що у вчиненому щиро кається і просив суд суворо не карати, а також заявив клопотання та надав письмову заяву про звільнення від відбування покарання на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 та її представник не заперечували щодо звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року.
В судовому засіданні прокурор не заперечувала щодо звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, потерпіла також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, оцінюючи зібрані та досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.
Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено. Скоєне кримінальне правопорушення відноситься до категорії середньої тяжкості. Обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, суспільно корисною працею не займається, раніше не судимий. Як пом`якшуючу покарання обставину, суд враховує щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину. Призначення обвинуваченому одного з основних покарань штрафу або виправних робіт неможливо, оскільки останній не працевлаштований, призначення покарання у вигляді громадських робіт або арешту не буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого. З урахуванням усього вищевикладеного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства і до нього необхідно застосувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Відповідно до п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, який набрав чинності 19.04.2014 року, звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 вчинив злочин середньої тяжкості, передбачений ч.1ст. 185 КК України до набрання чинності Законом України „Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно яких батьківських прав не позбавлений, що підтверджується довідкою служби у справах дітей Хотинської районної державної адміністрації № 16-18-01-14 від 09.02.2015 року.
Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно звільнити від відбування покарання на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1 п. «в», 8, 9 Закону України «Про амністію» від 08 квітня 2014 року, ст.ст.368, 369-371, 374, 376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді 1 рік 6 (шість місяців) позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку - 1 рік - не вчинить нового злочину (кримінального правопорушення), і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну свого місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінальну-виконавчу інспекцію.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року.
Речові докази: 224 штук саджанців яблунь сорту «Айдарет», що знаходяться на зберіганні в ОСОБА_11 (жительки АДРЕСА_1 ); 1 саджанець яблунь сорту «Айдарет», що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Хотинського РВ УМВС України в Чернівецькій області - залишити ОСОБА_11 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня проголошення.
Суддя: ОСОБА_1