Справа 688/444/15-к
№ 1-в/688/53/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2015 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Шепетівської виправної колоній №98 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

про умовно-дострокове звільнення,

встановив:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, суду пояснив, що заслуговує умовно-дострокового звільнення, оскільки має заохочення за виконані ним ремонтні роботи.

Представник Шепетівської виправної колонії та прокурор заперечили щодо задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів свого виправлення.

Дослідивши матеріали справи, особової справи засудженого, заслухавши засудженого, представника виправної колонії, думку прокурора, суд дійшов висновку, що клопотання про умовно-дострокове звільнення задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 3/4 строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Судом встановлено, що вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.03.2010 року, зміненим ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 19.05.2010 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 15; ч. 3 ст. 152; ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 185; ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі. У строк відбування покарання зараховано термін тримання під вартою з 23.08.2008 року по 18.06.2009 року включно.

Початок строку: 19.06.2009 року, кінець строку: 23.08.2016 року. Відбуто 3/4 строку покарання.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 відбув частину покарання, за яке можливе застосувати умовно-дострокове звільнення.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підстава для умовно-дострокового звільнення складається з двох обов`язкових елементів: доведення засудженим сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення (дотримання режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого законних обов`язків; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин; постійна свідома участь у суспільно-корисній праці; систематичне виконання трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи) та фактичне відбуття певної частини призначеного йому строку покарання.

Під виправленням засудженого слід розуміти усунення з його психіки порочних нахилів, що сприяють вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок у дисципліні праці і поведінки, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.

Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
За даними довідки про заохочення і стягнення, характеристики, щоденника індивідуальної роботи із засудженим, ОСОБА_5 з 2008 по 2009 р.р. утримувався в слідчих ізоляторах, де характеризувався негативно, мав ряд стягнень, які погашені. З 12.06.2010 року відбуває покарання в Шепетівській виправній колонії Хмельницької області №98. На виробництві колонії не працевлаштований, є днювальним дільниці КДіР, до обов`язків відноситься добре. За весь період відбування покарання в ШВК ОСОБА_5 допустив 4 порушення режиму відбування покарання, які виражались у порушенні розпорядку дня та відмові від особистого обшуку, за що 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі поміщався на 5 діб до ДІЗО, в 2 випадках обмежились проведенням бесіди індивідуально-виховного характеру. 1 стягнення зняте, інші погашені у встановленому законом порядку. Має 4 заохочення, одне з яких було у виді зняття раніше накладеного стягнення.
У взаємовідносинами із засудженими не конфліктний. Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Намагається утримувати в чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Самостійно виконує роботу із самообслуговування. Дотримується вимог пожежної безпеки.

Приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», «Професія», під час реалізації останньої здобув виробничі спеціальності «токар» і «фрезерувальник».

Участі у роботі ради колективу засуджених відділення не приймає.

Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування, телефонних розмов, особистих побачень, отримує від них посилки та передачі.

Заходів щодо погашення цивільного позову ОСОБА_5 не вживав, у зв`язку з чим на момент розгляду заяви має непогашений залишок на суму 20 855,42 грн.

Протягом 2012-2014 р.р. адміністрація колонії відмовляла засудженому у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, в застосуванні умовно-дострокового звільнення, посилаючись на те, що засуджений не стає, не став на шлях виправлення та не довів своє виправлення.
Наявність у засудженого за час відбування покарання кількох заохочень не свідчать про те, що засуджений довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог адміністрації ШВК №98 під час відбування покарання, його належна поведінка, є для засудженого обов`язком впродовж всього строку відбування покарання, що передбачено ч. 3 ст. 107 КВК України.

Таким чином, суд враховує попередню поведінку засудженого, його систематичні порушення, кількість та характер стягнень, їх черговість із заохоченнями, що вказує на нестабільну поведінку засудженого та його небажання стати на шлях виправлення, та враховуючи, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що стверджувати про виправлення ОСОБА_5 та його умовно-дострокове звільнення від покарання буде передчасним.
Матеріали справи в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів свого виправлення, а тому умовно-дострокове звільнення від відбування покарання до нього не може бути застосовано.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1