У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді

Кравченка К.Т.

суддів

Канигіної Г.В., Пошви Б.М.

розглянула
у судовому засіданні 10 травня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1 та його захисників ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 листопада
2005 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 5 липня 2006 року.

Вироком місцевого суду

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця м. Ленінград Російської Федерації,

жителя м. Дніпрорудне Василівського

району Запорізької області, раніше судимого:

- 12 червня 1985 року Василівським
місцевим судом Запорізької області за ст.120, ч.2 ст.206 КК України 1960 р. на
4 роки позбавлення волі;

- 2 грудня 1998
року Михайлівським місцевим судом Запорізької області за ч.3 ст.101, ст.44 КК
України 1960 р. на 2 роки 2
місяці позбавлення волі;

- 7
липня 2000 року Василівським місцевим судом за ч.1 ст.2296 КК
України на 1 рік позбавлення волі;

- 21 серпня 2002
року Василівським місцевим судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, 75, 76 КК України
на 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки,

засуджено
до позбавлення волі:

- за
ч.2 ст.306 КК України на вісім років з позбавленням права обіймати посади та
займатися діяльністю, пов'язаною із медикаментами та наркотичними засобами, з
конфіскацією ½ майна, що є
його особистою власністю;

- за
ч.3 ст.307 КК України на дев¢ять років з конфіскацією ½
майна, що є його особистою власністю;

- за
ч.2 ст.311 КК України на три роки;

- за
ч.2 ст.317 КК України на п'ять років з конфіскацією ½
майна, що є його особистою власністю.

На підставі ст.70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_1 призначено дев¢ять років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, пов'язаною із
медикаментами та наркотичними засобами, з конфіскацією ½
майна, що є його особистою власністю.

Відповідно до ст.71 КК України ОСОБА_1 за сукупністю вироків остаточно
призначено десять років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади
та займатися діяльністю, пов'язаною з медикаментами та наркотичними засобами, з
конфіскацією ½ майна, що є
його особистою власністю.

Як визнав місцевий суд, ОСОБА_1, перебуваючи у складі організованої групи,
до якої входили ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, котрі
засуджені вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 11
жовтня 2005 року, у період з грудня 2003 року по березень
2004 року (епізоди
21, 22 січня, 4, 17, 18, 19, 20 лютого
і 27 березня
2004 року), незаконно, з
метою збуту перевозив у м. Дніпрорудний макову соломку та
екстракційний опій (загальна вага макової соломи - 184 грн., опію - 1,055 гр).

Наркотичні засоби ОСОБА_1, перебуваючи у складі організованої групи,
незаконно з метою збуту зберігав у квартирах: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; АДРЕСА_3 та у
АДРЕСА_4

21 січня 2004 року, приблизно о 14 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 разом із
ОСОБА_4 з відома ОСОБА_9 і ОСОБА_10 біля кінотеатру “Современник” у м.
Дніпрорудному незаконно збули ОСОБА_11 0,039 гр. опію ацетильованого.

22 січня 2004 року, приблизно о 10 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 у той же
спосіб, у тому ж складі, на тому ж самому місці, повторно незаконно збули
ОСОБА_11 0,055 гр. опію ацетильованого.

23 січня 2004 року, приблизно об 11 годині 40 хвилин, ОСОБА_1, у тому ж
складі, у під'їзді житлового будинку на вул. Ентузіастів, повторно збув
ОСОБА_11 - 0,033 гр. опію ацетильованого.

4 лютого 2004 року, приблизно о 17 годині, ОСОБА_4 за допомогою ОСОБА_10 і
з відома ОСОБА_9 і ОСОБА_1 в АДРЕСА_1збули, повторно, ОСОБА_12 0,062 гр. опію
ацетильованого.

17 лютого 2004 року, приблизно о 9 годині 40 хвилин ОСОБА_4 разом із
ОСОБА_1 та з відома ОСОБА_9 і ОСОБА_10 повторно, незаконно збули ОСОБА_12 у
під'їзді АДРЕСА_50,060 гр. опію ацетильованого.

18 лютого 2004 року, приблизно о 20 годині, ОСОБА_4 за допомогою ОСОБА_10
та з відома ОСОБА_9 і ОСОБА_1 у АДРЕСА_5 незаконно, повторно збули ОСОБА_12
0,064 гр. опію ацетильованого.

19 лютого 2004 року, приблизно о 18 годині, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_1 та
ОСОБА_10 з відома ОСОБА_9 у АДРЕСА_1, 4 повторно, незаконно збули ОСОБА_13
0,054 гр. ацетильованого опію.

20 лютого 2004 року, приблизно о 18 годині, ОСОБА_1 у тому ж складі у тій
же квартирі, повторно, незаконно збули 0,102 гр. опію ацетильованого ОСОБА_13

Крім того, організована група, у складі якої був ОСОБА_1, незаконно
зберігали з метою збуту у квартирах за місцем
проживання у АДРЕСА_1 та у
АДРЕСА_4 - 1,055 гр. опію ацетильованого та 184 гр. макової соломи, які
були вилучені 27 березня 2004 року працівниками міліції.

За попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_10, у проміжок часу з 21 січня по
20 лютого 2004 року, у м. Дніпрорудний, ОСОБА_1
вчинив 8 епізодів використання грошей, на загальну суму 232 грн.,
отриманих від реалізації наркотичних засобів, для придбання макової соломи у
ОСОБА_9

ОСОБА_1 також було визнано винним у тому, що у період із січня по березень
2004 року, за попередньою змовою із ОСОБА_10 повторно, надали ОСОБА_12,
ОСОБА_11 та ОСОБА_13 приміщення у АДРЕСА_1для вживання наркотичних засобів.

За попередньою змовою із ОСОБА_10 ОСОБА_1незаконно зберігав у АДРЕСА_1-
прекурсор - оцтовий ангідрид (у перерахунку на суху речовину - 1,3 гр.), для
виготовлення наркотичних засобів.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 5 липня 2006 року
апеляції засудженого та його захисника ОСОБА_3 задоволено частково.

Вирок Енергодарського міського
суду Запорізької області
від 21 листопада 2005 року змінено. Виключено епізоди незаконного
збуту ОСОБА_1 у складі
організованої групи,
особливо-небезпечного наркотичного
засобу 4, 18 та
20 лютого 2004 року, а також зберігання з метою збуту наркотичного
засобу вилученого у ОСОБА_1 27 березня 2004 року, та незаконного перевезення і
зберігання з метою збуту макової соломки та екстракційного опію у складі
організованої групи, за недоведеністю.

Дії ОСОБА_1 перекваліфіковано з ч.3 на ч.2 ст.307 КК України та призначено
покарання за цей злочин - п'ять років позбавлення волі, з конфіскацією ½ майна, що є його особистою
власністю.

У частині засудження ОСОБА_1 за ч.2 ст.306, ч.2 ст.317 та ч.2 ст.311 КК
України, вирок скасовано за недоведеністю його участі у вчиненні цих злочинів і
провадження у справі за цим обвинуваченням закрито.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_1 за сукупністю вироків, до призначеного
покарання частково приєднано покарання за вироком Василівського районного суду
Запорізької області від 21 серпня 2002 року і
остаточно призначено п'ять років шість місяців позбавлення волі з
конфіскацією ½ майна, що є
його особистою власністю.

З вироку також виключено посилання на наявність у ОСОБА_1 судимості від
12.06.1985 року.

У касаційних скаргах та додатках до них
ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_14., захисник ОСОБА_15 просять судові рішення щодо ОСОБА_1
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Вважають, що
причетність засудженого до вчинення злочинів, за які його засуджено, не
доведена, досудове та судове слідство проведене неповно, однобічно та з
порушенням кримінально-процесуального закону, що докази у справі сфальшовано,
на досудовому слідстві до ОСОБА_1 застосовувалися незаконні методи.

Крім того, ОСОБА_14 у касаційній скарзі
вказує на те, що при призначенні ОСОБА_1 покарання за сукупністю вироків, суд
безпідставно не урахував у строк покарання перебування засудженого під вартою з
21 січня по 21 серпня 2002 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів не
вбачає підстав для їх задоволення.

Висновок суду першої інстанції, щодо доведеності
винності ОСОБА_1 у
вчиненні повторно, незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу
21,22, 23 січня та 17, 19 лютого 2004 року, у тому числі й за попередньою
змовою з ОСОБА_4., за обставин вказаних у вироку, стверджується сукупністю
зібраних та перевірених судом доказів, і є правильним.

На обґрунтування свого висновку суд послався на показання
осіб, які брали участь у проведенні оперативних закупок та безпосередньо
придбавали у ОСОБА_1 особливо
небезпечний наркотичний засіб - ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, а також свідків
у справі, котрі брали участь у проведення оперативних закупок у якості понятих
- ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20

Винність ОСОБА_1 у вчиненні злочинів стверджується й
даними, що є у матеріалах оперативних закупок, висновках судово-хімічних
експертиз, про те, що придбана у ОСОБА_1 речовина є особливо небезпечним наркотичним
засобом - опієм ацетильованим та протоколі обшуку, відповідно до якого у
ОСОБА_9 було виявлено купюру номіналом 5 гривень, котрою ОСОБА_12 розрахувався
із ОСОБА_1 за наркотичну речовину.

Про те, що ОСОБА_1 діяв за попередньою змовою із ОСОБА_4,
повідомив ОСОБА_12 Не заперечувала про змову із ОСОБА_1 й засуджена ОСОБА_4
Крім того, ОСОБА_7на досудовому слідстві пояснила, що ОСОБА_4 збувала частину
наркотичного засобу через ОСОБА_1

За таких обставин
вважати, що винність ОСОБА_1 у вчиненні злочинів не доведена, а так само, що
досудове та судове слідство проведене неповно, однобічно немає підстав.

Посилання захисників та засудженого на те, що матеріали
справи сфальшовано, позбавлені підстав і спростовуються наведеними доказами,
яким суд дав належну оцінку.

Заяви засудженого та його захисника про те, що на
досудовому слідстві до ОСОБА_1 застосовувалися незаконні методи, були предметом
перевірки як суду першої, так і апеляційної інстанцій і не знайшли свого
підтвердження. Такі заяви ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 були перевірені прокуратурою Василівського району Запорізької області.
За результатами перевірки
6 серпня 2004 року старшим помічником прокурора району винесено
постанову про відмову в порушенні кримінальної справи щодо співробітників міліції.
Згадана постанова не скасована і тому піддавати сумніву її законність, немає
підстав.

Із висновку службового розслідування управління
внутрішньої безпеки УМВС України в Запорізькій області убачається, що при
затриманні ОСОБА_1 чинив активний опір, що потягло правомірне застосування до
нього працівниками міліції прийомів рукопашного бою.

Питання щодо не зарахування у строк
відбування покарання ОСОБА_1 перебування
засудженого під вартою з 21 січня по 21 серпня 2002 року у попередній справі,
може бути вирішено судом під час виконання вироку в порядку, передбаченому
ст.409, 411 КПК України.

Суд, дослідив усі обставини, що могли
мати значення для прийняття рішення і
його висновок, щодо доведеності винності та кваліфікації дій засудженого ОСОБА_1 за ч.2 ст.307 КК України, є правильним.

Призначаючи ОСОБА_1 покарання, суд
дотримався вимог ст.65 КК України та дійшов правильного висновку щодо
призначення винному покарання саме у виді позбавлення волі, яке є необхідним та
достатнім. Підстав для пом'якшення покарання, чи застосування ст.69 КК України,
не знайдено.

Істотних порушень
кримінально-процесуального закону, що тягнуть скасування чи зміну судових
рішень, не встановлено.

Підстав для задоволення касаційних
скарг ОСОБА_1 та його захисників ОСОБА_2 і ОСОБА_3, а також для призначення справи до касаційного розгляду
з викликом осіб, зазначених у ст.384 КПК України, не убачається.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційних скарг
засудженому ОСОБА_1, його захисникам ОСОБА_2 і ОСОБА_15 - відмовити.

Судді:

Кравченко К.Т. Канигіна
Г.В. Пошва Б.М.