Справа № 223/2236/2012
Провадження №11/772/192/2013
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
Доповідач : Ляліна Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

20 лютого 2013 року

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах Апеляційного
суду Вінницької області в складі:

Головуючого-судді: Ляліної Л.М.

Суддів: Ващук В.П., Аліфанова Ю.Б.

За участю прокурора: Миколайчука Д.Г.

Захисника: ОСОБА_2

Засудженого: ОСОБА_3

розглянула 20 лютого 2013 року у
відкритому судовому засіданні у м.
Вінниці кримінальну справу за
апеляцією представника потерпілого
ОСОБА_4 на вирок Тиврівського районного
суду Вінницької області від 22
листопада 2012 року, яким

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

пенсіонер, раніше на судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 4
років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України його
звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком три
роки.

На підставі п. 2, 3 ст. 76 КК України
зобов`язано засудженого не виїжджати
за межі України на постійне проживання
без дозволу кримінально-виконавчої
інспекції; повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи або
навчання.

Стягнуто з ОСОБА_3 судові витрати
940 грн. 80 коп. в прибуток держави за
проведення автотехнічних експертиз.

Вирішено питання з речовими
доказами.

Як встановлено судом, 21.08.2012 р.
близько 16 год. 50 хв. на автошляху
сполученням Вінниця-Шпиків, в смт.
Тиврів, керуючи автомобілем марки «ВАЗ
2102» д.н. НОМЕР_1, в порушення п. п. 10.1, 16.13
Правил дорожнього руху України, згідно
яким «Перед початком руху,
перестроюванням та будь-якою зміною
напрямку, водій повинен переконатися,
що це буде безпечним і не створить
перешкод або небезпеки іншим учасникам
руху», «Перед поворотом ліворуч і
розворотом водій порейкового
транспортного засобу зобов`язаний дати
дорогу трамваю попутного напрямку, а
також транспортним засобам, що
рухаються по рівнозначній дорозі» в
зустрічному напрямку, прямо чи
праворуч, ОСОБА_3, не переконавшись, що
це буде безпечним і не створить
перешкод і небезпеки іншим учасникам
руху, розпочав здійснювати поворот
ліворуч по напрямку свого руху,
внаслідок чого здійснив виїзд на
зустрічну смугу руху, де зіткнувся з
моторолером марки «VIPER ACTIVE», який
рухався на зустріч по рівнозначній
дорозі під керуванням ОСОБА_5 Внаслідок
ДТП пасажир моторолера ОСОБА_6 отримав
тілесні ушкодження у вигляді
політтравми закритого поперечного
перелому середньої третини лівої
стегнової кістки, відкритого
уламкового перелому верхньої третини,
середньої третини великогомілкової
кістки, закритого перелому верхньої
третини малогомілкової кістки лівої
гомілки, стан після ОМС стержневим
апаратом зовнішньої фіксації; рваної
рани верхньої третини лівої гомілки з
дефектом м`яких тканин, проникаючої
рани лівого колінного суглобу, правої
кісті, травматичного шоку ІІІ ступеню.
Дані тілесні ушкодження виникли від
дії тупого твердого предмету
(предметів), і по ступеню тяжкості, як
небезпечні для життя в момент
спричинення, належать до тяжких
тілесних ушкоджень.

В апеляції представник
потерпілого ОСОБА_4 просить скасувати
вирок суду, постановивши новий вирок,
яким обрати ОСОБА_3 покарання у виді
позбавлення волі.

Апеляція мотивована тим, що
потерпілий ОСОБА_6 знаходиться в
тяжкому стані, переніс декілька
операцій, засуджений не поцікавився
його станом здоров`я, не допоміг
матеріально.

Заслухавши доповідача, прокурора
Миколайчука Д.Г., який вважає вирок суду
законним і обгрунтованим і просить
скаргу представника потерпілого
залишити без задоволення; засудженого
ОСОБА_3 і його захисника ОСОБА_2, які
заперечують проти апеляції і просять
вирок суду залишити без змін,
обговоривши доводи апеляції,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляція
представника потерпілого задоволенню
не підлягає.

Висновок суду щодо доведеності
вини ОСОБА_3 в скоєнні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, при
обставинах, викладених у вироку,
грунтуються на сукупності доказів,
перевірених судовим слідством, і не
оспорюється ніким з учасників процесу.

Міру покарання ОСОБА_3 суд обрав
відповідно до вимог ст. 65 КК України з
урахуванням ступеню тяжкості
вчиненого злочину, особи винуватого,
який є пенсіонером, до кримінальної
відповідальності не притягувався,
позитивно характеризується, щиро
покаявся у скоєному.

Доводи представника потерпілого
ОСОБА_4, викладені в апеляції, щодо
ненадання матеріальної допомоги
потерпілому, що свідчить про
відсутність каяття в скоєному ОСОБА_3,
спростовуються розпискою потерпілого
ОСОБА_7 від 22 листопада 2012 р., згідно
якій останній отримав від засудженого
10 000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди ( а. с. 117 ).

Цивільний позов по справі
потерпілим не заявлявся, але це не
позбавляє права ОСОБА_7 звернутися з
позовом до ОСОБА_3 в порядку цивільного
судочинства.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України
1960 року, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляцію представника потерпілого
ОСОБА_4 залишити без задоволення, а
вирок Тиврівського районного суду
Вінницької області від 22 листопада 2012
року, яким засуджено ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286
КК України - без змін.

Судді:

Л.М. Ляліна Ю.Б. Аліфанов В.П. Ващук

Згідно з оригіналом: