Справа № 307/2244/15-к
Провадження № 1-кп/307/330/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2015 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новобарово та мешканця АДРЕСА_1 , із повною вищою освітою, громадянина України, працюючого вчителем Глибокопотіцької ЗОШ І-ІІІ ступенів, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В листопаді 2012 року, будучи службовою особою тимчасово наділеною адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, а саме, головою дільничної виборчої комісії № 210507, виборчого округу № 72, яка була розташована в с. Глибокий Потік по вул. Центральна 87, Тячівського району, діючи умисно, із корисливих спонукань, скориставшись наданими йому повноваженнями, з метою заволодіння коштами державного бюджету, склав завідомо неправдивий документ Постанову ДВК № 210507 від 01.11.2012 р. про нарахування та виплати одноразової грошової винагороди членам дільничної виборчої комісії ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та секретаря комісії ОСОБА_8 , підпис якого підробив та завірив вказану постанову печаткою ДВК, хоча рішення про преміювання членів виборчої комісії не приймалося. Отримані гроші, в сумі 2601.59 грв., привласнив, чим заподіяв державі матеріальну шкоду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України по кваліфікуючій ознаці службове підроблення, тобто складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей і за ч. 2 ст. 191 КК України по кваліфікуючій ознаці заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Разом із обвинувальним актом суду було надано угоду про визнання винуватості від 10.07.2015 року, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 на підставі ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри у всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Сторонами даної угоди визначено покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення: за ч. 1 ст. 366 КК України у виді одного року обмеження волі з позбавленням права постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснювати функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймати постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконувати такі функції за спеціальним повноваженням протягом одного року; за ч. 1 ст. 191 КК України у виді двох років обмеження волі з позбавленням права постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснювати функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймати постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконувати функції за спеціальним повноваженням протягом двох років. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обвинуваченому призначається остаточне покарання у виді двох років обмеження волі з позбавленням права постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснювати функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймати постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконувати функції за спеціальним повноваженням протягом двох років. На підставі ст. 75 КК України обвинувачений звільняється від відбування основного покарання з іспитовим строком на один рік з покладенням на нього обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції і повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Обвинуваченому роз`яснено наслідків укладення, затвердження та невиконання угоди передбачені ст.ст. 473, 474, 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення яке йому пред`явлено, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, щиро розкаявся та визнав фактичні обставини кримінального провадження встановлені досудовим розслідуванням. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання передбачені ст. 476 КПК України та дав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі її затвердження і пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державі чи суспільним інтересам.
Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 191 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості та ч. 1 ст. 366 КК України, який є злочином невеликої тяжкості.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України. Завдану злочинами шкоду відшкодував повністю.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалено вирок, так як умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Тому, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 469, 470, 472-474 КПК України суд,

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 липня 2015 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001132 від 01 липня 2015 року, між прокурором прокуратури Тячівського району Закарпатської області ОСОБА_2 і обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 191 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 366 КК України у виді обмеження волі на один рік з позбавленням права постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснювати функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймати постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконувати такі функції за спеціальним повноваженням протягом одного року;
за ч. 2 ст. 191 КК України у виді обмеження волі на два роки з позбавленням права постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснювати функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймати постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконувати функції за спеціальним повноваженням протягом двох років.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді двох років обмеження волі з позбавленням права постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснювати функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймати постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконувати функції за спеціальним повноваженням протягом двох років.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного йому основного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази: платіжна відомість № 210507 без номеру, видатковий касовий ордер від 14.11.2012 р., постанова ДВК № 210507 від 01.11.2014 р. за № 4 залишити при матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_5 не обирався.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1