Справа №11а-33 2008р. Головуючий
у суді 1-ї інстанції - Брегей P.I.
- ст. 121 ч.2 КК України Доповідач у апеляції - Палічук А.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2008 року колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

Головуючого:
Драного О.П. Суддів: Палічука А.О. Нікітіна О.С.

з участю
прокурора: Байдак А.В. адвоката: ОСОБА_3 засудженого: ОСОБА_1 потерпілої:
ОСОБА_4

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальну справу за
апеляціями засудженого ОСОБА_1 та в його інтересах захисника ОСОБА_2 на вирок
Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2007 року, яким:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженець смт Новгородка Кіровоградської області, українець,
громадянин України, освіта середня, одружений, що працює фермером, який має на
утриманні малолітню дитину, мешканець с. Тарасівка Новгородківського району
Кіровоградської області, такий, що не має судимості,

засуджений за
ст. 121 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 7 років.

Вироком
суду постановлено стягнути зі ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_4 моральну
шкоду в розмірі 1500 грн. , витрати на участь представника в
розмірі 2500 грн.

Згідно з
вироком, ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 1 год. 30 хв. неподалік
будинку культури, який розташований по АДРЕСА_1, між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, які
знаходилися у стані алкогольного сп'яніння, виник конфлікт, зумовлений
зауваженням засудженого з приводу неналежного відношення до громадянина
ОСОБА_6, що йшов разом з ОСОБА_5

Під час
конфліктної ситуації, що виражалась у висловлюванні обопільних образ, ОСОБА_5
зняв куртку та передав її ОСОБА_7, після чого підійшов до ОСОБА_1, з яким
стояли ОСОБА_8 та ОСОБА_9, і наніс засудженому удар скляною пляшкою, котра була
заповнена алкогольним напоєм, в лобну частину голови. Усвідомлюючи, що
протиправні дії не залишаться без відповіді з боку ОСОБА_1, ОСОБА_5 почав
втікати, однак засуджений наздогнав його, звалив на землю та, не маючи умислу,
направленого на позбавлення життя, наніс 8
ударів руками і

2

ногами по тулубу і голові потерпілого, чим спричинив тілесні
ушкодження у вигляді: саден в ділянці лоба, в ділянці правої щоки, в ділянці
підборіддя, рани в ділянці лівої щоки та лівого виска, синця в ділянці
перенісся, перелому кісток носа, синця в ділянці лівого ока, синця в ділянці
грудної клітини зліва, перелому 3-4-5-6-7-8
ребер зліва по середньо-підмишечній лінії, крововиливу в м'які тканини
голови в лобній ділянці, які згідно висновку судово-медичної експертизи №198 від 2 лютого 2005 року мають
ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент спричинення.

ОСОБА_5
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 при
доставлені до медичного закладу від травматичного шоку, котрий згідно висновку
вказаної судово-медичної експертизи виник внаслідок множинних переломів ребер.

В апеляціях:

- засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи вини і кваліфікації
злочину,

просить змінити вирок суду, пом'якшивши призначене йому покарання,
посилаючись на

те, що ініціатором конфлікту був потерпілий ОСОБА_5, матеріальні збитки та
моральна

шкода відшкодована, має на утриманні малолітню дитину;

- захисник ОСОБА_2 в інтересах засудженого, не оспорюючи
вини і кваліфікації

злочину, просить змінити вирок суду та з урахуванням ст. ст. 69, 75 КК
України

пом'якшити ОСОБА_1 призначене судом І інстанції покарання, мотивуючи свої

доводи тим, що останній визнав фактичні обставини справи, ініціатором
конфлікту був

потерпілий ОСОБА_5, засуджений має на утриманні малолітню дитину,

характеризується позитивно, матеріальні збитки та моральну шкоду
відшкодував.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора про необхідність залишити вирок суду без зміни,
думку потерпілої ОСОБА_4, яка також просила залишити вирок суду без зміни,
оскільки вважає його законним та обгрунтованим, засудженого ОСОБА_1 та в його
інтересах захисника ОСОБА_3, які наполягали на доводах апеляцій, вивчивши
матеріали справи та зваживши доводи апеляцій, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляції не підлягають задоволенню за таких підстав.

Як
встановлено матеріалами справи, досудове і судове слідство по ній проведені з
дотриманням вимог ст. 22 КПК України. Викладені у вироку висновки про винність
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, за який він
засуджений, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені
дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, яким суд
дав всебічну та об'єктивну оцінку, правильно кваліфікувавши дії засудженої за
ст. 121 ч.2 КК України.

Так, вина
засудженого підтверджується його власними показаннями, дослідженими у судовому
засіданні, де ОСОБА_1 частково визнав свою вину та пояснив суду, що не бажав і
не передбачав настання смерті потерпілого ОСОБА_5, у зв'язку з чим просив суд кваліфікувати його дії за ч.1
ст. 119 КК
України.

Крім
того, вина ОСОБА_1 підтверджується іншими дослідженими судом першої інстанції
доказами, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_4, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_10,
ОСОБА_9, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13; висновками судово-медичної експертизи №198 від 02.02.2005р.
(т.1 а.с. 81, 82), судово-медичної експертизи №288 від 25.02.2005р. (т.1 а.с. 127), додаткової
судово-медичної експертизи №198
від 07.11.2005р. (т.1 а.с. 275), додаткової судово-медичної експертизи №198 від 12.04.2007р.
(т.2 а.с. 75), повторної судово-психологічної експертизи від 24.11.2005р. (т.1
а.с. 282-288); актом судово-гістологічного дослідження №1963 від 17.12.2004р.
(т.1 а.с. 485); протоколами відтворення обстановки та обставин події (т.1 а.с.
46, 47, 246-249,
268-272), протоколом огляду місця події (т.1 а.с. 11-15).

Призначаючи
міру покарання засудженому, суд першої інстанції врахував характер і ступінь
суспільної небезпеки скоєного ним злочину, що відноситься до тяжких злочинів,
особу винного ОСОБА_1, який позитивно характеризується за місцем проживання,
судимості не має, одружений, працює, має на утриманні малолітню дитину,
поведінку потерпілого ОСОБА_5 Також районний суд врахував добровільне
відшкодування

3

матеріальних
збитків та моральної шкоди ОСОБА_1 в якості обставини, яка пом'якшує його
покарання, а скоєння злочину засудженим в стані алкогольного сп'яніння - в якості
обставини, яка обтяжує покарання, і з урахуванням всіх обставин справи у
відповідності з вимогами ст. 65 КК України призначив засудженому мінімальне
покарання, передбачене санкцією ст. 121 ч.2 КК України.

Доводи
апелянтів про наявність в справі декількох пом'якшуючих покарання обставин, на
які вони посилаються в своїх апеляціях, колегія суддів визнає обґрунтованими,
однак вони не можуть бути прийняті до уваги при апеляційному розгляді справи,
оскільки в повній мірі були вивчені та враховані судом першої інстанції при
призначенні засудженому покарання.

З
урахуванням наведених обставин колегія суддів не вбачає підстав для пом'якшення
призначеного судом першої інстанції ОСОБА_1 покарання.

Враховуючи
викладене та керуючись ст. ст. 362, 366
КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засудженого ОСОБА_1 та в його інтересах захисника ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Вирок
Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2007 року щодо
ОСОБА_1 - залишити
без зміни.