Справа № 165/2107/14-к
Провадження № 1-в/165/2/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2015 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 про визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків,-
26 серпня 2014 року вказане клопотання надійшло на розгляд Нововолинського міського суду Волинської області.
На обгрунтування своїх вимог, ОСОБА_4 посилається на те, що він був засуджений вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 08 лютого 2013 року до 4 років позбавлення волі та вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 18 квітня 2013 року до 4 років позбавлення волі.
Просить на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки один місяць, згідно п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України.
Під час розгляду справи, засуджений заявив, що хоче щоб йому було присуджено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі
Заслухавши пояснення засудженого, захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання до задоволення не підлягає.
Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків, суд, визначений ч. 2 чт. 539 КПК України, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності двох вироків.
При постановленні вироку, керуючись статтею 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 08 лютого 2013 року до 4 років позбавлення волі та вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 18 квітня 2013 року до 4 років позбавлення волі.
Адміністрація Маневицької виправної колонії № 42 УДПтС у Волинській області вже зверталася до Маневицього районного суду Волинської області та до Нововолинського міського суду Волинської області з аналогічними клопотаннями. Ухвалами від 27 листопада 2013 року та від 06 червня 2014 року, які не були скасовані апеляційним судом, у задоволенні вищезазначених клопотань відмовлено (а.с. 26-30).
Пунктом 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, визначено, що його вимоги застосовуються лише у випадку, коли щодо засудженого є вирок, який не звернений до виконання і про який не було відомо суду, що постановив осаній за часом вирок. У такому випадку суд за місцем виконання вироку, визначаючи порядок застосування покарання засудженому, зобов`язаний керуатися ст. 71 КК України. В даній ситуації йдеться не про визначення порядку застосування покарання при наявності кількох вироків, оскільки обидва вироки були зверненні до виконання, а про вирішення питання про призначення покарання за сукупністю злочинів, згідно ч. 4 ст. 70 КК України. Таке питання не вирішується судом при розгляді питань, пов`язаних із виконанням вироку а може бути вирішене при постановленні вироку, як це передбачено ст. 368 КПК України.
З врахуванням наведеного, керуючись ст.537, ст.539 КПК України, -
В задоволенні клопотання про визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України відносно засудженого до позбавлення волі ОСОБА_4 відмовити.
Ухвалу можна оскаржити в апеляційному порядку через Нововолинський міський суд Волинської області протягом семи днів з дня її проголошення..
Головуючий підпис
Суддя ОСОБА_1