Справа № 551/1249/14-к
У Х В А Л А
про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості
26 грудня 2014 року Селище Шишаки
Шишацький районний суд Полтавської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шрамки, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не судимого, не працюючого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
В С Т А Н О В И В:
01 грудня 2014 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, з угодою про визнання винуватості, укладеною під час досудового розслідування.
В подальшому, в листопаді 2014 року ОСОБА_4 купив у незнайомих йому мисливців патрони до мисливської рушниці, частину з яких відстріляв з обрізу мисливської рушниці з метою перевірки чи перебуває він в робочому стані, а решту 17 патронів, три з яких являються мисливськими патронами 12 калібру, а 14 мисливськими патронами 16 калібру, які являються бойовими припасами придатними для стрільби, зберігав у приміщенні нежитлової будівлі ТОВ «Пирятин зернопродукт» в селі Низова Яковенщина по вул.Щорса, 6, Шишацького району Полтавської області до 21 листопада 2014 року, поки їх не було виявлено і вилучено працівниками міліції під час проведення обшуку.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
28 листопада 2014 між старшим прокурором прокуратури Шишацького району Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої, підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаявся у вчиненому. Сторони угоди узгодили покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, яке повинен понести ОСОБА_4 та погодились на звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив укладення ним угоди про визнання винуватості та пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, беззастережно і добровільно визнає свою вину у пред`явленому обвинуваченні, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в разі затвердження угоди про визнання винуватості та просив затвердити угоду.
Прокурор ОСОБА_5 в підготовчому судовому засідання також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості.
Заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку що в затвердженні угоди слід відмовити а кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України, виходячи з наступного.
Угодою про визнання винуватості передбачено звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, проте, в тексті угоди сторони взагалі не вказали мотивів, через які обвинуваченому ОСОБА_4 можливо призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, не містить угода і вказівки на наявність обставин, що пом`якшують покарання, не наведено доводів про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання.
Відповідно до ч.1 ст.470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості, крім інших, зобов`язаний врахувати ступінь та характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб, характер і тяжкість обвинувачення (підозри).
Як вбачається зі змісту угоди про визнання винуватості, при узгодженні міри покарання прокурором в угоді не зазначено ступінь та характер сприяння ОСОБА_4 у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб, в достатній мірі не враховано тяжкості злочину, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 , у той час, як даний злочин є умисним тяжким злочином проти громадської безпеки, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а тому має підвищену суспільну небезпеку із урахуванням соціально-політичної та криміногенної обстановки в Україні.
За таких обставин, лише визнання винуватості підозрюваним ОСОБА_4 суд вважає недостатньою підставою для затвердження зазначеної угоди.
Крім того, згідно обвинувального акту процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню, пов`язані з проведенням криміналістичної експертизи, становлять 540 гривень 54 копійки. При цьому в угоді про визнання винуватості сторонами не вирішено питання про відшкодування обвинуваченим вказаних процесуальних витрат на користь держави.
За таких обставин, умови угоди про визнання винуватості підозрюваним ОСОБА_4 суперечать як вимогам КПК України, так і КК України, а тому не відповідають інтересам суспільства, що згідно п. 2) ч. 7 ст. 474 КПК України є підставою для відмови в затвердженні угоди.
Керуючись ст.110, п.1) ч.3 ст.314, ст.ст.369, 371, 372, 474 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя