Справа № 1-90/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2011 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді: Марущак Н. М.,

при секретарі: Соколової Л. А.,

за участю прокурора: Чугаєва В. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Ставище справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_6, військовозобовязаного, не працюючого, раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ст. 172 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 допустив грубе порушення законодавства про працю за слідуючих обставин.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію В 03 № 126494, виданого 27.08.10 Ставищенською районною державною адміністрацією ОСОБА_2 являється фізичною особою - підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність у вигляді роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах та кафе.

Підприємницьку діяльність ОСОБА_2 здійснює в смт. Ставище в приміщенні кафе по вул. Радянській 50-а, а також на літній площадці для реалізації продуктів харчування по вул. Радянській, 43.

Всі повноваження щодо забезпечення організації та функціонування торгівельної діяльності з січня 2011 року ОСОБА_2 в усній формі передала ОСОБА_1 у зв'язку з вагітністю, а з 18 травня 2011 року організаційно-розпорядчі функції ОСОБА_1 оформлені нотаріально посвідченою довіреністю ВРК № 721582, згідно якої він виступає представником ОСОБА_2 з усіма необхідними повноваженнями у взаємовідносинах з усіма без винятку установами, організаціями незалежно від підпорядкування, форм власності та галузевої належності, в державних установах, кооперативних, громадських, господарських та інших підприємствах, організаціях, державних адміністраціях, районних та міських радах, в органах місцевої влади та місцевого самоврядування та їх структурних підрозділах будь-якого рівня та будь-якої направленості; у фондах, інспекціях, адміністраціях, комісіях та комітетах; у банківських та фінансових установах, податкових інспекціях, контрольно-ревізійних управліннях та інших структурах, фондах, управліннях Пенсійного Фонду України, Фонді соціального страхування від нещасних випадків, Фонді соціального страхування на випадок безробіття, Управлінні праці та соціального захисту населення з питань, що виникли чи виникатимуть у ОСОБА_2 як у фізичної особи-підприємця у відповідності до чинного законодавства України щодо забезпечення організації, функціонування та здійснення торгівельної діяльності. Для реалізації наданих повноважень ОСОБА_1 надано право:

- укладати та підписувати договори за ціною, на умовах, їм відомих та їх власним розсудом;

- наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході виконання довіреності, які передбачені чинним законодавством для такого роду уповноважень, проводити переговори, приймати рішення;

- узгоджувати всі питання, які можуть виникнути в процесі реалізації довіреності;

- здійснювати оплату послуг та/чи сплачувати державне мито (плату), інші обов'язкові до сплати платежі та внески; а також виконувати всі інші дії у межах та в обсязі, передбачених чинним законодавством України для такого роду уповноважень, та які на думку представника, не потребують додаткового узгодження та будуть доцільними для правильного та ефективного виконання довіреності;самостійно визначати, узгоджувати та підписувати усі документи, що стосуються виконання наданих повноважень, а також представляти інтереси ОСОБА_2 у фондах соціальної спрямованості та сплачувати обов'язкові платежі і внески.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи фактично з січня 2011 року відповідальною особою за укладення трудових договорів при прийомі на роботу найманих працівників, забезпечення їм належних і безпечних умов праці, оплати праці та соціальних гарантій, вчинив грубе порушення законодавства про працю.

Так, з метою забезпечення діяльності кафе по вул. Радянській, 50 а в смт. Ставище ОСОБА_1 використовував на посаді продавців найману працю ОСОБА_3 з 11 квітня 2011 року до 4 липня 2011 року, ОСОБА_4 з 02 травня 2011 року по 7 вересня 2011 року, ОСОБА_5 з 04 липня 2011 року по 21 серпня 2011 року.

Також з метою забезпечення діяльності літньої площадки в смт. Ставище по вул. Радянській, 43 ОСОБА_1 з 06 червня 2011 року по 29 серпня 2011 року на посаді продавця використовував найману працю ОСОБА_6.

Всупереч вимогам ст. ст. 24, 24-1, 57 КЗпП України трудового договору з вказаними працівниками не уклав, правил внутрішнього трудового розпорядку і графіків змінності працівників не розробив.

