Провадження №1-кп/761/612/2015
В И Р О К
іменем України
21 травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 141 001 000 04056 щодо обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ухти Російської Федерації, росіянина, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, не працюючого, без реєстрації та постійного місця проживання в Україні, раніше судимий: 21.01.1999 вироком Ялтинського міськрайонного суду АР Крим за ч. 2 ст.140 КК України (1960) до 1 року позбавлення волі; 18.02.2000 вироком Московського районного суду м. Києва за ст.17, ч.2 ст.140 КК України (1960), до 1 року позбавлення волі з конфіскацією майна; 03.06.2002 вироком Печерського районного суду м. Києва за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.262 КК України до 3 років позбавлення волі; 10.02.2006 вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; 23.06.2010 вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч.3 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 16.09.2014 за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, в тому числі й за вчинення умисних корисливих злочинів, знов вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

25.04.2014 приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, прибув до приміщення Центрального госпіталю МВС України, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Бердичівська,1.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні коридору 4-го поверху отоларингічного відділення Центрального госпіталю МВС України, розташованого за вищевказаною адресою, шляхом вільного доступу зайшов в палату №451 вказаного відділення, звідки, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, повторно таємно викрав чорну валізу, що матеріальної цінності для власника не представляє, в якій знаходився ноутбук «АСУС», вартістю 3000 гривень, що належать ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 з метою обернення на свою користь і особистого збагачення попрямував коридором відділення, приховуючи від перехожих під своєю курткою викрадену чорну сумку з ноутбуком «АСУС», а потім став тікати сходами на вулицю. Вибігши з будівлі госпіталю, маючи можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд але продовжуючи його тримати при собі, під час проходу через контрольно-пропускний пункт Центрального госпіталю МВС України був затриманий.

Таким чином, ОСОБА_4 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні, не оспорював час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 185 КК України.

Надав показання, в яких зазначив, що дійсно 25.04.2014 близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_4 перебував в приміщенні коридору 4-го поверху отоларингічного відділення Центрального госпіталю МВС України, де вирішив вчинити крадіжку. Для цього зайшов в палату вказаного відділення, звідки, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, викрав чорну валізу та ноутбук «АСУС». У скоєному щиросердно розкаявся.

З врахуванням позиції обвинуваченого, думки інших учасників кримінального провадження, вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються; щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, встановлена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обтяжуючою обставиною є рецидив вчинення злочину.

При визначенні виду й міри покарання судом враховується ступінь тяжкості злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на спеціальних обліках не перебуває, офіційно не працює, характеризується задовільно, той факт, що від його дій не настало наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди, враховує його похилий вік. А тому суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення призначити покарання у вигляді позбавлення волі ближче до нижчої межі, передбаченої відповідної частиною санкції статті.

Враховуючи, що вказаний злочин, був скоєний до постановлення вироку Солом`янським районним судом м.Києва від 16.09.2014 року, а тому у відповідності до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом частково складання покарань, остаточно необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком за правилами, передбаченими ч.1 ст.72 КК України.

Речові докази: чорна матерчата сумка в якій знаходиться ноутбук «АСУС», переданий у відповідності до зберігальної розписки потерпілому залишити йому же за належністю.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання призначеного за ч.2 ст.185 КК України та покарання призначеного вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 16.09.2014 року остаточно призначити до відбування покарання у вигляді 2 (років) та 2 (двох) місяців позбавлення волі.

За правилами передбаченими ч.1 ст.72 КК України в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 16.09.2014.

Речові докази: чорну матерчату сумку, ноутбук «АСУС», що передані ОСОБА_5 залишити йому ж за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя