Справа № 738/2910/14-к
№ провадження 1-кп/738/9/2015
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 року м. Мена
Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 серпня 2014 року за №0000297, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Мена Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, несудимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
за участю:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 11 серпня 2014 року в денний час доби, з метою крадіжки чужого майна прибув на територію ферми ТОВ «Успіх-Мена», розташовану по вул. Леніна, 7 в с. Феськівка Менського району Чернігівської області, шляхом вільного доступу проник в приміщення сараю, звідки умисно, таємно викрав комплектуючі деталі з двох транспортерів марки «ТСН-3Б», загальною вагою 320 кг, вартість яких визначена виходячи з вартості 1 кг брухту чорних металів станом на 11 серпня 2014 року, та становить 544 грн..

Такі дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до іншого приміщення, тобто за ч.3 ст. 185 КК України.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, не визнав та показав, що він не вчиняв крадіжку комплектуючих деталей з транспортерів із сараю з ферми ТОВ «Успіх-Мена», останній раз на території ферми був у дитинстві, коли там працювала його бабуся, точних дату та часу не пам`ятає, але не заперечує, що у серпні 2014 року він вивозив сміття на сміттєзвалище за селом, неподалік ферми, та шукав кропиву для худоби і випадково у кущах натрапив на купу металобрухту, який являв собою металеві пластини з отворами, був брудний, на ньому були залишки гною, завантажив металобрухт у причеп автомобіля, заїхав додому, де ще додатково завантажив металобрухт, який був у нього вдома, і в той же день здав його на металоприймальний пунк по вул. Леніна у м. Мена.
Згідно з приписами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий , прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
У відповідності до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.
Суд обґрунтовує свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, а також на інших матеріалах кримінального провадження, які були надані прокурором на підтвердження висунутого обвинувачення, та іншими учасниками судового розгляду.
Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, сторона обвинувачення посилається на докази, які під час судового розгляду безпосередньо були досліджені судом, а саме на показання представника потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_9 , який виявив відсутність транспортерів у одному із сараїв ферми і при обході її території бачив неподалік сараю автомобіль іноземної марки синього кольору і двох чоловіків, які завантажували щось у білих мішках в причеп автомобіля, та встановив, що ОСОБА_3 здавав металобрухт, а саме запчастини транспортеру на пункт прийому металу; свідка ОСОБА_10 , який підтвердив, що в серпні 2014 року приймав у ОСОБА_3 металобрухт у виді запчастин з транспортеру; свідка ОСОБА_11 , який був понятим під час вилучення з металоприймального пункту запчастин транспортера, та на письмові докази, залучені до кримінального провадження.
Суд безпосередньо та всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що саме ОСОБА_3 вчинив крадіжку комплектуючих деталей із транспортеру марки «ТСН-3Б» із сараю з ферми ТОВ «Успіх-Мена», виходячи з такого.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 11 серпня 2014 року до Менського РВ УМВС України в Чернігівській області звернувся директор ТОВ «Успіх-Мена» із письмовою заявою про проведення перевірки по факту крадіжки невідомою особою з приміщення ферми, розташованої по вул. Леніна, 7 в с. Феськівка, траспортерів ТСН-3Б в кількості 2 шт. в період з 22 липня по 11 серпня 2014 року (а.с. 56).

13 серпня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з фабулою вчинення крадіжки транспортеру з ферми ТОВ «Успіх-Мена» ОСОБА_3 , 1986 року народження, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000297 (а.с. 55).

Представник потерпілого ОСОБА_6 під час судового розгляду показав, що він є директором ТОВ «Успіх-Мена» з 01 листопада 2013 року, у вересні 2014 року приймав матеріальні цінності у директора філії Горбача і саме в цей час начальником охорони ОСОБА_9 в одному із сараїв на фермі було виявлено відсутність одного транспортера, а другий був розібраний і його запчастини складено у мішки, всього таких мішків було 10. Територія ферми охоронялася цілодобово працівниками охоронного підприємства, доступу до приміщення сараю не було. Про крадіжку було повідомлено міліцію. При огляді місця події було встановлено, що двері забиті, а плівка на вікнах розірвана, можливо й від вітру, біля сараю були виявлені сліди від автомобіля. Питаннями, пов`язаними з крадіжкою, займався начальник охорони ОСОБА_9 , який через деякий час повідомив, що частину викраденого було виявлено на пункті прийому металу і що до крадіжки причетний ОСОБА_3 .. На даний час завдана шкода відшкодована товариству працівниками охорони.

Свідок ОСОБА_9 показав, що він працював начальником охорони в ТОВ «Успіх-Мена», на початку серпня 2014 року, в черговий раз обходячи територію ферми, бачив неподалік останнього корівника автомобіль з причепом темно-синього кольору іноземної марки та двох людей, які щось завантажували на причеп, а потім поїхали в напрямку с. Феськівка. Спочатку не звернув на це уваги, подумав, що то хтось копає картоплю на городі, оскільки в той час ферма не працювала, окрім охоронців на її території більше нікого не було, вхідні двері сараю були забиті цвяхами. Коли ж зайшов за сарай, то побачив у бур`янах протоптану стежку, яка вела до вікна сараю, плівка на якому була розірвана, подивився через вікно і побачив у корівнику набрані з чимось мішки. Покликав охорону, відкрили двері корівника й виявили два розукомплектовані транспортери, один з яких взагалі був відсутній, а другий розібраний наполовину, в мішках знаходилися запасні частини з транспортеру, скільки було мішків не пам`ятає. У крадіжці спочатку запідозрив працівників охорони, оскільки для того, щоб розібрати транспортер, необхідні багато часу та певні навики, відповідні інструменти, а також це досить гучна робота, але останні заперечували свою причетність до крадіжки. Ним було складено акт на працівників охорони та направлено їх керівництву для накладення на них штрафних санкцій. Охорона була наймана. Про виявлене доповів директору товариства й наступного дня об`їхав всі пункти прийому металу у м. Мена, на одному з яких побачив такі самі мішки із запчастинами транспортеру, працівники металоприймального пункту повідомили, що даний металобрухт привіз на автомобілі з причепом невідомий чоловік, який працює на СТО. Приїхавши на СТО, побачив автомобіль схожий на той, що бачив неподалік від корівника, і дізнався, що він належить ОСОБА_3 ..

Разом з тим, свідок ОСОБА_9 показав, що автомобіль бачив на відстані метрів за 300, це був автомобіль іноземної марки, але якої саме не знає, чоловіків, які знаходилися біля автомобіля, не розгледів, біля корівника їх не бачив, припускає, що вони могли вчинити крадіжку, оскільки автомобіль, який бачив, схожий на автомобіль обвинуваченого ОСОБА_3 за кольором, габаритами, але категорично стверджувати, що це був саме той автомобіль, не може, як і те, що крадіжка вчинена ОСОБА_3 , оскільки для розукомплектування транспортеру треба бути спеціалістом. Вважає, що виявлені на металоприймальному пункті комплектуючі деталі транспортеру є саме тими, що були викрадені із корівника на фермі ТОВ « Успіх-Мена», їх ідентичність встановив візуально, при цьому не заперечував, що є різні транспортери, різної модифікації, з різними комплектуючими деталями.

Показання свідка ОСОБА_9 про те, що ним були виявлені на пункті прийому металу мішки із комплектуючими деталями транспортера і що саме цей металобрухт здав ОСОБА_3 , спростовуються показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , наданими ним під час судового розгляду.

Так, свідок ОСОБА_12 під час судового розгляду показав, що він офіційно не працює на металоприймальному пункті, але інколи допомагає своєму брату ОСОБА_13 приймати металобрухт. Точної дати не пам`ятає, але приблизно у серпні 2014 року він приймав металобрухт у ОСОБА_3 , який приїжджав автомобілем Мерседес з причепом, в якому насипом, а не у мішках, були завантажені запчастини з транспортеру та якісь ржаві автомобільні деталі. Вага вказаного металобрухту склала близько 300 кг і вантажники з ваг перенесли його до загальної купи металобрухту. Через тиждень чи два на металоприймальний пункт приїхали працівники міліції, цікавилися запасними частинами з транспортеру, він показав їм купу металобрухту, з якої вони вибрали лише деталі транспортеру, склали їх у мішки, зважили, вагу металобрухту не пам`ятає. Мішки для металобрухту працівники міліції брали на металоприймальному пункті. Також свідок ОСОБА_10 показав, що металобрухт у виді комплектуючих деталей з транспортеру зустрічається досить часто, окрім ОСОБА_3 , такий металобрухт здавали й інші особи. Мішки з набраним металобрухтом не вилучались з металоприймального пункту ані працівниками міліції, ані іншими особами, ніхто з працівників товариства «Успіх-Мена» у його присутності не оглядав цей металобрухт, працівники міліції взяли від нього розписку про його зберігання, а коли розписку повернули, то цей металобрухт разом з іншим було завантажено у вагон та відправлено на завод.

