Справа № 755/94/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження заходу забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012471 від 14 вересня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :
На розгляді у Дніпровському районному суду м. Києва перебуває дане провадження.

На виконання вимог ч. 3 та ч. 4 ст. 331 КПК України, судом на обговорення учасників кримінального провадження було поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

У судовому засіданні прокурор вважав за можливе продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, враховуючи наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений у судовому засіданні просив суд змінити запобіжний захід, оскільки має бажання повернутися додому в родину.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали провадження, приходить до наступного.

Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

З бази автоматизованого документообігу суду Д-3, а саме судового рішення від 12.11.2014 року слідує, що обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у сумі 24 360 гривень, враховуючи наявність ризиків регламентованих ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що може переховуватись від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, продовжити злочинну діяльність та іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, зокрема шляхом впливу на потерпілого та свідків та даних про особу ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, офіційно не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 24.04.2007 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 186 ч.2 КК України до позбавлення волі строком 4 роки та з урахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, стороною захисту, у супереч положень ст. 132 КПК України, не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики та обставини визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність, а особа останнього перестала бути суспільно небезпечною.

Додаткових характеризуючих даних на обвинувачених, які б були не відомим слідчому судді при обранні запобіжного заходу надано не було так, як на момент обрання цього запобіжного заходу, так і на на цей час, він має тіж саме анкетні та характеризуючі данні.

Тобто, викладені стороною захисту доводи за своєю суттю являються сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

В свою чергу, суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обгрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд вважає за необхідне останній продовжити у межах двох місяців, а саме по 30 квітня 2015 року включно.

Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 176-178, 183, 193-194, 196, 205, 331, 369-372 КПК України , суд, -

п о с т а н о в и в :
Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою з утриманням у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, вважати продовженим по 30 квітня 2015 року включно.

Розяснити сторонам кримінального провадження, що:

· обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме 24 360 гривень;

· у разі внесення застави на обвинуваченого та застоводавця покладаються права та обов`язки визначені в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 2-а місяці з дня внесення застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.
С у д д я: ОСОБА_1