У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0006028

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2015 року у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок змінити та пом`якшити призначене покарання.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст. 186 КК України до 3 місяців арешту.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що призначене покарання є суворим і не відповідає ступеню тяжкості злочину та його особі. Просить суд врахувати те, що його батько помер коли він був підлітком, в зв`язку із чим він виховувався виключно матір`ю. На час вчинення злочину офіційно не працював, оскільки не міг знайти роботу за фахом, працював на тимчасових роботах. За місцем проживання він характеризується позитивно, матеріальну шкоду відшкодував у повному обсязі, потерпілий до нього претензій не має. Зазначає, що страждає на хронічне захворювання «міокардіодістрофія», перебуває на обліку у лікарні. Стверджує, що усвідомив свою провину та може виправитися без ізоляції від суспільства.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
29 жовтня 2014 року біля 21.00 год. ОСОБА_5 рухався на автомобілі «Mazda», яким керувала інша особа, по вул. Сівашської Дивізії у м.Миколаєві. В цей час по вул. Сівашської Дивізії в бік парку «Петровського» прямував ОСОБА_7 . Помітивши ОСОБА_7 , ОСОБА_5 попросив зупинити автомобіль, вийшов з нього та спитав в ОСОБА_7 про цигарки, після чого заволодів мобільним телефоном ОСОБА_7 марки «Lenovo» модель S820 вартістю 3 129 грн.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, який просив звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, думку прокурора про залишення вироку без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При призначенні покарання обвинуваченому суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який характеризується задовільно, не працює та не навчається.

Щире каяття у вчиненому злочині, усунення майнової шкоди та молодий вік враховано як обставини, які пом`якшують покарання.

Покарання обвинуваченому визначено в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України, за видом та розміром не є максимальним, а тому відсутні підстави вважати, що призначене покарання є занадто суворим, на що посилається апелянт.

Хоча апелянт посилається на наявність у нього хвороби, але ж відсутні дані, що ця хвороба перешкоджає відбуванню призначеного обвинуваченому покарання.

Апелянт посилається на позитивну характеристику з місця проживання, але з характеристики, наданої дільничним інспектором, він характеризується негативно.

Обвинувачений вчинив злочин у повнолітньому віці, а тому його доводи про те, що він мешкає з матір`ю, батько помер та він не має інших родичів, не є достатньою підставою для пом`якшення призначеного йому покарання.

Що стосується посилання суду на щире каяття, то під час апеляційного розгляду обвинувачений висловив думку, що у вчиненні злочину винен потерпілий, що вказує на відсутність належних висновків.

З огляду на дані про особу винного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та його обставини, апеляційний суд не вбачає підстав для пом`якшення покарання, яке призначено відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, та, на думку колегії суддів, є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відсутні і підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з огляду на дані про особу винного, який характеризується дільничним інспектором негативно, а також обставини справи.

Тому апеляційний суд не вбачає підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання, про що просить апелянт.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2015 року у відношенні ОСОБА_5 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: