Справа № 240/243/15-к року
Номер провадження1-кп/240/35/15 року

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року Олександрівський районний суд Донецької області у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду с.м.т .Олександрівка угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором прокуратури Олександрівського району Донецької області ОСОБА_6 та матеріали кримінального провадження № 0000091 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Новоіванівка Лозівського району Харківської області ,не працюючого, освіта середня, не засудженого в силу ст. 89 КК України, мешкаючого в АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України ,
ВСТАНОВИВ:
14 січня 2015 року в період з 15 години 00 хвилин до 15 години 40 хвилин ОСОБА_4 , будучи свідком по кримінальному провадженню № 0000442 , при провадженні досудового розслідування, під час допиту в службовому кабінеті № 14 Олександрівського РВ ГУМВС України в Донецькій області в с.м.т. Олександрівка Олександрівського району Донецької області, вул. Радянської Конституції , 21, був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України, що засвідчено його особистим підписом. Незважаючи на це, обвинувачений умисно, усвідомлюючи неправдивість наданих ним відомостей, з метою допомогти своєму знайомому - підозрюваному ОСОБА_7 , уникнути кримінальної відповідальності, викривив факти, що підлягають встановленню та дослідженню під час досудового розслідування та мають значення для об`єктивного й всебічного з`ясування обставин справи.
Як встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_4 , 5 липня 2013 року, разом зі знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 автомобілем приїхав в с. Куріцине Олександрівського району Донецької області до місця проживання потерпілого по справі.
Таким чином, будучи очевидцем вчинених підозрюваним протиправних дій, ОСОБА_4 , відповідаючи на питання слідчого, пояснив, що не знає куди саме, з ким та навіщо приїздив ОСОБА_7 .
Пізніше, 12 березня 2015 року, під час повторного допиту в якості свідка у вищезазначеному кримінальному провадженні , ОСОБА_4 дав правдиві показання , що стосується обставин скоєння ОСОБА_7 5 липня 2013 року кримінального правопорушення.
Суду надані письмові докази по справі : протокол допиту ОСОБА_4 в якості свідка по кримінальному провадженню від 14 січня 2015 року, за яким він, будучи під розпис попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань , відповідно до ст. 384 КК України, давав завідомо неправдиві пояснення про факти та обставини, що підлягають встановленню в кримінальному провадженні.,та протокол допиту ОСОБА_4 в якості свідка від 12 березня 2015 року, де він змінив свої показання та дав правдиві пояснення.
а.с.33-38
На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо встановлення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України та його дії правильно кваліфіковані як дача завідомо неправдивих показань свідка під час провадження досудового розслідування .
7 квітня 2015 року до суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості від 31 березня 2015 року , яка укладена між прокурором прокуратури Олександрівського району ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідно до якої останній повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні,
За угодою обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч.1ст.384 КК України, обвинувачений визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення та згоден на призначення покарання у виді арешту, строком на 2 місяці.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та пояснив, що скоїв кримінальне правопорушення відповідно до зазначених в обвинувальному акті обставинах. Він повністю розуміє свої права у кримінальному провадженні та розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, його бажання щодо укладення угоди є обміркованим та добровільним.
Прокурор та обвинувачений заявили клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості.
Суд, розглянувши угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вважає, що укладання угоди є добровільним, відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 469, 472 КПК України , та може бути затверджена судом.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1ст. 384 КК України вірна, існують достатні фактичні підстави для встановлення винуватості обвинуваченого. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
Суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором прокуратури Олександрівського району Донецької області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 314, 474, 475 КПК України, суд,
З А СУ Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 березня 2015 року, укладену між прокурором прокуратури Олександрівського району Донецької області ОСОБА_6 , якій надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000091 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України та призначити покарання згідно угоди у виді арешту, строком на 2 (два) місяці.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1