Справа № 137/2020/14-к
Провадження №11-кп/772/104/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2015 р. м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження 0000209 за апеляційною скаргами: прокурора ОСОБА_9 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 листопада 2014 року яким,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Дяківці Літинського району

Вінницької області, житель

АДРЕСА_1 , гр.

України, освіта середня, не одружений, не працює,

раніше не судимий,

засуджений за ст. 115ч.1 КК України до 8 років позбавлення волі. Вирішена доля речових доказів.

В с т а н о в и в:

Згідно вироку суду 15 липня 2014 року приблизно о 18 годині ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в будинку АДРЕСА_1 під час сварки з ОСОБА_10 умисно, бажаючи настання смерті останньому, наніс йому один удар ножем в область серця, від якого ОСОБА_10 помер на місці події.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду відносно ОСОБА_7 через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді 9 років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить змінити вирок суду, перекваліфікувати дій його підзахисного зі ст.115ч. 1 КК України на 121ч.2 КК України та призначити найменше покарання.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 , які підтримали свою апеляцію, прокурора ОСОБА_6 який підтримав апеляцію державного обвинувача ОСОБА_9 , перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Ухвалюючи обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 за ст.115ч.1 КК України, місцевий суд виходив того, що обвинувачений наніс потерпілому ОСОБА_10 удар ножем в життєво важливий орган, від якого він помер на місці, що суб`єктивно доводить його умисел на вбивство людини.

Але з таким висновком погодитись не можна.

Суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі умислу. Питання про умисел слід вирішувати, виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого злочину, зокрема, врахувати спосіб, знаряддя злочину, кількість , характер, локалізація поранень, причини припинення злочинних дій, попередню поведінку винного та потерпілого, їх взаємовідносини. При умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, у випадку заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок якого сталася смерть, ставлення до настання смерті характеризується необережністю.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 не заперечує що під час сварки він наніс один удар ножем в область серця потерпілому ОСОБА_10 однак категорично заперечує умисел на його вбивство, так як підстав вбивати ОСОБА_10 в нього не було. ОСОБА_7 пояснював, що після нанесення удару, ОСОБА_10 сів на диван продовжуючи жити деякий час, а він побіг викликати швидку допомогу, розповівши на вулиці своїй матері про те, що він підрізав ОСОБА_11 . Свідок ОСОБА_12 підтвердила покази сина в цій частині. З показів свідка ОСОБА_13 вбачається, що в той день до нього прибігли син та мати ОСОБА_14 та попросили викликати швидку допомогу, так як ОСОБА_7 підрізав ОСОБА_11 . Вони ж викликали міліцію.

Слід також звернути увагу на те, що згідно показів свідків по справі були вони вражені тим, що сталося, адже підстав вбивати ОСОБА_10 у ОСОБА_7 не було.

Таким чином нанесення удару, навіть в життєво важливий орган за відсутністю інших беззаперечних доказів, ще не свідчить про доведеність умислу на вмисне вбивство. ОСОБА_7 маючи реальну можливість добити ОСОБА_10 , не зробив цього, а побіг викликати швидку допомогу. За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що дії В ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбачений ст.115ч.1 КК України, його дії слід кваліфікувати за ст.121ч.2 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.

Щодо призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , вона відповідає вимогам ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання. Призначене судом покарання у виді 8 років позбавлення, є адекватним тяжкості вчиненого злочину, особі винного, обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За таких обставин вирок суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 408, 409, 413, 419 КПК України, -

У х в а л и в :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_15 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення. Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_7 змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати засудженим ОСОБА_7 за ст.121 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
З оригіналом згідно