Справа №1-304/11
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області
в складі : головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
підсудної ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Русин Сокальського району Львівської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, неодруженої, працюючої менеджером з адміністративної діяльності в Адвокатському об`єднанні «Мицик і партнери», раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 28.01.2008 року, перебуваючи на посаді міського голови м. Соснівки Львівської області, з метою заволодінням чужим майном грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 у розмірі 1000 доларів США, що згідно з курсом НБУ на 28.01.2008 року становило 5050 грн., шляхом обману надала потерпілій обіцянку у сприянні в отриманні дозволу на оренду земельної ділянки для здійснення підприємницької діяльності на території Соснівської міської ради, хоча надання такого дозволу та виділення земельної ділянки не входило у її компетенцію та від неї не залежало. Отримавши від потерпілої зазначені гроші у сумі 1000 доларів США, підсудна незаконно привласнила їх.
Підсудна ОСОБА_6 у судовому засіданні вину у пред`явленому їй обвинуваченні не визнала та пояснила, що у березні 2006 року вона була обрана головою м. Соснівки. З липня-серпня 2007 року, приблизно по чотири рази на місяць, до неї на прийом почала приходити ОСОБА_8 по питанню виділення їй земельної ділянки для розміщення павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Вона щоразу повідомляла ОСОБА_8 , що на території м. Соснівки вільних земельних ділянок немає, проте остання їй не вірила. На пропозицію взяти в оренду торгову точку на ринку ОСОБА_8 відмовилася. Такі розмови між ними відбувалися по січень 2008 року. Вона пояснювала ОСОБА_8 , що питання виділення земельної ділянки вона одноособово не вирішує та що такими питаннями займається міжвідомча комісія при виконкомі Червоноградської міської ради. Зазначена комісія була створена при виконкомі Червоноградської міської ради зі складу спеціалістів-землевпорядників та діяла на основі положення. Представників депутатського корпусу Червоноградської міської ради та Соснівської міської ради туди не вводили. Від Соснівської міської ради не потрібно було нічого. Вважає, що ОСОБА_8 входила до неї в довіру, оскільки остання вела з нею розмови на приватні теми, запрошувала разом їхати відпочивати у Карпати. ОСОБА_8 часто телефонувала до неї, але вона не відповідала на її дзвінки. 26 січня 2008 року (це була субота) в неї було 15 пропущених дзвінків від ОСОБА_8 28 січня 2008 року до неї на прийом у її кабінет прийшла ОСОБА_8 і вела мову про виділення їй земельної ділянки, на що вона їй пояснила, що вийшов новий закон, згідно з яким земельні ділянки виділяються лише шляхом аукціону. Вона зателефонувала до головного архітектора м. Червонограда ОСОБА_9 , щоб він роз`яснив, як проходить аукціон, на що він пояснив, що потрібно приїхати, зробити проект містобудівного обґрунтування. Також вона телефонувала землевпоряднику, щоб дізнатися процедуру виділення земельних ділянок, яка повідомила, що все відбувається лише через аукціон. Вона продиктувала ОСОБА_8 текст заяви, яку остання повинна була зареєструвати в її секретаря та повернутися до неї з копією заяви. На цій заяві вона написала текст: «Після розгляду міжвідомчої комісії». Відсутність її резолюції на заяві не могло бути перешкодою для прийняття заяви. При цьому вона сиділа за столом, перед нею лежала резинова підставка. ОСОБА_8 сиділа за іншим кінцем столу. Потім ОСОБА_8 поклала їй на край столу гроші в сумі 1000 доларів США та швидко вийшла, на що вона їй сказала: «Зоряно, поверніться!». Також підсудна пояснила, що коли ОСОБА_8 виходила з її кабінету, вони спілкувалися, однак мова йшла не про гроші. Всього ОСОБА_8 перебувала у її кабінеті приблизно 25 хв. Вона думала, що ОСОБА_8 повернеться, взяла кошти обома руками і поклала їх у верхню шухляду столу по ліву руку від себе, які в подальшому переклала у коробочку, що була у третій шухляді цього столу. Гроші сховала, тому що проводила прийом мешканців міста. Через 3 хвилини, близько 11:00 год., зайшли працівники міліції та вона відразу видала кошти, нічого не заперечуючи. Зазначила, що ОСОБА_8 сама прийшла в суд і заявила, що буде змінювати покази. Вважає, що ОСОБА_8 відпрацьовувала кошти, які працівники міліції давали їй для лікування дочки. Приватним підприємцем ОСОБА_8 не була, а її свідоцтво підприємця було підробленим. ОСОБА_8 готували до давання хабара 6 місяців. Її завданням було будь-яким методом дати їй гроші. Крім неї постраждало ще четверо осіб, серед яких сільський голова с. Замочок, методист аграрного університету, міський голова м. Рава-Руська. Працівники міліції були одні і ті ж. З працівниками міліції ОСОБА_8 зустрічалася перед зустрічами з нею. Кошти належали працівникам міліції і вони позначалися в Головному управлінні внутнішніх справ у Львівській області. Вона нічого ОСОБА_8 не обіцяла та її не обманювала.
Незважаючи на невизнання підсудною своєї винуватості, така підтверджується наступними доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 16.08.2008 року (т. 2, а.с. 147-152), згідно з яким остання пояснила, що у липні 2007 року вона зустрілася з ОСОБА_6 з приводу отримання земельної ділянки в оренду у м. Соснівці під торговий павільйон.Підсудна сказала, що подумає як це можна зробити та попросила звернутися пізніше.Вона ще декілька разів зверталася до ОСОБА_10 , яка обіцяла, що її питання можливо буде вирішено у кінці січня 2008 року. Для цього необхідно було заплатити підсудній 1000 дол. США.Про це потерпіла повідомила працівників міліції.28.01.2008 року вона прийшла на прийом до підсудної, де у розмові з нею остання повідомила, що виділення земельної ділянки в оренду проводиться через аукціон, який можна виграти, а далі викупити земельну ділянку.Вона написала заяву та дала її ОСОБА_6 для накладення резолюції. У момент накладення підсудною резолюції вона відкрила папку, яку мала при собі, у якій знаходилися документи, на яких лежали гроші у сумі 1000 доларів США, і це бачила ОСОБА_6 . Тоді вона дістала гроші з папки, витягнула їх і поклала на стіл біля підсудної. Написавши резолюцію на заяві, ОСОБА_6 взяла своєю лівою рукою гроші зі стола і поклала їх у шухляду свого робочого стола. Після цього ОСОБА_6 зателефонувала до головного архітектора м. Червонограда і попросила його, щоб він її прийняв та допоміг у вирішенні її питання. Тоді ОСОБА_6 сказала їй їхати до головного архітектора для вирішення цього питання. Подякувавши,вона вийшла з кабінету підсудної, куди через деякий час зайшли працівники міліції.
Аналогічне міститься у поясненнях ОСОБА_8 від 28.01.2008 року (т. 1, а.с. 46-47, 53-55) та протоколі допиту її як свідка від 31.01.2008 року (т. 1, а.с. 154-158).
Показаннями свідка ОСОБА_11 , який у судовому засіданні 04.03.2015 року підтримав свої покази, дані на досудовому слідстві, та пояснив, що у 2008 році він працював начальником сектору державної служби по боротьбі з економічною злочинністю Сокальського райвідділу міліції УМВС. 28.01.2008 року, о 08:00 год., ОСОБА_8 звернулася із заявою про вимагання в неї службовою особою Соснівської міської ради хабара і це звернення було зареєстроване в книзі обліку злочинів та пригод. Був повідомлений начальник райвідділу міліції та накладена резолюція, а також проводилися слідчі дії по перевірці вказаної інформації. Він був присутнім в Соснівській міській раді під час документування одержання хабара. Після отримання заяви, згідно із законодавством, помічаються кошти для їх ідентифікації. Двоє понятих, прізвищ яких він не пригадав, були присутніми при поміченні коштів у м. Сокалі. Після затримання особи вказані кошти були звірені з протоколом, який був складений при їх поміченні.
Показаннями свідка ОСОБА_12 , допитаного судом 04.03.2015 року у режимі відеоконференції, згідно з якими у 2008 році, коли він був у м. Соснівці чи у м. Сокалі, на що у зв`язку зі сплином часу достовірно відповісти не зміг та зазначив, що хронології подій цього дня не пам`ятає, до нього підійшли працівники міліції: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , прізвища якого він не пам`ятає, та запросили його бути понятим при затриманні мера міста Соснівки по факту взяття нею хабара за видачу земельної ділянки. Обставин помічення коштів він не пам`ятає. Він був присутнім у кабінеті мера з працівниками міліції при виявленні коштів та власноручно підписував протокол огляду. Також там були присутні й інші поняті та молода жінка ОСОБА_8 . Покази, дані ним на досудовому слідстві від 30.01.2008 року, підтримав повністю. Тиск під час дачі показів на нього не чинився, до підпису документів його не примушували, показання були добровільними.
Показаннями свідка ОСОБА_15 , яка у судовому засіданні пояснила, що у 2008 році вона працювала на посаді інспектора військово-облікового столу. Подію, яка відбувалася, пам`ятає, так як саме в цей час знаходилася у приймальній Соснівської міської ради, замінюючи секретаря. На прийом до міського голови прийшли дві незнайомі жінки, одна з яких залишилась у приймальній, а інша зайшла в кабінет до ОСОБА_6 . В подальшому до останньої в кабінет зайшло п`ять працівників міліції, які мали при собі відеокамеру. Що відбувалося у кабінеті міського голови, їй не відомо, оскільки двері були зачиненими. Підтримуала свої покази, дані на досудовому слідстві.
Показаннями свідка ОСОБА_9 який у судовому засіданні пояснив, що одного разу, точної дати не пам`ятає, до нього зателефонувала ОСОБА_6 з метою консультації щодо порядку надання дозволу на розміщення малих архітектурних форм для проведення підприємницької діяльності. На її запитання, коли він може прийняти людину, він повідомив, що до 12:00 год. дня буде на робочому місці. ОСОБА_6 повідомила йому, що до нього приїде жінка, однак пізніше сказала, що вона приїде іншим разом.
Показаннями свідка ОСОБА_16 , яка під час судового розгляду справи пояснила, що у 2008 році вона працювала в Управлінні земельних ресурсів у м. Червонограді. Якось до неї зателефонувала ОСОБА_6 та попросила консультацію щодо відведення земельних ділянок, на що вона їй пояснила, що цей процес відбувається на конкурсній основі, для цього необхідно було звернутися в управління містобудування та архітектури та отримати містобудівні умови. Заяву потрібно було писати міському голові. Рішення приймали депутати Червоноградської міської ради. Конкурси проводилися у м. Червонограді, а висновки затверджувалися на сесії Соснівської міської ради. Міський голова м. Соснівки не мала впливу на розгляд даного питання.
Показаннями свідка ОСОБА_13 , який у судовому засіданні пояснив, що підтримує свої покази, дані на досудовому слідстві. Станом на кінець січня 2008 року він працював старшим оперуповноваженим спецвідділу по боротьбі з корупцією при ГУМВСУ у Львівській області. В який саме день відбувалася подія, він не пригадує, проте зазначив, що була затримана міський голова м. Соснівки ОСОБА_6 . Він був присутнім під час огляду місця події, складав протокол. При огляді місця події також були присутні ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та Марта, яка була працівником Галицького райвідділу міліції. Факт передачі коштів не пригадує. Заявник ОСОБА_8 вийшла з кабінету ОСОБА_6 та подала сигнал, після чого він з іншими працівниками міліції зайшли у кабінет міського голови. Було проведено огляд кабінету та знайдено гроші в коробці у шухляді. Були зроблені змиви з купюр, оскільки гроші були помічені спецпрепаратом, звірено ці купюри, все належним чином задокументовано. Працівниками Сокальського райвідділу був складений протокол огляду грошових коштів. Серії та номери усіх купюр сумі 1000 доларів були переписані та співпали з поміченими. Номіналів купюр не пригадав. Про вимагання хабара від ОСОБА_8 йому стало відомо в той самий день. Оперативно-розшукова справа стосовно ОСОБА_6 була вже заведена, проводилися оперативно-розшукові заходи, а також були відповідні ухвали суду на застосування технічних засобів, які саме він і проводив. Заперечив те, що він був раніше знайомим з ОСОБА_8 . Хто і де встановлював на ОСОБА_8 апаратуру, йому не відомо. Апаратуру могли встановити перед затриманням особи. Присутнім при цьому він не був. Він видав лише дозвіл. Завдання було виписане за місяць до події. Участі у врученні коштів ОСОБА_8 він не приймав. Вважає, що дані кошти вручалися в Сокальському райвідділі міліції. Підставою для заведення оперативно-розшукової справи була оперативна інформація. До цієї події інформації від ОСОБА_8 не надходило.
Показаннями свідка ОСОБА_20 , який під час судового розгляду справи пояснив, що затримував ОСОБА_6 під час отримання нею хабара в розмірі 1000 доларів США. Це відбувалося у м. Соснівці. Він оформляв протокол огляду місця події, в якому було зазначено все, що відбувалося. На той час він працював заступником начальника відділу протидії хабарництву. З ним в Соснівській міській раді були ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 та ОСОБА_21 Прізвищ інших працівників міліції та те, як усе відбувалося, він не пам`ятає. Хто і де встановлював апаратуру на ОСОБА_8 , йому не відомо. При встановленні апаратури на ОСОБА_8 він присутнім не був. Коли він з іншими працівниками міліції зайшли в кабінет ОСОБА_6 , кошти знаходилися у коробці у столі. Жодних провокацій не було. Йому не відомо про те, щоб працівники міліції просили ОСОБА_8 звернутися до ОСОБА_6 . Ствердив, що ОСОБА_6 отримала хабар. Свої покази, дані на досудовому слідстві, підтримав. Заперечив покази потерпілої ОСОБА_8 , які виправдовують ОСОБА_22 в одержанні хабара, вважаючи, що такі дані у зв`язку із умовлянням потерпілої з боку ОСОБА_6 .
Заявою ОСОБА_8 від 28.01.2008 року, у якій вона просить притягнути до відповідальності міського голову м. Соснівки ОСОБА_6 , яка вимагає у неї хабар в сумі 1000 доларів США за сприяння у виділенні земельної ділянки на території м. Соснівка для здійснення підприємницької діяльності та встановлення малої архітектурної форми (т. 1, а.с. 4-5).
Листом Управління державної служби боротьби з економічною злочинністю від 31.10.2014 року (помилково зазначено рік як 2013) № 5/4794, з якого випливає, що оперативно-розшукова справа стосовно ОСОБА_22 була заведена (т. 5, а.с. 110).
Протоколом огляду грошових коштів від 28.01.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_8 надала для огляду грошові кошти в сумі 1000 доларів США, а саме: 8 купюр по 100 доларів США та 4 купюри номіналом по 50 доларів США, які, як пояснила остання, у неї вимагає міський голова м. Соснівки Львівської області ОСОБА_6 за сприяння у виділенні земельної ділянки на території м. Соснівка для здійснення підприємницької діяльності. Ці грошові кошти після їхньої обробки повернуті ОСОБА_8 для подальшого використання під час проведення оперативно-розшукових заходів з підтвердженням фактичних даних про вимагання та отримання хабара мером м. Соснівки Львівської області ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 6-7).
Протоколами огляду місця події від 28.01.2008 року та від 31.01.2008 року, згідно з якими в службовому кабінеті міського голови м. Соснівки ОСОБА_6 добровільно видала грошові кошти в сумі 1000 дол. США, серії і номери яких співпали із серіями та номерами купюр, наданих ОСОБА_8 . Під час огляду правої та лівої рук ОСОБА_6 , коробки і футляра, поверхні першої та третьої шухляди виявлено світіння світлолазерним кольором, характерним для спецхімпрепарату «Промінь-1» (т. 1, а.с. 8-11, 72-82).
Висновками криміналістичних експертиз, з яких видно, що на поверхні 8-ох банкнот, номіналом 100 дол. США, та 4-ох банкнот, номіналом 50 дол. США, змивів правої та лівої рук ОСОБА_6 , поверхні подарункової коробки, файлика з документами, поверхні 1-ї та 3-ї шухляд робочого стола ОСОБА_6 є нашарування спеціальної хімічної речовини, яка має спільну родову належність зі зразком спецхімречовини «Промінь-1» (т. 1, а.с. 108-109, 114-115, 120-121, 126-127, 132-133, 138-139, 144-145, 150-152).
Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 15.04.2008 року з фототаблицями до нього, згідно з яким ОСОБА_6 показала та пояснила як, коли та за яких обставин ОСОБА_8 передала їй грошові кошти в сумі 1000 дол. США (т. 2, а.с. 133-140).
Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 31.01.2008 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого ОСОБА_8 показала та пояснила як, коли та за яких обставин ОСОБА_6 вимагала у неї хабар за сприяння у виділенні їй земельної ділянки та як вона передала грошові кошти у сумі 1000 доларів США ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 83-93).
Постановою Соснівської міської територіальної виборчої комісії № 3 від 30.03.2006 року «Про результати виборів міського голови м. Соснівка 26.03.2006 року», згідно з якою міським головою м. Соснівки обрано ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 37).
Свідка ОСОБА_23 не вдалося допитати у судовому засіданні у зв`язку з тим, що він не проживає протягом 7-8 років за адресою, зазначеною в обвинувальному висновку, що підтверджується рапортом працівника міліції (т. 5, а.с. 201).
Під час розгляду справи у зв`язку з неявкою на виклики суду та безрезультатністю застосування судом численних приводів на адресу: АДРЕСА_2 не вдалося допитати й свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_21 та ОСОБА_19 .
Тому, за погодженням сторін, у судовому засіданні були оголошені пояснення та протоколи допиту цих свідків.