За виконувану роботу ОСОБА_7 з 11 квітня 2011 року по 04 липня 2011 року та ОСОБА_4 з 02 травня 2011 року по 01 липня 2011 року ОСОБА_1 виплачував їм грошові кошти в сумі 30 грн. за відпрацьований день та 5 % від виторгу. За виконувану роботу ОСОБА_4 в період з 01 липня 2011 року, ОСОБА_5 з 04 липня 2011 року по 21 серпня 2011 року, ОСОБА_6 з 06 червня 2011 року по 29 серпня 2011 року ОСОБА_1 виплачував їм заробітну плату в розмірі 7% від виторгу.

Отже, ОСОБА_1 всупереч вимогам ст. 43 Конституції України, вимогам ст. ст. 2, 24, 51, 57 КЗпП України, Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, Закону України Про податок з доходів фізичних осібз 11 квітня 2011 року до 4 липня 2011 року використовував найману працю ОСОБА_3, з 02 травня 2011 року найману працю ОСОБА_4, з 04 липня 2011 року по 21 серпня 2011 року найману працю ОСОБА_5, з 06 червня 2011 року по 29 серпня 2011 року найману працю ОСОБА_6 без укладення з ними трудових договорів та без розроблення правил внутрішнього трудового розпорядку і графіків змінності працівників, чим грубо порушив законодавство про працю, оскільки протягом тривалого часу обмежував гарантовані права працівників на належну оплату праці, охорону праці, відпочинок, відшкодування коштів на медичне обслуговування та пенсійне забезпечення.

Зазначені вище дії ОСОБА_1 в силу їх тривалості, систематичності та комплексу допущених порушень трудових прав ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є грубим порушенням законодавства про працю.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 172 ч. 1 КК України, визнав повністю, суду показав, що його співмешканка ОСОБА_2 являється приватним підприємцем і орендує приміщення в смт. Ставище по вул. Радянській 50-а, яке використовує в якості кафе, та використовує літню площадку для реалізації продуктів харчування по вул. Радянській, 43. З січня 2011 року він постійно здійснює управління справами при здійсненні підприємницької діяльності ОСОБА_2 у вказаних закладах за її дорученням, спочатку усним, а з 18.05.11 на підставі нотаріально посвідченої довіреності. З 11.04.11 по 04.07.11 він використовував на посадах продавців в кафе найману працю ОСОБА_3, з 02.05.11 по даний час - ОСОБА_4, з 04.07.11 по 21.08.11 - ОСОБА_5 Вони працювали позмінно: сім днів на тиждень з 09 год. до 24 год., а потім сім днів відпочивали. Також з 06 червня 2011 року по 29 серпня 2011 року на посаді продавця літньої використовував найману працю ОСОБА_6 з нефіксованим режимом роботи. Заробітну плату вказаним особам виплачував особисто в кінці робочого тижня: до 1 липня 2011 р. з розрахунку 30 грн. за день та 5 % від виторгу, а з 01.07.11 заробітна плата їх становила 7 % від виторгу. З вказаними працівниками трудового договору він не укладав, записів до їх трудових книжок не вносив.

В скоєному підсудний щиро кається.

Покази підсудного відповідають фактичним обставинам справи, які ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому суд вважає викладені фактичні обставини справи достовірними і такими, що не потребують дослідження в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України.

Таким чином, оцінюючи в сукупності досліджені і перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1. знайшла своє підтвердження в суді і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 172 КК України, як грубе порушення законодавства про працю.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вину свою визнав повністю, раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, на утриманні має одну малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_6.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудного ОСОБА_1 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

Враховуючи всі викладені обставини та беручи до уваги, що підсудний ОСОБА_1 вчинив злочин невеликої тяжкості, тяжких наслідків від скоєного не наступило, суд з урахуванням вищезазначених обставин, вважає за можливе призначити підсудному покарання в межах санкцій статті, за якою його визнано винним у виді штрафу, оскільки, на думку суду, саме така міра покарання є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд обговорив можливість застосування до ОСОБА_1 ст. 69 КК України, проте, підстав для її застосування не знаходить.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 172 ч. 1 КК України і призначити покарання у виді штрафу в сумі 510 (пятсот десять) гривень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 - підписку про невиїзд не змінювати до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом 15 діб з моменту його оголошення.

Суддя Н. М. Марущак