КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/2850/14-к
Провадження № 1-кп/177/152/14
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2014 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
представника потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000982 від 21.09.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
Проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ,-

за ч. 2 ст. 240 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
20.09.2014 року приблизно о 12:00 годин ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне видобування піску з Павлівського комплексного родовища, яке розташоване на території Криворізького району, Дніпропетровської області, на південно-східній околиці с. Павлівка, та в 6 кілометрах на північний захід від залізничної станції Гейківка, в адміністративних межах Криворізького району Дніпропетровської області, заздалегідь підготував знаряддя для здійснення незаконного видобування піску, а саме підборні лопати, та вантажний автомобіль марки «ЗІЛ» р/н НОМЕР_2 , який надав йому брат ОСОБА_6 в тимчасове користування разом з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Для здійснення незаконного видобування піску ОСОБА_4 , попросив допомоги у знайомого ОСОБА_7 , пояснивши останньому, що потрібно буде завантажувати пісок у автомобіль. При цьому ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , про наявність усіх відповідних дозвільних документів на видобування піску.
20.09.2014 року о 15:00 годин ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, без будь-яких дозвільних документів, а саме піску формувального, з території Павлівського комплексного родовища, разом з ОСОБА_7 прибув на автомобілі марки «ЗІЛ» р/н НОМЕР_2 , до Павлівського комплексного родовища де з прямим умислом та з метою задоволення власних потреб вчинив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме піску формувального в кількості 3120 кг.
Таким чином, ОСОБА_4 , здійснив незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення піску формувального, який згідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного значення» від 12 грудня 1994 р. №827 (у редакції Кабінету Міністрів України від 13 січня 2012 року) відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, загальною вагою 3120 кг, вартість однієї тонни - 75,00 грн., всього на загальну суму 234,00 грн.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 240 КК України за ознаками незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, не заперечував обставин, викладених в обвинувальному акті.
Представник потерпілого Криворізької районної державної адміністрації - ОСОБА_5 вказував на те, що дійсно діями обвинуваченого ОСОБА_4 було спричинено матеріальну шкоду державі на загальну суму 234,00 грн., шкода була відшкодована обвинуваченим у повному обсязі.
01.10.2014 року під час досудового розслідування між підозрюваним та представником потерпілого було досягнуто угоди про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди про примирення обвинувачений ОСОБА_4 та представник потерпілого ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 240 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, виду та міри покарання, яке має понести обвинувачений ОСОБА_4 у виді 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням на 1 рік.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 ч. 1 п. 1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст. 469 ч. 3 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України за ознаками незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Представник потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 ч.1 п.2 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, адже зобов`язання щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 234,00 грн. обвинувачений виконав, шляхом повернення викраденого майна, що підтвердили сторони в судовому засіданні.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст., ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та представником потерпілого, визначена у межах санкції ч. 2 ст. 240 КК України, а тому не суперечить вимогам закону та інтересам суспільства. Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст.474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та міри покарання.
Вирішуючи питання про речові докази, суд в силу п.3,5 ч.9 ст. 100 КПК України, вважає необхідним речові докази
- Дві підборні лопати, які визнані постановою слідчого від 21.09.2014 року речовими доказами та передані під зберігальну розписку ОСОБА_4 (а.с.12,13 т.1), - знищити;
- Вантажний автомобіль ЗІЛ р/н НОМЕР_2 , який який визнаний постановою слідчого від 21.09.2014 року речовим доказом та переданий під зберігальну розписку ОСОБА_6 (а.с.12,14 т.1), залишити законному володільцю ОСОБА_6 ;
- Пісок формувальний вагою 3120 кг, визнаний постановою слідчого від 21.09.2014 року речовим доказом та переданий на зберігання ТОВ «Валкос Груп» 9а.с.12,15 т.1), - передати в дохід держави;
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись п. 3,5 ч. 9 ст. 100, ст.ст. 374-376, ч.3 ст.394, п.1 ч.2 ст.395, ст.ст.473-476 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 , укладену 01.10.2014 року під час досудового розслідування.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання - у виді 1 (одного) року обмеження волі, з застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням 1 (один) рік.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту проголошення вироку.
Речові докази
- Дві підборні лопати, які передані під зберігальну розписку ОСОБА_4 , - знищити;
- Вантажний автомобіль ЗІЛ р/н НОМЕР_2 , який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_6 , залишити законному володільцю ОСОБА_6 ;
- Пісок формувальний вагою 3120 кг переданий на зберігання ТОВ «Валкос Груп», -передати в дохід держави;
Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: