Справа № 1-49/11
Провадження № 1/1156/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2011 р.

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Буячок Л.І.

при секретарі Майхрук Н.М.

з участю прокурора Сипень В.М.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ланівці справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки с. Москалівка Лановецького району, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючої , раніше не судимої, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей

за ч.1 ст. 125, ст. 166 КК України

В С Т А Н О В И В:

Підсудня ОСОБА_2, проживаючи із двома неповнолітніми дітьми в с. Москалівка Лановецького району, на протязі останніх декількох років в порушення вимог закону - ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 Сімейного кодексу України, які зобовязують батьків виховувати дітей, піклуватися про їх здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, забезпечити здобуття ними повної загальної середньої освіти, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці при вихованні сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, не піклувалась належним чином про його здоровя, фізичний розвиток і навчання, не створила належних умов для розвитку його здібностей, що стало причиною настання тяжких наслідків - наявність психічної депривації дитини.

При обстеженні на експертизі малолітнього ОСОБА_4 виявлено: контакт малопродуктивний, дитина боїться, не сходить із рук вихователя, відвертається при зверненні, намагається плакати, хлопчик не відповідає на прості запитання, поглядом показав де тьотя, де дядьо, корекції піддається слабо, із психолого-педагогічної характеристики відомо, що у дитини малозрозуміла вимова простих слів із словниковим багажем 8-10 слів, розвиток емоційно-вольових реакцій недостатній, пізнавальна діяльність не відповідає віку дитина не знає свого імені, не називає простих предметів, збіднена ігрова діяльність, недорозвинута дрібна моторика, навики самообслуговування (не контролює природні потреби, самостійно не приймає їжу), емоційний зв'язок з матірю недостатній. Таким чином, загальний психофізичний розвиток ОСОБА_4 не відповідає його віку, що перебуває у причинному звязку з неналежним вихованням в сімї.

Наявна психічна депривація дитини у ОСОБА_4 знаходиться у причинно-наслідковому звязку з неналежним виконанням матірю своїх обовязків по догляду, вихованню та навчанню дитини.

Крім цього, 16 березня 2011 року ОСОБА_2, у власному житловому будинку, що за адресою с. Москалівна Лановецького району, розізлившись на малолітню дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, через її непослух умисно нанесла останній декілька ударів пластмасовою килимовою вибивачкою в область сідниць, внаслідок чого спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді пяти синців на правій та лівій сідницях, які відповідно до висновку експерта № 894 від 06.06.11 року за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Будучи допитаною в судовому засіданні, підсудня частково визнала свою вину і пояснила, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 разом з теперішнім чоловіком та її трьома дітьми, у яких різні батьки.

ОСОБА_1 дочка ОСОБА_5 на протязі останього року ставала все більш неслухняною і часто заявляла їй про намір жити з батьком. 16 березня 2011 року в них знову була неприємна розмова , а непослух дочки дуже розізлив її і вона , взявши пластмасову килимову вибивачку, нанесла кілька ударів нею по сідницях дитини. Після цього вона взяла дочку за руку, відвела в підвал і сказала посидіти та подумати над своєю поведінкою. Через 5-10 хв. її чоловік випустив ОСОБА_6, яка через деякий час пішла без її відому до бабусі в сусіднє село. Підсудня вважає, що дитина має жити разом з нею, так як батьки чоловіка раніше не допомагали її у догляді та вихованні дочки.

Щодо сина ОСОБА_3, то вона вважає, що її вини в не забезпеченні належних умов для виховання, проживання та харчування його немає, оскільки вона в силу можливостей старалася постійно займатись з дитиною, читала йому книжки, грала ігри. Вважає, що дитина розвивається відповідно до віку.

Однак вина підсудньої в інкримінованих злочинах знайшла своє повне підтвердження в ході судового слідства.

Як вбачається із пояснень неповнолітньої ОСОБА_6 підсудня є її мамою. Вона часто доглядала за братиком ОСОБА_4 під час відсутності мами. Були випадки, коли вона хотіла йти до школи і мама її била через те, що вона не хотіла доглядати малого. Коли мама залишала їх самих, то харчування їм приносила сусідка, оскільки вдома нічого не було приготовлено. В школі вона вчилася добре, але мама рідко допомагала їй в підготовці домашніх завдань. Мама не прибирала в хаті і часто заставляла її прибирати.

