АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1646/14 Справа № 188/1360/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2014 року.
Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, раніше не судимий,

засуджений: - за ч.2 ст.286 КК України до 3 (трьох) років позбавлення вол, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з випробувальним строком на 1 рік та на нього покладені певні зобов`язання визначені ст.76 КК України.
На підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», він звільнений від відбування призначеного покарання.
Цим же вироком задоволено відповідні цивільні позови.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що 24.02.2012 року близько 06.40 години, керуючи сідловим тягачем-Е "Renault Premium" д.н. НОМЕР_1 з напівпричіпом "SCHMITZ S01" д.н. НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі Знаменівка-Луганськ-Ізварино, на східній околиці с.Дмитрівка Петропавлівського району, у зоні дії дорожнього знаку 2.5 "Перевага зустрічного руху," порушивши вимоги п.п. 11.2 та 11.3 Правил дорожнього руху України, виявивши необачність, з необережності допустив зіткнення з пасажирським автобусом - D "ЛАЗ 42021" д.н. НОМЕР_3 , який рухався у зустрічному напрямку, під керуванням водія ОСОБА_8 ..
У результаті ДТП водій автобуса ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому кісток нижньої третини зі зміщенням уламків з пошкодженням задньої великоберцевої артерії, закритий внутрішньо суглобний перелом верхньої третини право великоберцевої кістки, закритий перелом шийки лівого стегна з підвивихом головки до верху, та інші ушкодження, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечні для життя.
В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить вирок суду змінити, в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Прокурор аргументує свої доводи тим, що обвинувачений був звільнений від відбування покарання як на підставі ст.75 КК України, так і за п. «в» ст.1 закону України «Про амністію у 2014 році». Вважає, що суд двічі звільнив ОСОБА_9 від відбування покарання за вчинення одного кримінального правопорушення. Тому просить виключити з вироку суду посилання на призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання з застосуванням ст.75 КК України, а в решті - залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, прохав виключити з вироку посилання на призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання з застосуванням ст.75 КК України, а в решті - залишити без змін, проаналізувавши доводи, викладені в апеляції та в судовому засіданні, співставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляцію прокурора необхідно залишити без задоволення, остільки вирок є законним та обґрунтованим.
Висновки суду щодо винності Кривошея у вчиненні злочину, за який його засуджено, обґрунтовано наявними у справі доказами, ретельно проаналізовано у вироку, що в апеляційному порядку ніким не оскаржено. Фактичні обставини справи, юридична кваліфікація скоєного за ч.2 ст. 286 КК України також ніким не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.
Колегією суддів перевірена обґрунтованість призначеного Кривошея покарання.
У відповідності до ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу засудженого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з вироку, при призначенні Кривошея покарання суд врахував, що він раніше не судимий, скоїв тяжкий злочин, але з необережності, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Пом`якшуючою покарання обставиною, суд визнав щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання, судом не було встановлено.
З матеріалів провадження також вбачається, що потерпілий прохав не позбавляти волі обвинуваченого.
Тому районний суд обґрунтовано прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у місцях позбавлення волі, з випробовуванням, з випробувальним терміном, з застосуванням ст. 75 КК України , яке за своїм видом та розміром є справедливим та правильним.
Також суд обґрунтовано задовольнив клопотання ОСОБА_7 , про застосування до нього Закону України "Про амністію у 2014 році", звільнивши його від відбування призначеного покарання, оскільки на день набрання чинності цього Закону він має на утриманні двох малолітніх дітей 2008 та 2011 року народження.
Думка прокурора, що суд невірно застосував до Кривошея і ст..75 КК України і одночасно Закон України «Про амністію», є помилковою, остільки відповідно до ст. 3 вказаного Закону суд, встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. 19 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року № 1185-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст. 12 названого Закону).
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році», має на утриманні двох малолітніх, не позбавлявся батьківських прав щодо них, вперше вчинив кримінальне правопорушення, з наслідками застосування амністії ознайомлений та не заперечує проти її застосування. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 24.02.2012 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнав повністю, щиро кається у вчиненому.
Обмежень, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», та ст. 8 Закону України «Про амністію 2014 році», щодо застосування відносно ОСОБА_7 амністії, не встановлено, амністія до Кривошия раніше не застосовувалась.
Відповідно до положень ст.65,75,86 КК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 р., № 8 від 12 червня 2009 р. та № 11 від 6 листопада 2009 р.), не має застережень щодо того, якщо до обвинуваченого при призначенні покарання застосовано ст.75 КК України, то неможливо застосувати в такому випадку Закон України про амністію. Тобто Законом не заборонено застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію», якщо покарання такій особі було призначено з застосуванням ст.75 КК України.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляцію прокурора необхідно залишити без задоволення, а вирок суду є законним та обґрунтованим і його необхідно залишити без змін.
Порушень кримінального процесуального закону в ході провадження та судового розгляду, колегією суддів не виявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляцію прокурора - залишити без задоволення.
Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2014 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: