Справа № 387/578/15-к
Номер провадження по справі 1-кп/387/63/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2015 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000227 від 19.04.2015, яке 15.05.2015 надійшло від прокурора прокуратури Добровеличківського району ОСОБА_3 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області, тимчасово проживаючого по АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, громадянина України, не працюючого, раніше судимого : 28.04.2011 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 , ч. 2 ст. 185 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років; 29.10.2014 ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда звільнений від відбуття покарання умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 18 днів, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, відносно якого 14.05.2015 застосовано захід забезпечення кримінального провадження "особисте зобов`язання" строком на 60 днів -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 18.04.2015 близько 17 години 00 хвилин, проходив по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 де біля воріт вказаного двору виявив спертий велосипед торгової марки «Україна». ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, реалізовуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, будучи особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 185 КК України, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав вищевказаний велосипед торгової марки «Україна», вартість якого згідно висновку експерта № 145 від 04.05.2015 - 648,00 гривень. З викраденим чужим майном ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на зазначену суму.

Обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та надав показання, що для лікування дитини йому потрібні були кошти та проходячи повз домоволодіння побачив велосипед «Україна», який він викрав та продав іншій особі за 300 гривень. Умисел щодо викрадення велосипеду виник раптово. Велосипед та отримані за нього кошти повернув їх володільцям під час досудового розслідування.

Дослідивши зібрані по справі докази в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, а саме допитавши обвинуваченого та дослідивши документи, які характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки фактичні обставини сторонами не оспорювалися, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 в скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжки ), вчиненої повторно доведена повністю. Його дії судом кваліфікуються за ч.2 ст. 185 КК України .

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до класифікації злочинів середньої тяжкості, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо, раніше судимий, щиро розкаявся та активно сприяв в розкритті кримінального правопорушення, не має постійного місця роботи та місця проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання в порядку статті 69 КК України відсутні.

Суд вважає, що покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання необхідно змінити на тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов по справі не заявлено, матеріальні збитки в розмірі 648 гривень відшкодовано під час досудового розслідування.

Процесуальні витрати відсутні .

Речові докази : велосипед торгової марки «Україна», відданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 під розписку слід повернути останній після набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 17, 87, 100, 124, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст. 62, ст. 63 Конституції України, ст. 5, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (зі змінами та доповненнями внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, Протоколом № 14 від 13.05.2004 року), ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", рішення Європейського Суду з прав людини у справах: «Бакланов проти Росії»; «Фрізен проти Росії»; «Ісмайлова проти Росії», суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один ) рік 2 (два) місяці.

На підставі ст.71, ч.4 ст.81 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2011 року, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Міру запобіжного заходу особисте зобов`язання ОСОБА_4 змінити негайно на тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання.

Речові докази : велосипед торгової марки «Україна», відданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 під розписку - повернути законному власнику ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1