Так, відповідно до пояснень ОСОБА_23 від 28.01.2008 року (т. 1, а.с. 52) та протоколу його допиту як свідка від 30.01.2008 року (т. 1, а.с. 159-162) останній пояснив, що 28.01.2008 року, о 08:00 год., працівником міліції йому було запропоновано бути понятим при проведенні документування факту вимагання хабара, на що він погодився. Після цього, перебуваючи у приміщенні Сокальського РВ, у службовому кабінеті начальника СДБЕЗ Сокальського РВ ГУМВСУ у Львівській області, у його присутності та присутності іншого понятого було проведено огляд грошових коштів у сумі 1000 доларів США, які добровільно надала молода жінка, яка, як пізніше з`ясувалося, є ОСОБА_8 . Ці кошти були оброблені спецхімікатом, які в ультрафіолетовому освітленні світилися світло-зеленим кольором. Після цього він з іншим понятим, працівниками міліції та ОСОБА_8 поїхали у м. Соснівку. Будучи у м. Соснівці, ОСОБА_8 зайшла у приміщення Соснівської міської ради, де знаходилася 10-15 хв. Коли ОСОБА_8 вийшла з цього приміщення він з іншим понятим та працівниками міліції піднялися в кабінет міського голови ОСОБА_6 . На запитання, чи остання отримувала від кого-небудь хабар, ОСОБА_6 відповіла, що ні. Тоді працівниками міліції були освітлені долоні та пальці рук ОСОБА_6 лампою ультрафіолетового випромінювання, внаслідок чого всі пальці лівої та правої руки ОСОБА_6 світилися світло-зеленим кольором. Далі ОСОБА_6 добровільно видала працівникам міліції грошові кошти в сумі 1000 доларів США, які ОСОБА_8 поклала їй на стіл. Працівники міліції за допомогою лампи ультрафіолетового випромінювання освітили грошові кошти, футляр з картону білого кольору, в якому вони знаходились та подарункову коробку зеленого кольору, в результаті чого вони світилися світло-зеленим кольором.
Згідно з протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 04.02.2008 року, на цей час він працював старшим оперуповноваженим управління ДСБС у Львівській області. 28.01.2008 року, після 08:00 год., керівництво дало вказівку йому та іншим працівникам міліції виїхати до м. Сокаля для надання практичної допомоги. Коли приїхали до Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області, начальник СДСБЕЗ ОСОБА_11 їм повідомив, що до нього звернулася ОСОБА_8 з приводу того, що міський голова м. Соснівка вимагає в неї хабар. Оброблені спеціальною речовиною кошти в сумі 1000 доларів США були передані потерпілій, після чого вони поїхали в м. Соснівку. ОСОБА_8 зайшла в приміщення міської ради, через деякий час вийшла і повідомила їм, що гроші передала ОСОБА_6 . Коли вони зайшли в кабінет міської голови м. Соснівка, ОСОБА_6 добровільно видала ті ж 1000 доларів США, які були вручені ОСОБА_8 . Ці кошти вона вийняла з коробки, яка знаходилася в шухляді стола, і повідомила, що ці гроші їй передала ОСОБА_8 . Вони зробили змиви з рук ОСОБА_6 і склали протокол огляду. Ні він, ні інші працівники міліції стосовно потерпілої фізичного чи морального тиску не застосовували, а те, чиї були гроші у сумі 1000 доларів США, йому не відомо (т. 1, а.с. 187-190).
Аналогічні показання дали свідки ОСОБА_21 (т. 1, а.с. 191-194) та ОСОБА_19 (т. 1. а.с. 202-206).
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 свої показання змінила, давши пояснення, суть яких зводиться до того, що ОСОБА_6 не мала наміру отримувати від неї гроші, а 28.01.2008 року вона сама, перебуваючи у кабінеті міського голови Соснівки, їх поклала на стіл підсудної, коли та говорила по телефону, та швидко вибігла з кабінету, сказавши, що повернеться. До таких дій її підштовхнули працівники міліції для свого показника по хабарництву, у зв`язку з чим вона у липні чи серпні 2007 року була на прийомі у міського голови м. Соснівки, під час якого повідомила, що хоче у цьому місті під брендом «Родинної ковбаски» відкрити магазин та реалізовувати товар. Після цього вона з працівниками міліції періодично приїжджала та телефонувала до підсудної, з якою у неї згодом виникли товариські відносини. При цьому на її пропозицію віддячити за позитивне вирішення питання ОСОБА_6 постійно відмовлялася, мовляв немає за що. Щодо подій 28.01.2008 року, пояснила, що того дня, вранці, за нею додому на львівську адресу приїхав працівник міліції ОСОБА_13 . Вони поїхали в Головне управління міліції, що на пл. Григоренка, 3 у м. Львові. Там були ОСОБА_20 , ОСОБА_24 та ОСОБА_19 . Пізніше її відвели в технічний відділ, де на неї одягнули апаратуру. Після цього вони поїхали у м. Соснівку, де усе й відбулося, а пізніше у Сокальський РВ, де вона написала заяву про вимагання у неї ОСОБА_6 хабара у сумі 1000 доларів США та давала пояснення з цього приводу.
Оцінивши показання підсудної та потерпілої, дані ними у судовому засіданні, суд відзначає їх подібність у частині обставин, що передували 28.01.2008 року, та тим, що мали місце у цей день, вважає їх неправдивими та такими, що дані з метою уникнення підсудною від відповідальності за вчинене.
Так, спільним у цих показаннях є, зокрема, заперечення вимагання підсудною від потерпілої 1000 доларів США за сприяння у наданні їй в оренду земельної ділянки у м. Соснівці та наміру у підсудної отримати зазначену суму грошей від потерпілої 28.01.2008 року у зв`язку з цим.
Такі показання не підтверджені жодними іншими доказами у справі та, на думку суду, є попередньо узгодженими між підсудною та потерпілою і спростовуються наступними фактичними даними: заявою ОСОБА_8 про злочин від 28.01.2008 року (т. 1, а.с. 4-5); поясненнями ОСОБА_8 від 28.01.2008 року (т. 1, а.с. 46-47, 53-55); протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 31.01.2008 року (т. 1, а.с. 154-158); протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 16.08.2008 року (т. 2, а.с. 147-152); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 31.01.2008 року з участю ОСОБА_8 (т. 1, а.с. 83-93); показаннями допитаних у суді свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 та ОСОБА_12 ; протоколами допиту свідків: ОСОБА_24 від 04.02.2008 року (т. 1, а.с. 187-190), ОСОБА_21 (т. 1, а.с. 191-194) та ОСОБА_19 (т. 1. а.с. 202-206);поясненнями ОСОБА_23 від 28.01.2008 року (т. 1, а.с. 52) та протоколом його допиту як свідка від 30.01.2008 року (т. 1, а.с. 159-162). Ці дані виключають провокативний характер дій працівників міліції стосовно ОСОБА_6 з метою викриття одержання нею хабара.
Крім того, у судовому засіданні підсудна зазначила, що 28.01.2008 року, при виході ОСОБА_8 з її кабінета, вони спілкувалися між собою, проте мова йшла не про гроші. Ці показання підсудної додатково спростовують показання потерпілої про те, що у момент, коли ОСОБА_6 розмовляла по телефону,вона поклала гроші на її стіл і швидко вибігла з кабінета, та вказують на незаперечення підсудною щодо передачі їй потерпілою грошей і на її намір їх отримати.
Показання свідка ОСОБА_25 суд не бере до уваги, оскільки такі не стосуються розглядуваної справи, а залучення ОСОБА_8 працівниками міліції до участі в оперативних заходах по інших можливих злочинах не виключає злочинних дій ОСОБА_6 стосовно ОСОБА_8 , у зв`язку з якими її визнано потерпілою.
Тому суд відхиляє доводи сторони захисту як безпідставні.
Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності суд вважає, що вина підсудної ОСОБА_6 у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві) у судовому засіданні доведена повністю, тому суд кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 190 КК України.
Органи досудового слідства пред`явили підсудній ОСОБА_6 обвинувачення за ч. 2 ст. 368 КК України, що вона, будучи службовою особою, одержала хабара за виконання в інтересах того, хто дає хабара, та в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади і службового становища, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням хабара, тобто мала сприяти потерпілій ОСОБА_8 в отриманні дозволу на оренду земельної ділянки в м. Соснівці для здійснення підприємницької діяльності, за що потерпіла передала їй гроші у сумі 1000 дол. США, еквівалентних 5050 грн.
Це обвинувачення, на думку суду, не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні з огяду на таке.
Так, для об`єктивної сторони цього злочину не достатньо встановити сам факт визнання особи посадовою й одержання нею тих чи інших матеріальних цінностей за виконання чи невиконання будь-яких дій. За змістом диспозиції ст. 368 КК України відповідальність за одержання хабара настає лише за умови, що посадова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати за використанням наданої їй влади або організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або хоча не мала повноважень вчинити відповідні дії, але завдяки своєму посадовому становищу могла вжити заходів до їх вчинення іншими посадовими особами.
Як встановлено на досудовому слідстві та у судовому засіданні, підсудна ОСОБА_6 працює на посаді міського голови м. Соснівки Львівської області. Остання у суді пояснила, що ніяких дій щодо сприяння у виділенні земельної ділянки ОСОБА_8 вона не вчинила і не мала наміру цього робити.
Згідно з її посадовими обов`язками, надання дозволу на отримання в оренду земельної ділянки для підприємницької діяльності не входить в її компетенцію.
Відповідно до встановленого порядку надання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, який визначено у ст. 16 Закону України «Про оренду землі», набуття права оренди на зазначені земельні ділянки здійснюється виключно на аукціонах.
В силу своїх повноважень підсудна ОСОБА_6 не мала можливості і не могла вплинути на рішення аукціону, який проводиться на конкурентних засадах.
Також у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що підсудна вчиняла дії, які свідчили б про вплив на інших посадових осіб, у компетенцію яких входило вирішення цього питання.
Підсудна ОСОБА_6 за своїм статусом не могла брати участі і в засіданні комісії по підготовці та проведенні аукціону.
Крім того, після проведення аукціону остаточне рішення про надання в оренду земельної ділянки приймається сесією Соснівської міської ради колегіальним органом.
Тому підсудна ОСОБА_6 , обіцяючи потерпілій посприяти в отриманні дозволу на оренду земельної ділянки, усвідомлювала, що це не входить у її компетенцію та в подальшому не мала на меті вчиняти будь-які дії, обмежившись тим, що порекомендувала написати потерпілій ОСОБА_8 заяву та скерувала її для отримання консультації з цього приводу до головного архітектора м. Червонограда.
З пояснень потерпілої ОСОБА_8 та матеріалів справи видно, що підсудна повідомила їй, що надання в оренду земельних ділянок проводиться тільки через аукціон. Фактично підсудна ОСОБА_6 , діючи з умислом на обман потерпілої щодо можливого сприяння в наданні їй земельної ділянки, заволоділа її грошовими коштами у сумі 1000 дол. США.
При цьому судом ураховано висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 13.11.2014 року при розгляді кримінальної справи № 5-20кс14 щодо застосування ст. 368 КК України при засудженні особи, яка є представником влади, зокрема, керівником органу місцевого самоврядування, згідно з яким останній не вправі одержувати будь-яку винагороду у зв`язку зі здійсненням своїх службових повноважень, зазначивши, що вказане законодавче положення передбачає, що кримінальна відповідальність за порушення цієї заборони настає у тому разі, коли особа, яка дає хабар службовій особі, зокрема голові міської ради, усвідомлює, що дає хабар такій особі й у зв`язку із можливостями її посади, а особа, яка одержує незаконну винагороду (хабар), розуміє, (не може не розуміти) значущість займаної нею посади, її статусність та можливості; ураховується також вагомість цієї посади у сприйнятті хабародавцем, мета, яку він переслідує, та його переконаність в тому, що ця мета буде досягнута завдяки можливостям посади, яку обіймає хабароодержувач.
Водночас у справі, що розглядається, встановлено, що ОСОБА_8 , даючи ОСОБА_6 , як міському голові м. Соснівки, 1000 доларів США, була поінформована останньою про порядок передачі в оренду земельних ділянок, який передбачав попереднє проведення конкурсу конкурсною комісією, яка була постійно діючою комісією Червоноградськї міської ради, до складу якої ні ОСОБА_6 , ні інші працівники Соснівської міської ради не входили, а тому потерпіла розуміла, що можливості міського голови здійснити незаконний вплив для задоволення її мети у цьому випадку є, щонайменше, значно обмежені. Разом з тим і ОСОБА_6 , одержуючи від ОСОБА_8 грошові кошти, не могла не розуміти, що досягнення поставленої останньою мети завдяки можливостям посади міського голови м. Соснівки у цьому випадку було практично неможливим. Доказів протилежного стороною обвинувачення суду не подано.
У цьому питанні заслуговують на увагу й показання свідка ОСОБА_16 , яка на час вчинення злочину працювала в Управлінні земельних ресурсів Червоноградської міської ради, згідно з якими міський голова м. Соснівки не мала впливу на розгляд питання надання земельних ділянок в оренду.
Разом з тим обставини, наведені у постанові Верховного Суду України від 13.11.2014 року у справі № 5-20кс14, стосуються включення за рішенням місцевої ради в інтересах хабародавця нежитлового приміщення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, і це питання попередньо не було предметом розгляду конкурсної комісії, утвореної в іншому органі місцевого самоврядування, а безпосередньо розглянуте місцевою радою під головуванням міського голови (хабароодержувача), до повноважень якого належало, зокрема, формування порядку денного сесій ради, підготовка на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування.
Наведене, на думку суду, виключає подібність фактичних обставин розглядуваної та порівнюваної справ, оскільки суттєво зменшує вплив посади, яку обіймала ОСОБА_6 , на вирішення питання ОСОБА_8 , знижує вагомість цієї посади у сприйнятті потерпілої, її переконаність у тому, що мета буде досягнута завдяки можливостям посади, яку обіймає ОСОБА_6 , а тому, ураховуючи, що всі сумніви повинні тлумачитись на користь обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність перекваліфікації інкримінованих ОСОБА_6 дій з ч. 2 ст. 368 на ч. 1 ст. 190 КК України.
Суд звертає увагу й на те, що у раніше поданих апеляції (т. 2, а.с. 333-334) та касаційній скарзі (т. 2, а.с. 383-384) сторона обвинувачення погоджувалася з вітсутністю у діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, визнавши доведеним, зокрема, вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 цього Кодексу.
Обираючи вид та міру покарання підсудній, суд ураховує тяжкість вчиненого, що є злочином невеликої тяжкості, особу винної, яка раніше не судима, характеризується позитивно, на обліках у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, вини у вчиненому не визнала.
Обставиною, що пом`якшує покарання підсудній, є те, що вона раніше не судима.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність призначення підсудній покарання у виді обмеженя волі.
Згідно з ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.
Санкцією ч. 1 ст. 190 КК України передбачено покарання у виді штрафу, громадських робіт, виправних робіт та обмеження волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції, чинній на час вчинення злочину) злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання.
Ураховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, до дня ухвалення вироку минуло більше трьох років, суд дійшов висновку про звільнення підсудної від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Речові докази, після набрання вироком законної сили: 1000 (одна тисяча) доларів США повернути потерпілій ОСОБА_8 ; заяву міському голові м. Соснівки про виділення земельної ділянки, свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, реєстраційну карту на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, відеокасети «JVC», «SONI NМР 90», аудіокасету «ЕМТЕС FЕ 90», мікрокасети «OLYMPUS XD» та «OLYMPUS XВ 60» залишити у справі; змиви з правої та лівої рук ОСОБА_6 , латексні медичні гумові рукавиці, змиви з 3-ї шухляди робочого стола ОСОБА_6 та зразок спецхімречовини знищити; подарункову коробку та картонну папку повернути законним володільцям.
Судові витрати на проведення судових експертиз у сумі 6433,42 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Інші судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз, у сумі 7043,40 грн., згідно з висновками №№ 765/766 від 31.03.2008 року (т. 2, а.с. 42-61), стягненню з підсудної не підлягають, оскільки під час судового розгляду справи стороною обвинувачення не доведено наявності правових підстав для застосування технічних засобів одержання інформації 28.01.2008 року, а отже, їх доказового значення.
Тому зазначені експертні висновки, об`єкти цих експертних досліджень (т. 2, а.с. 119-120), дані, зафіксовані на цих об`єктах, та протокол перегляду відеозапису (т. 2, а.с. 122-123) не можуть бути визнані допустимими доказами та не беруться судом до уваги.
Необхідно зазначити й те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не забезпечено технічної можливості відтворення інформації, зафіксованої на носіях відео- та звукозапису, вказаних у протоколі огляду предметів (т. 2, а.с. 119-120).
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України 1960 року, суд
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком в 1 (один) рік.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання.
Запобіжний захід підписку про невиїзд до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази, після набрання вироком законної сили: 1000 (одна тисяча) доларів США повернути потерпілій ОСОБА_8 ; заяву міському голові м. Соснівки про виділення земельної ділянки, свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, реєстраційну карту на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, відеокасети «JVC», «SONI NМР 90», аудіокасету «ЕМТЕС FЕ 90», мікрокасети «OLYMPUS XD» та «OLYMPUS XВ 60» залишити у справі; змиви з правої та лівої рук ОСОБА_6 , латексні медичні гумові рукавиці, змиви з 3-ї шухляди робочого стола ОСОБА_6 та зразок спецхімречовини знищити; подарункову коробку та картонну папку повернути законним володільцям.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз 6433 (шість тисяч чотириста тридцять три),42 грн. судових витрат на проведення судових експертиз.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом п`ятнадцяти діб з моменту його оголошення.
Головуючий:ОСОБА_1