Також свідок ОСОБА_12 показав, що під час оформлення працівниками міліції вилучення металобрухту він підписував якісь документи, підтвердив наявність своїх підписів у протоколі огляду місця події від 12 серпня 2014 року, разом з тим показав, що під час проведення даної слідчої дії працівники міліції не запрошували його бути понятим, йому не роз`яснювались права та обов`язки, вони лише попросили його підписати даний документ, чи оголошувався його зміст та чи був інший понятий не пам`ятає, весь час поки працівники міліції складали у мішки запчастини з транспортеру він займався своїми справами.

Після огляду в судовому засіданні протоколу огляду місця події від 12 серпня 2014 року та доданих до нього фототаблиць, свідок ОСОБА_10 заперечував, що на фото №1 та фото №2 зображено металобрухт, який здавав саме ОСОБА_3 , наголошуючи на тому, що останній у мішках металобрухт не здавав.

Свідок ОСОБА_11 під час судового розгляду показав, що він працює охоронником на пункті прийому металу по вул. Леніна в м. Мена, точної дати не пам`ятає, але не заперечує, що 12 серпня 2014 року залучався працівниками міліції понятим під час вилучення з металоприймального пункту запчастин з транспортеру. Працівники міліції, оглянувши територію пункту прийому металу, виявили запасні частини з транспортеру, які з його ж допомогою склали у мішки, зважили та попросили залишити металобрухт на території пункту прийому металу, із собою нічого не вилучали. Здача запасних частин транспортеру, як металобрухту, є не одиночним випадком, а тому він знаходився в різних купах металобрухту, а саме окремо в купі з чорним металом, та у загальній купі металобрухту, яка ще була не перебрана. Хто саме здавав запасні частини з транспортеру і куди подівся металобрухт, який відібрали працівники міліції, йому невідомо, оскільки він працює лише з 17-00 год. вечора до 08-30 год. ранку наступного дня. Під час огляду території пункту прийому металу працівників міліції цікавили лише деталі з транспортеру, а про те хто їх здавав вони не запитували. Мішки, в які було складено металобрухт, працівники міліції взяли на металоприймальному пункті. Весь металобрухт на території пункту прийому металу зберігається насипом.

Ознайомившись з протоколом огляду місця події від 12 серпня 2014 року та доданими до нього фототаблицями, свідок ОСОБА_11 показав, що не виключає наявність пару мішків у загальній купі металобрухту (фото №2), але перебраний металобрухт (фото №1) зберігається без тари, звідки взявся там мішок йому невідомо. Також свідок ОСОБА_11 підтвердив наявність своїх підписів у протоколі огляду місця події від 12 серпня 2014 року.

На підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, стороною обвинувачення також надано письмові докази, дослідженням яких встановлено наступне.

У протоколі огляду місця події від 12 серпня 2014 року зафіксовано проведення огляду території МТФ ТОВ «Успіх-Мена», розташованої в с. Феськівка Менського району Чернігівської області, під час якого встановлено, що на території ферми знаходиться ряд сараїв (корівників), вхід в дев`ятий сарай здійснюється через дерев`яні ворота, які на час огляду відчинені. В даному сараї виявлено на відстані 5 метрів від входу на підлозі частини транспортеру та відсутність транспортеру у призначеному для його розташуванні місці, посеред сараю виявлено сім мішків білого кольору з частинами транспортеру, праворуч від мішків у стіні мається віконний пройом без рами, біля якого виявлено ще один мішок білого кольору наповнений наполовину частинами транспортеру, а за вікном у бур`янах протоптана стежка, ніяких слідів ні в сараї, ні поза його межами не виявлено (а.с. 58-62).

Таким чином, відомостями зазначеними в даному протоколі, спростовуються показання представника потерпілого ОСОБА_6 про наявність слідів автомобіля біля сараю.

Під час огляду території прийомного пункту металу, розташованого по вул. Леніна в м. Мена Чернігівської області, виявлено на асфальтованій площадці купу різного металобрухту, серед якого знаходилися порвані мішки білого кольору з металевими частинами транспортеру; дані металеві частини були зважені, їх вага склала 140 кг. та вилучені з місця події, про що зафіксовано у протоколі огляду місця події від 12 серпня 2014 року (а.с.63-65).

Проте факт вилучення металобрухту з металоприймального пункту спростовується показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , представника потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні показав, що запасні частини з транспортеру з 12 серпня по 29 жовтня 2014 року зберігалися на металоприймальному пункті, де саме і хто їх зберігав він не цікавився, йому були передані під зберігання лише 29 жовтня 2014 року (а.с.71, 73).

Також маються деякі розбіжності між даними, вказаними в протоколі огляду місця події від 12 серпня 2014 року, та показаннями свідка ОСОБА_9 , який стверджував, що ним були виявлені на пункті прийому металу мішки із комплектуючими деталями транспортера у таким самих мішках, що і у сараї, тобто у цілих мішках.

29 жовтня 2014 року на території металоприймального пункту по вул. Леніна в м. Мена було проведено огляд металевих лопаток з транспортера в присутності представника потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що впізнав їх як такі, що були демонтовані з транспортеру і в подальшому викрадені з приміщення сараю, розташованого на території ферми ТОВ «Успіх-Мена» в с. Феськівка Менського району Чернігівської області (а.с.71).

Під час судового розгляду представник потерпілого ОСОБА_6 показав, що комплектуючі деталі з транспортеру, як такі, що були викрадені із сараю ферми, ним були впізнані за зовнішніми ознаками, візуально, він впевнений в тому, що надані йому для огляду деталі є деталями з транспортеру, проте чи є ці деталі тими, що були викрадені із сараю, він стовідсотково стверджувати не може.

З протоколу огляду від 29 жовтня 2014 року вбачається, що для проведення даної слідчої дії спеціаліст не залучався.

Таким чином, достовірно не встановлено, що вилучені з металоприймального пункту комплектуючі деталі транспортеру є тими самими, що були викрадені із приміщення сараю, оскільки їх ідентичність встановлена візуально, належність комплектуючих деталей до транспортеру марки «ТСН-3Б» не перевірялась.

Крім того, як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 висунуте обвинувачення у вчиненні крадіжки комплектуючих деталей з двох транспортерів марки «ТСН-3Б» загальною вагою 320 кг, проте факт викрадення комплектуючих деталей з транспортерів вагою 320 кг не підтверджено, оскільки фактично з металоприймального пункту згідно з протоколом огляду місця події від 12 серпня 2014 року було вилучено металобрухту вагою 140 кг (а.с.63-65).

У протоколі огляду від 27 листопада 2014 року зафіксовано проведення огляду мішків, наданих представником потерпілого ОСОБА_6 , які були вилучені працівниками міліції з металоприймального пункту та виявлені під час огляду місця події в сараї на фермі ТОВ «Успіх-Мена», та встановлено, що мішки є однакові за формою, розміром, кольором та не мають будь-яких позначок та маркувань (а.с. 74-76).

Під час судового розгляду представник потерпілого ОСОБА_6 не міг впевнено пояснити хто надавав вказані мішки для огляду, спочатку він показав, що мішки для огляду надавалися слідчим, а згодом зазначив, що можливо й ним, оскільки на час їх огляду були уже передачі йому на зберігання із запасними частинами з транспортеру.

До протоколу огляду від 27 листопада 2014 року додану фототаблицю із зображенням мішків, які були виявлені у сараї та на металоприймальному пункті, всі мішки цілі, хоча згідно з протоколом огляду місця події від 12 серпня 2014 року на території пункту прийому металу були виявлені порвані мішки з металевими частинами транспортеру.

Для проведення огляду мішків спеціаліст також не залучався.

Враховуючи викладене, показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відомості, зазначені у протоколі огляду від 27 листопада 2014 року, викликають сумніви у їх достовірності.

Крім того, огляд було проведено у присутності понятої ОСОБА_14 , яка є працівником Менського РВ УМВС України в Чернігівській області, що є неприпустимим відповідно до п.7 ст.223 КПК України.

Водночас з цим, показання обвинуваченого ОСОБА_15 узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_16 , який під час судового розгляду показав, що він неодноразово вигулював собаку на околиці села Феськівка й приблизно в кінці липня - на початку серпня 2014 року, точної дати не пам`ятає, рухаючись по ґрунтовій дорозі неподалік від території ферми ТОВ «Успіх-Мена», в кущах бачив купу металобрухту, який представляв собою брудні, із залишками гною, металеві пластини прямокутної форми з отворами, яка поросла травою і, на його думку, знаходилася на тому місці тривалий час, можливо й більше місяця. Через деякий час на футбольному матчі він чув телефонну розмову ОСОБА_3 , під час якої останній комусь розповідав про те, що знайшов в кущах металобрухт. Наприкінці грудня 2014 року він знову проходив із собакою тією ж дорогою, проте металобрухту на тому місці вже не було, бачив лише декілька металевих пластин, які залишилися.

Під час досудового розслідування з метою перевірки і уточнення показань підозрюваного ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_16 , було проведено слідчий експеримент з їх участю, з кожним окремо, із застосуванням технічного засобу фіксації цифрової відеокамери «Canon», про що зафіксовано у протоколі проведення слідчого експерименту від 01 грудня 2014 року. Під час розгляду справи у суді не представилось можливим відтворити відеофайл із записом слідчого експерименту, який міститься на диску «DVD», доданому до протоколу, з технічних причин. За клопотанням учасників судового провадження запис слідчого експерименту було відтворено із іншого матеріального носія інформації флешкарти, наданою стороною обвинувачення. Відеозапис слідчого експерименту було відтворено в присутності свідка ОСОБА_16 та обвинуваченого ОСОБА_3 , які підтвердили його відповідність фактичним обставинам слідчого експерименту, від інших учасників судового провадження будь-яких заперечень не надійшло. Відеозапис слідчого експерименту узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_16 та обвинуваченого ОСОБА_3 , наданими ними під час судового розгляду. Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_16 та обвинувачений ОСОБА_3 вказали на одне й теж саме місце, де було виявлено металобрухт, однаково описали його за зовнішніми ознаками та розміром.

Проте під час відтворення слідчого експерименту в судовому засіданні було встановлено, що оголошений слідчим протокол проведення слідчого експерименту учасникам даної слідчої дії безпосередньо на місці її проведення має розбіжності з протоколом слідчого експерименту від 01 грудня 2014 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, зокрема у ньому відсутні показання обвинуваченого ОСОБА_15 (а.с.80).

Відповідно до вимог ст.94 КПК України суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, а в разі якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України ухвалюється виправдовувальний вирок.
З урахуванням викладеного, виходячи із закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, та провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень; зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, враховуючи наявність істотних суперечностей та протиріч, у досліджених під час судового розгляду доказах обвинувачення, суд приходить до висновку про виправдання ОСОБА_3 , оскільки стороною обвинувачення не доведено вчинення останнім злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні представником потерпілого не пред`явлений.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи те, що належність потерпілому металобрухту вагою 140 кг, чотирьох поліетиленових мішків білого кольору, які передані під зберігальну розписку директору ТОВ «Успіх-Мена» ОСОБА_6 , не підтверджено належними доказами, суд вважає необхідним повернути їх законному володільцю, а саме на пункт прийому металу, розташованому по вул. Леніна в м. Мена Чернігівської області;

DVD диск з файлами відеозйомки слідчого експерименту від 01 грудня 2014 року, долучений до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експерта у розмірі 98,28 грн. віднести за рахунок держави.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі й запобіжні заходи, до ОСОБА_3 не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним злочину.
Речові докази: металобрухт вагою 140 кг, чотири поліетиленові мішки білого кольору, передані під зберігальну розписку директору ТОВ «Успіх-Мена» ОСОБА_6 - повернути законному володільцю, а саме на пункт прийому металу, розташованому по вул. Леніна в м. Мена Чернігівської області;

DVD диск з файлами відеозйомки слідчого експерименту від 01 грудня 2014 року, долучений до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експерта у розмірі 98,28 грн. віднести за рахунок держави.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Суддя ОСОБА_1