Справа № 457/1852/13-к
номер провадження №1-кп/457/113/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2013 року Трускавецький
міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Марчука В.І.

при секретарі Словіцькій О.Ю.

з участю прокурора Зенін Г.К.

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в м. Трускавці матеріали
кримінального провадження з
обвинувальним актом та угодою про
визнання винуватості ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Куничне,
Крижопольського району Вінницької
області, громадянина України,
працюючого генеральним директором
ТзОВ «Славутич», раніше не судимого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 359
КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту від 21
листопада 2013 року, вбачається, що в ході
проведення заходів, спрямованих на
виявлення, документування та
припинення фактів незаконного
використання спеціальних технічних
засобів негласного отримання
інформації, Трускавецьким МВ УСБУ у
Львівській області отримано дані про
те, що в приміщенні ресторану
«ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, власником якого
являється громадянин України ОСОБА_1,
встановлено та використовується
комплекс спеціальних технічних
засобів негласного отримання
інформації. Зазначені засоби -
приховані відеокамери та засоби відео
фіксації встановлені прихованим
методом на першому та другому поверхах,
а також у холах, залах, на першому та
другому поверхах ресторану.

25 вересня 2013 року відповідно до ухвали
слідчого судді Галицького районного
суду м. Львова проведено огляд
будівлі, в якій знаходиться ресторан
«ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований за
адресою: АДРЕСА_2 в ході якого виявлено
та вилучено: приховані відеокамери в
кількості 16 штук, з яких 15 штук було
замасковано під датчики руху та одна
замаскована під датчик пожежної
безпеки.

Як встановлено в ході досудового
розслідування, зазначені приховані
камери відео спостереження були
придбані громадянином України ОСОБА_1
через мережу Інтернет для встановлення
їх у приміщеннях ресторану
«ІНФОРМАЦІЯ_2» з метою спостереження за
якістю виконання своїх обов'язків
персоналом ресторану.

Згідно висновку експерта №141 від
18.11.2013р. вилучені у ході огляду
ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_2» 18 вересня 2013
року камери відео спостереження в
кількості 16 штук, що були замасковані
під побутові предмети відносяться до
спеціальних технічних засобів
негласного отримання інформації.

Вказані дії ОСОБА_1 органом
досудового розслідування
кваліфіковані за ч. 1 ст. 359 КК України,
оскільки вказаними умисними діями, які
виразились у незаконному придбанні
спеціальних технічних засобів
негласного отримання інформації -
камер відео спостереження, що були
замасковані під побутові предмети
через мережу Інтернет для встановлення
і ведення відео спостереження за
персоналом ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_2», з
метою контролю якісного виконання ними
своїх обов'язків ОСОБА_1.

Під час досудового розслідування між
прокурором відділу нагляду за
додержанням законів органами СБУ, ДМС
та ДПСУ управління нагляду за
додержанням законів у кримінальному
провадженні прокуратури Львівської
області Зенін Г.К., якому на підставі
ст. 37 КПК України надані
повноваження прокурора у даному
кримінальному провадженні, та
обвинуваченим у цьому провадженні
ОСОБА_1 21 листопада 2013 року укладена
угода про визнання обвинуваченим
винуватості.

За умовами угоди про визнання
винуватості, укладеної між прокурором
та обвинуваченим, ОСОБА_1 повністю
визнав свою винуватість у вчиненому
ним кримінальному правопорушенні і
зобов'язується беззастережно визнати
обвинувачення в обсязі підозри у
судовому провадженні за ч.1 ст. 359 КК
України. Крім того, сторони узгодили, що
при затвердженні угоди ОСОБА_1 буде
призначене покарання у виді штрафу в
розмірі 235 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян.

Угода підписана сторонами та разом із
обвинувальним актом, надійшла до суду.

Розглядаючи питання про затвердження
вказаної угоди про визнання
винуватості, суд приходить до такого
висновку.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при
прийнятті рішення у підготовчому
судовому засіданні суд має право,
зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468, ч.4 ст.469 КПК України
у кримінальному провадженні може бути
укладена угода між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим про
визнання винуватості, яка може бути
укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості,
тяжких злочинів, внаслідок яких шкода
завдана лише державним чи суспільним
інтересам.

Судом встановлено в підготовчому
судовому засіданні, що ОСОБА_1
обґрунтовано обвинувачується у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.
359 КК України, який відповідно до ст. 12
КК України, є злочином середньої
тяжкості.

При цьому судом встановлено, що
обвинувачений ОСОБА_1 розуміє права
визначені ч. 4 ст. 474 КПК України,
наслідки укладення та затвердження
даної угоди, передбачені ч.
2 ст. 473 КПК України, характер
обвинувачення, вид покарання, а також
інші заходи, які будуть застосовані до
нього у разі затвердження угоди судом,
які у підготовчому судовому засіданні
йому додатково роз'яснені, визнав свою
вину у вчиненні злочину, передбаченого
ч.2 ст. 368 КК України, підтвердив
обставини, викладені у пред'явленому
йому обвинуваченні та надав згоду на
призначення узгодженого сторонами
угоди про визнання винуватості
покарання.

Прокурор вважає за доцільне затвердити
угоду про визнання винуватості,
укладену між ним та ОСОБА_1 як таку, що
відповідає вимогам закону та
призначити ОСОБА_1 обумовлене в угоді
покарання.

Обвинувачений ОСОБА_1 в судовому
засіданні себе визнав винним у
вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.
359 КК України. ОСОБА_1 просять
затвердити угоду про визнання
винуватості, укладену між
обвинуваченим та прокурором, як таку,
що відповідає вимогам закону та
призначити обумовлене в угоді
покарання.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України,
якщо суд переконається, що угода може
бути затверджена, він ухвалює вирок,
яким затверджує угоду та призначає
узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд приходить
до переконання, що умови угоди про
визнання винуватості, укладеної між
прокурором відділу нагляду за
додержанням законів органами СБУ, ДМС
та ДПСУ управління нагляду за
додержанням законів у кримінальному
провадженні прокуратури Львівської
області Зенін Г.К. та ОСОБА_1 від 21.11.2013 р.
про визнання винуватості, відповідають
вимогам КПК України, міра покарання,
узгоджена сторонами угоди, відповідає
санкції ч.1 ст. 359 КК України та ст. 65 КК
України, також укладення угоди
сторонами є добровільним, тобто не є
наслідком застосування насильства,
примусу, погроз або наслідком обіцянок
чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті,
що передбачені в угоді.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість затвердження
вказаної угоди про визнання
винуватості із призначенням
обвинуваченому узгодженої в угоді міри
покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання
винуватості від 21.11.2013 року укладену
між прокурором відділу нагляду за
додержанням законів органами СБУ, ДМС
та ДПСУ управління нагляду за
додержанням законів у кримінальному
провадженні прокуратури Львівської
області Зенін Г.К. та обвинуваченим
ОСОБА_1.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1
ст. 359 КК України, та призначити йому
узгоджене сторонами покарання у виді
штрафу в розмірі 3995 (три тисячі
дев'ятсот дев'яносто п'ять) грн.

Речові докази, а саме: технічні
пристрої - приховані відеокамери в
кількості 16 штук, з яких 15 штук
замасковано під датчики руху та одна
під датчик пожежної безпеки передати
Зональному експертному сектору ІСТЕ СБ
України в УСБ України у Львівській
області для використання в експертній
і науковій діяльності.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Українського науково-дослідного
інституту спеціальної техніки та
судових експертиз Служби безпеки
України (р/р 1213 в
ГУДКУ у м. Києві, МФО 820019, )
5137,44 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених статтею 394 КПК України, до
апеляційного суду Львівської області
через Трускавецький міський суд
Львівської області протягом 30 днів з
дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після
його проголошення обвинуваченому та
прокурору.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.

Суддя: В. І. Марчук