Крім сказаного неповнолітня доповнила свої покази тим, що мама також неодноразово брала її з собою в гості до своїх хлопців, де вони іноді ночували. Це було до одруження матері з теперішнім її чоловіком, який часто випиває, влаштовує бійки і сварки з мамою, що є головною причиною, чому вона не хоче жити в цій сімї.

16 березня 2011 року після того, як мама забрала її з школи, вона зателефонувала до свого батька з проханням забрати її до себе. Мама, почувши їх розмову, дуже розсердилася і почала на неї кричати. Вона сказала мамі, що піде в с. Плиска, на що та відповіла, що нікуди її не пустить. Перебуваючи на кухні житлового будинку, мама почала її бити, а потім закрила в погребі. Після чого, взявши свою шкільну сумку з підручниками, вона пішла в с. Плиска Лановецького району до бабусі і дідуся. З того часу вона проживає разом з ними, до мами повертатися не хоче, оскільки жити з нею їй було дуже погано.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є головним лікарем Москалівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини. ОСОБА_2 вона знає давно, часто ходила до її дітей. Були випадки, коли ОСОБА_2 при ній прибирала в хаті, проте й були випадки, коли санітарний стан в будинку був незадовільний, розкидані брудні речі, на кухні брудний посуд. Траплялося, що вона заставала дітей самих, тобто матері не було вдома, а за дітьми наглядала сусідка. Були випадки, коли неповнолітні діти були вдома самі. ОСОБА_3 народився здоровим, без будь яких відхилень, нормально розвивався. Але вже на другому році життя вона почала помічати , що дитина відстає у розвитку.

Із пояснень свідка ОСОБА_8 вбачається, що його син ОСОБА_9 проживав трохи більше року у шлюбі з ОСОБА_2 (дівоче ОСОБА_10). Від даного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_5. Сімя розпалася і син переїхав жити до нього та його дружини. Бувша невістка останіми роками не доглядає за господарством та дітьми. ОСОБА_5 часто тікала від мами з с. Москалівка до них в с. Плиска Лановецького району і казала, що не хоче жити з мамою. Дитина жалілася, що мама заставляє її сидіти з меншим братиком ОСОБА_4 та не пускає її до школи. 16 березня 2011 року дівчинка втекла з дому та прибігла до них в с. Плиска, оскільки мама побила її вибивачкою. Його дружина ОСОБА_11 роздягнула ОСОБА_9 та помітила, що дитина побита до синяків. Через день вони повідомили Москалівського сільського голову про дану подію, він порадив звернутися в службу у справах дітей та в міліцію. Після цього випадку ОСОБА_6 живе з ними в с. Плиска, до мами вона повертатися не хоче.

Свідок ОСОБА_11 підтвердила покази свого чоловіка і пояснила, що останнім часом внучка ОСОБА_6 часто дзвонила і приходила до неї, повідомляючи про своє небажання жити з матірю та її теперішнім чоловіком ОСОБА_4, який зловживає спиртним і дитина не хоче бачити скандалів і сварок. Крім цього внучка розповідала багато і іншого негативного із фактів життя сімї, однак вона не хотіла багато в чому перечити бувшій невістці, щоб мати змогу хоч трохи спілкуватися з дівчинкою. Коли дитина в березні місяці цього року прийшла і попросилася жити в них, була при цьому дуже схвильована і заплакана, а ще побачивши синці на тілі дівчинки, вона вирішила втрутитися і захистити дитину, тому на слідуючий день повідомила голову сільської ради і службу у справах дітей при районній державній адміністрації.

На сьогоднішній день внучка живе у них, спілкується часто зі своїм батьком, який живе в м. Тернополі і на вихідних приїжджає в гості. ОСОБА_5 не хоче повертатися до матері.

Так , з пояснень свідка ОСОБА_10, який є батьком підсудньої, вбачається, що після смерті дружини його дочка працювала в дитячому садочку у с. Шушківці, ОСОБА_5 брала з собою. Потім вже почалися негаразди з роботою, не могла знайти постійного місця, він залишив дочку проживати у їхньому житловому будинку, а сам знайшов жінку у м. Ланівці, де живе і працює по нинішній час. Батько ОСОБА_5 не платив аліментів та не цікавиться дитиною раніше. Сама ж дівчинка, після того як мати її вдарила, виявила бажання проживати з дідом та бабою. Він особисто після всього, що трапилось, вирішив частіше відвідувати дочку, допомагати її доглядати за дітьми і не допускати подібного на майбутнє.

Представник служби у справах дітей Лановецької районної державної адміністрації ОСОБА_12 суду пояснив, що під час перевірок, які проводилися у будинку підсудньої, умови були неналежними та не відповідали санітарним нормам. Проте на даний час обставини змінилися, в кімнатах, на кухні порядок, чистота. Дитячі речі та постільна білизна чисті.

Крім наведеного вина підсудньої знайшла своє підтвердження в матеріалах справи

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 345 від 26.05.2011 року ОСОБА_4 за теперішнього часу на психічні захворювання не страждає, виявляє ознаки психічної депривації дитини. З другого року життя він почав відставати в розвитку, не розмовляв, ігрова діяльність збіднена. З березня 2011 року ОСОБА_4 поміщений в притулок для дітей служби у справах дітей, де виявлено, що у нього поганий мовний розвиток, малозрозуміла вимова простих слів, словниковий запас складається з 8-10 слів нечіткої вимови. Спостерігається недостатність емоційно-вольвих реакцій, при незначній забороні дитина проявляє агресію, тривожність. Емоції обмежені почуттям задоволення і гніву. Розвиток пізнавальної діяльності низький, хлопчик не знає жодного кольору, не може скласти картинку з двох частин, не називає власного імені. Провідна діяльність ігрова, у дитини вона збіднена, грається одноманітно, не може приймати умови та правила гри, йому важко гратися в ігри з розподілом ролей. Загальний розвиток дрібної моторики низький. Навички самообслуговування розвинуті погано, самостійно не контролює природні потреби. Не вміє одягатися, роздягатися, їжу приймає при допомозі. За час перебування у притулку дитина на відсутність мами жодних емоцій не проявляла. Згідно довідки № 605 від 04.04.2011 року виданої головним лікарем, районним педіатром Лановецької КЦРЛ, головним лікарем АЗ ПСМ с. Москалівка: ОСОБА_4 хворіє, діагноз: затримка психомоторного розвитку, розлади психологічного розвитку. Мати ОСОБА_2 не належно займається вихованням та навчанням дитини, що привело до захворювання.

Відповідно до висновку експерта № 894 від 6 червня 2011 року у малолітньої ОСОБА_6 при зверненні за медичною допомогою 17 березня 2011 року в сільську амбулаторію, а 18 березня 2011 року в поліклінічне відділення Лановецької комунальної центральної районної лікарні, згідно з даними медичних документів, було виявлено пять синців на правій та лівій сідницях, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 583 від 20.09.2011 року ОСОБА_2 на період часу, до якого відноситься інкриміновані їй діяння, на психічні захворювання не страждала, була здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час на психічні захворювання не страждає, по своєму психічному стану здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними, не потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи наведені по справі обставини, суд прийшов до висновку про доведеність злочинів, вчинених підсудньою ОСОБА_2, дії якої вірно кваліфіковано органом попереднього розслідування за ч.1 ст. 125 КК України, тобто заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень та ст. 166 КК України, тобто злісне невиконання матірю встановлених законом обовязків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

При призначенні покарання підсудній суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, конкретні обставини справи, дані щодо особи винної, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, перебуває в тяжкому матеріальному стані, має на утриманні трьох малолітніх дітей, не працює, усвідомила небезпечність своїх дій, визнала свою вину, на час скоєння злочинів перебувала у стані вагітності, що є помякшуюючою її вину обставиною.

За ст. 125 ч.1 КК України суд вважає доцільним обрати покарання у вигляді штрафу, а за ст. 166 КК України мінімальний строк позбавлення волі.

Відповідно до ст.. 72 КК України основне покарання у вигляді штрафу виконується самостійно.

Враховуючи наведені обставини в сукупності суд вважає, що виправлення підсудньої можливе без відбування покарання, тому на підставі ст.. 75,76 КК України її слід звільнити від відбування покарання з випробуваням.

Речовий доказ - пластмасова килимова вибивачка, яка знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів прокуратури Лановецького району підлягають поверненню підсудній.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Визнати винною ОСОБА_2 в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.125 КК України, ст. 166 КК України і призначити покарання.

За ст. 125 ч.1 КК України 550 (пятсот пятдесят) гривень штрафу.

За ст. 166 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один)рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_2 такі обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання чи роботи.

Контроль за поведінкою засудженої покласти на орган виконання покарань Лановецького району.

Міру запобіжного заходу засудженій до набрання вироком чинності залишити попередню - підписку про невиїзд .

Речовий доказ - пластмасова килимова вибивачка, яка знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів прокуратури Лановецького району повернути засудженій.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд.

Суддя: ОСОБА_13