Справа № 466/1210/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/166/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2015 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої - судді ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, уродженця с. Підбірці Пустомитівського району Львівської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2015р. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 146, ч. 1 ст. 147 КК України, у кримінальному провадженні № 0000525 від 17.02.2015р.

за участю: прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6

встановила:

СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000525 від 17.02.2015р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 146, ч. 1 ст. 147 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у кінці лютого 2015р. ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 маючи намір отримати кошти за умови звільнення попередньо викраденої особи, керуючись корисливим мотивом, дійшли згоди щодо викрадення та позбавлення волі ОСОБА_12 .

З метою підготовки до вчинення злочину ОСОБА_7 придбав чотири комплекти камуфляжної форми, балаклави, чотири комплекти рукавиць, пластикові хомути скоч, два комплекти державних номерів на іноземній реєстрації та інші засоби для вчинення злочину.

Так, 17.02.2015р. близько 18:40 год., ОСОБА_13 та його дружина ОСОБА_12 рухались на належному їй автомобілі марки «Nissan Pathfinder», р.н. НОМЕР_1 , по вул. Б. Хмельницького, 117. В цей час ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 рухаючись спільно в автомобілі темного кольору марки «BMW», під керуванням ОСОБА_7 , умисно здійснили зіткнення з автомобілем марки «Nissan Pathfinder», в якому знаходились ОСОБА_13 та його дружина ОСОБА_12 .

ОСОБА_13 , маючи намір з`ясувати причину ДТП, вийшов із свого автомобіля до водія автомобіля «BMW», однак одразу був повалений на землю ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , які були одягнуті в камуфляжну форму та балаклави. Останні діючи спільно, за попередньою змовою групою осіб, з метою викрадення та позбавлення волі двох осіб, силоміць, проти власної волі помістили ОСОБА_13 на заднє сидіння автомобіля марки «Nissan Pathfinder» та ОСОБА_12 силоміць, проти її волі з автомобіля марки «Nissan Pathfinder» перемістили в автомобіль марки «BMW», супроводжуючи свої дії нанесенням ударів ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .

Незаконно викравши ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 автомобілями прослідували в сторону вул. Промислової у м. Львові, утримуючи потерпілих в салонах автомобілів, всупереч волі останніх, зв`язавши їм руки. Рухаючись незаконно вулицею, неподалік скверу, що поблизу заводу «Маяк», ОСОБА_13 було виштовхано із салону автомобіля марки «Nissan Pathfinder» та силою затягнуто під одне із дерев у вказаному сквері, де і залишено.

В той час, ОСОБА_12 в автомобілі викрадачів марки «BMW» була незаконно перевезена в кімнату № НОМЕР_2 гуртожитку, розташовану на 9 поверсі будинку АДРЕСА_2 де будучи зв`язаною, незаконно утримувалась до 20.02.2015р.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , потерпілій ОСОБА_12 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 256 від 20.02.2015р., спричинено синці на шкірі нижньої губи зліва, на руках, на ногах, садна на слизовій оболонці верхньої та нижньої губ, на лівому передпліччі, крапкове садно на лівому стегні, які могли виникнути 17.02.2015р. та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином ОСОБА_7 підозрюється у незаконному викраденні двох осіб, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за попередньою змовою групою осіб, після викрадення ОСОБА_12 , діючи згідно спільно розробленого плану, утримували останню в якості заручника у приміщенні кімнати АДРЕСА_3 , в період часу з 20 год. 17.02.2015р. до 9 год. 20.02.2015р., не даючи змоги вільно пересуватись та покинути вказане приміщення, насильно утримуючи її зв`язаною, чим спричинили фізичні страждання.

Утримуючи ОСОБА_12 в якості заручниці, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спонукання її родичів до передачі грошових коштів, за допомогою телефонних засобів зв`язку, шляхом здійснення телефонних дзвінків та СМС повідомлень батька потерпілої ОСОБА_12 про утримання в заручниках його доньки, висуваючи вимогу про передачу їм грошей в сумі 150000 доларів США, чим спонукали останнього задоволити їхні вимоги взамін за звільнення заручника. Однак, остання близько 9 год. 20.02.2015р. була звільнена працівниками міліції внаслідок незалежних від ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 причин.

Таки чином, ОСОБА_7 підозрюється у триманні особи, як заручника з метою спонукання родичів затриманого до вчинення дій про передачу грошових коштів, як умови звільнення заручника, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 147 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, 17.02.2015р. близько 18:40 год., рухаючись на автомобілі темного кольору марки «BMW» здійснили зіткнення із заднім бампером автомобіля марки «Nissan Pathfinder», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_13 .

В подальшому, коли ОСОБА_13 маючи намір з`ясувати обставини та причину ДТП з водієм автомобіля марки «BMW», вийшов із свого автомобіля, вказані особи, які діяли спільно, за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_13 , проти волі, силою помістили його на заднє сидіння автомобіля марки «Nissan Pathfinder», в той час, як за кермо даного автомобіля сів один із вищевказаних осіб.

Згодом, під час проїзду автомобіля марки «Nissan Pathfinder», по вул. Промисловій у м. Львові, неподалік парку, поблизу заводу «Маяк», ОСОБА_13 , що був попередньо зв`язаний за допомогою пластикових хомутів, було виштовхано із автомобіля «Nissan Pathfinder», та сам автомобіль після незаконного заволодіння був незаконно поміщений на вул. Пекарську, 52, у м. Львові.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

20.02.2015р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 146, ч. 1 ст. 147 КК України.

21.02.2015р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_14 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави. Дія ухвали закінчується 21 квітня 2015р.
Не погоджуючись з даною ухвалою захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід. Свої вимоги мотивує тим, що слідчим суддею не досліджено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а рішення слідчого судді про не визначення розміру застави на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України є безпідставним, оскільки до клопотання слідчого не долучено жодного доказу на підтвердження вчинення підозрюваним кримінального правопорушення із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Окрім цього, в матеріалах, долучених до клопотання слідчого, відсутні докази що ОСОБА_7 вчиняв дії з метою ухилитися від слідства та суду, незаконно впливав на свідків чи чинив перешкоди слідству. Покликається, що прокурором не було доведено, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а слідчим суддею не наведено мотивів, з яких інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 у підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, пояснення слідчого ОСОБА_14 , у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчий суддя належним чином перевірив клопотання слідчого на відповідність вимогам законодавства, з`ясував усі передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу, вірно встановив факт наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 146, ч. 1 ст. 147 КК України, врахував тяжкість покарання, передбаченого за вчинення даних кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, який неодружений, офіційно не працює, раніше не судимий, те, що одним із співучасників злочину є рідний брат підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_11 , який переховується від слідства, що дає підстави вважати, що підозрюваний буде спілкуватись із останнім та впливати на потерпілих та свідків, та прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи наведене та конкретні обставини кримінального правопорушення, висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, з огляду на те, що кримінальні правопорушення, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_7 , вчинені із застосуванням насильства до потерпілих, що підтверджується висновками експертиз, колегія суддів визнає таким, що відповідає вимогам КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали прийняттю у даному кримінальному провадженні законного та обґрунтованого рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2015р. про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4