ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2013 року Справа №1/0624/90/2012

Черняхівський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Бруховського
Є.Б.

при секретарі: Боголюб Т.Є.

з участю прокурора: Богатирчук І.М.

потерпілого: ОСОБА_1

підсудного: ОСОБА_2

його захисника: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу по
обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця АДРЕСА_2 громадянина України,
українця, з середньою спеціальною
освітою, одружений, має на утриманні
одну неповнолітню дитину, інвалідом,
депутатом, потерпілим від аварії на
ЧАЕС не являється, раніше не судимий,

за ч.1 ст.367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, будучи службовою особою,
являючись працівником правоохоронного
органу, 27.07.2009 року своїми діями, які
виразилися у неналежному виконанні
службовою особою своїх службових
обов'язків через несумлінне ставлення
до них, що завдало істотну шкоду, яка
виразилась у порушенні охоронюваних
законом прав, свобод та інтересів
громадянина ОСОБА_1 та державним
інтересам у вигляді підриву авторитету
та престижу органів державної влади.

Згідно наказу начальника УМВС України
в Житомирській області №165 о/с від
23.09.2005 року, ОСОБА_2, мешканець АДРЕСА_1
був призначений на посаду старшого
інспектора режимно-секретного сектору
Черняхівського РВ УМВС України в
Житомирській області.

Відповідно до ст.29 Конституції України,
кожна людина має право на свободу та
особисту недоторканість. Стаття 10
Закону України «Про міліцію» визначає
одним із обов'язків міліції
забезпечення безпеки громадян і
громадського порядку, ст.11
вищевказаного закону встановлює, що
міліція має право затримувати осіб і
тримати у спеціально відведених для
цього приміщеннях у передбачених
законом випадках.

Так, 24.08.2009 року ОСОБА_1 було затримано в
порядку ст.263 КУпАП строком на 3 доби та
поміщено до кімнати затриманих і
доставлених чергової частини
Черняхівського РВ УМВС України в
Житомирській області.

27.07.2009 року в після обідній час ОСОБА_2,
перебуваючи на посаді старшого
інспектора режимно-секретного сектору
Черняхівського РВ УМВС України в
Житомирській області зі спеціальним
званням - лейтенант міліції, діючи
умисно, явно перевищивши повноваження,
надані йому ст.ст.10, 11 Закону України
«Про міліцію» №565-ХІІ від 20.12.1990 року,
всупереч вимогам ст.29 Конституції
України, та своїм посадовим обов'язкам,
повноваженням та інтересам служби,
достовірно знаючи, що строк затримання
ОСОБА_1 в адміністративному порядку
закінчився, не надав можливості
останньому залишити приміщення
Черняхівського РВ УМВС України в
Житомирській області та чергової
частини Черняхівського РВ УМВС України
в Житомирській області, хоча мав для
цього можливість та завів ОСОБА_1 до
приміщення коридору на другому поверсі
адміністративного приміщення
Черняхівського РВ УМВС України в
Житомирській області, посадивши
останнього на стілець у цьому ж
коридорі, безпідставно, без складання
будь-яких процесуальних документів та
пояснень вказав ОСОБА_1 сидіти на
стільці та чекати, де останній пробув
до 29.07.2009 року. ОСОБА_1 не бажав там
перебувати, однак не мав можливості
залишити приміщення коридору, оскільки
двері, що ведуть з даного коридору,
ОСОБА_2 зачинив, тим самим незаконно
позбавив ОСОБА_1 волі.

ОСОБА_2 своїми діями здійснив підрив
авторитету та престижу органів
державної влади, а також заподіяв
істотну шкоду правам та законним
інтересам ОСОБА_1

Дії ОСОБА_2 державним обвинувачем
кваліфіковані як неналежне виконання
службовою особою своїх службових
обов'язків через несумлінне ставлення
до них, що завдало істотної шкоди, яка
виразилась в порушенні охоронюваних
законом прав, свобод і інтересів
громадянина ОСОБА_1 та державним
інтересам у вигляді підриву авторитету
та престижу органів державної влади,
тобто службова недбалість за ч.1 ст.367 КК
України.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_2 свою винуватість в
інкримінованому йому злочині не
визнав, показав суду, що станом на 27.07.2009
року дійсно працював в Черняхівському
РВ на посаді старшого інспектора
режимно-секретного сектору. Конкретно
в той день перебував в складі
слідчо-оперативної групи. Близько 21:00
год. він зустрів заступника начальника
Черняхівського РВ ОСОБА_5, який
попросив після телефонного дзвінка
чергового спуститись до чергової
частини і на декілька хвилин забрати
якусь людину до приміщення коридору.
При цьому пояснив, що за декілька
хвилин мають підійти працівники
кримінальної міліції у справах дітей і
працювати з даною людиною. Близько 21:30
год. після телефонного дзвінка
чергового ОСОБА_6 він спустився до
чергової частини, звідки провів ОСОБА_1
на другий поверх, сказав йому присісти
на стілець і зачекати працівників
міліції в справах дітей. Черговий
ОСОБА_6 дослівно сказав «Тобі ОСОБА_5
повідомляв на рахунок цієї людини? Це
ОСОБА_1, підніми його на поверх, з ним
будуть працювати». Приміщення, до якого
завів ОСОБА_1, є коридором, в якому
розташовані кабінети співробітників
карного розшуку РВ. Цей коридор має
окремі двері, які замикаються на ключ.
Між тим, двері до коридору не зачиняв і
наручники на ОСОБА_1 не одягав.
Наступного дня зранку о 08 год. він здав
чергування і пішов додому, подальшою
долею ОСОБА_1 не цікавився. Піднявши
ОСОБА_1 в коридор, він побачив там ще
одного чоловіка, який сидів на
стільцях. Загалом байдуже віднісся до
даного факту.

Також підсудний категорично наполіг на
тому, що до моменту отримання вказівки
від ОСОБА_5 та чергового ОСОБА_6 він не
знав чи є ОСОБА_1 затриманим, чи ні, не
проводив з ним жодних слідчих дій, це не
входить до його службових обов'язків.
Загалом до його службових обов'язків не
входить виявлення чи розкриття
злочинів, складання протоколів тощо.
Наступного разу ОСОБА_1 бачив 29.07.2009
року, коли вийшов на роботу після
чергування. В той момент коли він
привів ОСОБА_1 до коридору там на
стільці знаходився ще один чоловік, по
якій причині йому не відомо і він цим не
цікавився. Загалом як привів ОСОБА_1 до
коридору сидів в своєму кабінеті і до
ранку працював з документами. При цьому
двері до свого кабінету прикрив, однак
не замкнув. Двері до коридору в цей час
були відчинені, а тому ОСОБА_1 мав
можливість покинути приміщення. Також
підсудний категорично наполіг на тому,
що він до моменту отримання вказівки
від ОСОБА_5 не знав чи він затриманий, чи
ні, не бачив його в кімнаті
попереднього затримання, не проводив з
ним жодних слідчих дій, не виїздив на
місце пригоди. До цього часу були
випадки, що невідомі особи в різний час
знаходяться в коридорі райвідділу,
оскільки там же розташовані кабінети
працівників карного розшуку і це не
викликало ні в кого запитань. Також
підсудний категорично вказав, що в той
день йому наручники не видавалися і це
можна перевірити по книзі видачі
спецзасобів.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні
відмовився підтримувати нове
обвинувачення, просив суд залишити та
підтримувати попереднє обвинувачення,
та показав, що 24.07.2009 року він був
затриманий працівниками
Черняхівського РВ ОСОБА_36, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 і ОСОБА_37. Його помістили до
райвідділу на 72 години. О 16 год. 00 хв.
триденний строк його затримання
закінчився і в чергову частину прийшов
ОСОБА_2, який закував його в наручники
завів на другий поверх і посадив на
стілець. Вже в коридорі він наручники
зняв, однак наказав сидіти і нікуди не
йти, пригрозивши закувати так, щоб не
циркулювала кров. Також в коридорі на
стільцях знаходився мешканець с.Славів
ОСОБА_9, з яким вони познайомились.
Близько 5 год. ОСОБА_2 впустив до
коридору жінку, яка стала мити підлогу.
Від цієї жінки він дізнався, що вона
мешканка с.Троковичі відбуває
покарання за підпал копиці. Близько 08:00
год. ОСОБА_2 пішов додому і більше не
повертався, а в коридорі стали
з'являтися інші працівники міліції.
Серед них був ОСОБА_7 який на його
запитання відповів скільки треба,
стільки і будеш сидіти. Далі в коридорі
ходили інші працівники, які щоразу при
виході і вході закривали двері до
коридору, де вони перебували з ОСОБА_9
Таким чином він просидів в коридорі до
вечора 28.07.2009 року. Пізно ввечері
з'явився ОСОБА_7 і повідомив, що він
відповідальний і знову ж сказав сидіти
на стільцях. Через деякий час до
коридору зайшов ОСОБА_8, який зайшов до
кабінету праворуч від вхідних дверей,
зачинився і не відчинявся до самого
ранку. Близько 5 год. ранку з'явилась
адмінзаарештована, яка помила підлогу
і пішла. Далі знову з'явився ОСОБА_7,
який сказав, що сидітиме він тут
стільки, скільки буде треба. Після цієї
розмови він зробив напис на стіні, біля
якої сидів « 27-28-29». Вранці 29.07.2010 року в
коридорі знову стали з'являтися
працівники міліції, близько 10 год.
з'явилась жінка з чоловіком на прізвище
ОСОБА_11. Ця жінка працювала в с.Стирти в
школі і скаржилась, що її зґвалтували.
Близько 14 год. з'явився з працівником
міліції чоловік, який прийшов
провідати ОСОБА_9, далі вхідних дверей в
коридор його не пустили. Пізніше до
свого кабінету прийшов ОСОБА_12, який
став гратись на комп'ютері та ігнорував
його прохання викликати швидку,
вивести в туалет. При цьому говорив
«Тебе сюди ОСОБА_7 посадив, то нехай і
виводить». Близько 18 год. 00 хв. якийсь
працівник міліції, відібрав пояснення
у ОСОБА_9 і його відпустили. Близько 00
год. 00 хв. з'явився ОСОБА_12 та слідча
ОСОБА_14, яка стала проводити з ним
слідчі дії, допит, тощо. Його вимоги про
захисника, тощо ігнорувала. Документи
набирала в кабінеті ОСОБА_12 При цьому
сказала: посидиш ще декілька днів і
підпишеш, що треба. За таких обставин
він підписав якісь протоколи. Близько 01
год. 00 хв. його завели до чергової
частини і помістили в ІТТ. За час
перебування на другому поверсі
райвідділу, ОСОБА_7 виводив його до
туалету. Також ввечері 28.07.2009 ОСОБА_7
приносив йому матрац. Зазначав, що на
його думку затримали його саме ОСОБА_7
та ОСОБА_12, дії ОСОБА_2 були лише в тому,
що на його питання чи довго йому сидіти
він пригрожував прикувати його
наручниками.

Покази ОСОБА_1 в цілому є достовірними,
факт незаконного утримання його в
приміщенні Черняхівського РВ у суду не
викликають сумніву, однак у суду
викликають сумніви у точності
викладених фактів, в зв'язку з тим, що
потерпілий ОСОБА_1 деякі факти викладає
в послідовності, які свідчать на його
користь і обтяжують провинність
обвинуваченого, а тому суд критично
ставиться до них, тому що це
спростовується іншими матеріалами
справи, а саме, що він вказує на те, що
строк його затримання закінчився о 16:30,
коли згідно протоколу лише о 21:30, на
застосування наручників до нього
ОСОБА_2, що не підтверджують свідки
ОСОБА_9 та не підтверджується
об'єктивними даними книги обліку
спецзасобів, крім того вказує, що двері
прибиральниці відчинив ОСОБА_2 о 5
годині ранку, однак сама ОСОБА_10 вказує,
що вільно зайшла до коридору і
прибирала там. Сам ОСОБА_1 в своїх
показах в подальшому не вказував, що
28.07.2009 року адмінзаарештованій хтось
відкривав двері, щоб вона могла
прибрати. Сперечався з показами свідка
ОСОБА_9, про те, що в той час перебував в
стані «ломки» як особа, що приймала
наркотичні засоби.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні
показала, що працює на посаді слідчого
слідчого відділу Черняхівського РВ.
29.07.2009 року вона отримала матеріали
перевірки від начальника СВ ОСОБА_15
щодо ОСОБА_16 та ОСОБА_1 До цього часу
його не бачила, на місце пригоди не
виїжджала. В той же день за
результатами вивчення матеріалів
справи нею була винесена постанова про
порушення кримінальної справи щодо
ОСОБА_1, а він сам затриманий в порядку
ст.115 КПК України. Яким чином ОСОБА_1
опинився в райвідділі їй достовірно
невідомо, однак коли їй принесли
матеріали, то сам ОСОБА_1 вже був в
коридорі. Вона сказала йому почекати і
він чекав. Далі вона допитала його
затримала його, роз'яснила йому його
права та помістила в ІТТ. Приблизно
через 2 місяці ОСОБА_1 став скаржитись
на своє незаконне затримання і
оскаржувати законність проведених нею
слідчих дій. До моменту затримання
ОСОБА_1 в порядку ст.115 КПК України його
не знала і не бачила в райвідділі. Також
ніколи не знала і не бачила ОСОБА_9

Оцінюючи покази даного свідка суд
вважає їх такими, що є завідомо
неправдивими з метою приховати від
суду свою дійсну участь в подіях, що
стосуються незаконного утримання
ОСОБА_9 та ОСОБА_1 в приміщенні
Черняхівського РВ. Даний свідок
спочатку вказувала, що ОСОБА_9, не знала,
однак на запитання головуючого
вказала, що займалася матеріалами по
факту крадіжки бензопили громадянина
ОСОБА_17 Надалі як слідчий очолила
слідчо-оперативну групу, яка виїжджала
на місце події. Вона з експертом ОСОБА_18
проводила огляд місця події, а
оперуповноважений сектору карного
розшуку (СКР) ОСОБА_19 і дільничний
ОСОБА_20 кудись поїхали. По завершенню
огляду працівники повернулися з
ОСОБА_9, якого доставили до райвідділу.
Вона особисто не давала ОСОБА_19 та
ОСОБА_20 вказівок когось опитувати, чи
доставляти до райвідділу. На якій
підставі дані особи привезли якогось
чоловіка її не цікавило. Загалом після
повернення до райвідділу вона здала
всі матеріали до чергової частини, а
доставлений чоловік залишився з
оперативними працівниками. В
подальшому цими матеріалами займалась
інша особа і їх доля їй невідома. Також
свідок підтвердила, що 26.07.2009 року (в ніч
на 27 число) вона в складі оперативної
групи близько 3-4 год. ранку виїжджала в
с.Стирти, оскільки надійшла заява про
зґвалтування. Загалом свідок ОСОБА_21
вказала, що до 29.07.2009 року вона не була в
коридорі, де нібито знаходився ОСОБА_1,
а 29.07.2009 року через несправність свого
принтеру змушена була друкувати
відповідні протоколи слідчих дій з
ОСОБА_1 саме в цьому коридорі в кабінеті
ОСОБА_12 Також свідок вказала, що після
затримання ОСОБА_1 в порядку ст.115 КПК
України вона всі слідчі дії проводила з
ним в ІТТ. Не змогла пояснити, чому
підозрюваного не допитала одразу після
затримання.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
показав, що в липні 2009 року потерпілий
ОСОБА_1 ним затримувався при
виготовленні наркотичних засобів.
Разом з ним був ОСОБА_8 та ще якісь
працівники міліції. При затриманні
вони виявили, що ОСОБА_1 з ОСОБА_16 в
лісопосадці варили наркотичний засіб
«ширку». ОСОБА_16 при цьому обпікся і
йому викликали «швидку», ОСОБА_1 ж був
затриманий. Він особисто складав
протокол адміністративного затримання
і сам він приймав рішення затримати
ОСОБА_1 Пізніше всі матеріли були
передані в слідство і цими матеріалами
займалася слідча ОСОБА_14 Після здачі
матеріалів в чергову частину він не
цікавився долею ОСОБА_1 Також свідок
підтвердив, що на той час обіймав
посаду оперуповноваженого групи
міліції в справах дітей і що на той час
і на час розгляду справи в суді в цій
службі працювало дві особи: він та о/у
ОСОБА_22 Крім того, свідок категорично
заперечив, що виводив ОСОБА_1 в туалет
28.07.2009 року, давав йому матрац, виводив в
туалет ОСОБА_9, розмовляв з матір'ю
ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_20 показав суду, що він, як
дільничий інспектор Черняхівського РВ
26.07.2009 року разом з іншими працівниками
міліції ОСОБА_14 ОСОБА_19, ОСОБА_18 виїздив
по факту крадіжки в с.Славів
Черняхівського району. Він на той час
працював дільничним інспектором (ДІМ).
Слідча проводила з експертом огляд, а
він зі ОСОБА_19 опитали потерпілого
ОСОБА_17 і поїхали опитувати ОСОБА_9, на
якого той вказав, як на особу, що скоїла
крадіжку. ОСОБА_9 вони запропонували
проїхати до будинку ОСОБА_17 і він на це
погодився. На словах ОСОБА_9
заперечував свою причетність до
крадіжки. Пізніше йому запропонували
проїхати до райвідділу, оскільки в
нього не відібрали пояснення. Хто саме
приймав рішення, щоб ОСОБА_9 поїхав в
райвідділ не пам'ятає. По приїзду в
райвідділ він займався своїми
справами, яка доля ОСОБА_9 була в
подальшому йому невідомо. Свідок
категорично заперечив, що ОСОБА_19
наносив ОСОБА_9 удари в його
присутності.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні
показав, що станом на 26.07.2009 року
працював оперуповноваженим сектору
карного розшуку (о/у СКР)
Черняхівського РВ і перебував в складі
слідчо-оперативної групи. За вказівкою
чергового райвідділу в складі групи, до
якої входили слідча ОСОБА_14, ДІМ
ОСОБА_20, експерт ОСОБА_18, виїхали в
с.Славів для перевірки повідомлення
про крадіжку. Слідча з експертом
проводили огляд домоволодіння
потерпілого, а він разом з ОСОБА_20
поїхали до ОСОБА_9 на якого потерпілий
вказав, як на особу, що могла скоїти
крадіжку. Даній особі вони
запропонували проїхати до
Черняхівського РВ, на що він погодився.
По дорозі вони забрали слідчу та
експерта. Далі він в кабінеті відібрав
зразки пальців рук в ОСОБА_9 і більше з
ним не займався. Хто в подальшому
займався цими матеріалами не знає.
29.07.2009 року його колега ОСОБА_23, який
працює з ним в одному кабінеті,
відбирав у ОСОБА_9 пояснення. Чому саме
ОСОБА_23 і як ОСОБА_9 потрапив у
райвідділ йому невідомо. Свідок
категорично заперечив факт нанесення
тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та факт його
незаконного затримання. Вказав, що
безпосередньо в той день він не
відбирав у нього пояснень, оскільки був
інший виклик в с.Стирти з приводу
зґвалтування. Матеріалами по
зґвалтуванню займалися практично до
самого ранку, опитували потерпілу,
підозрюваного тощо. Даних осіб він
допитував в своєму службовому кабінеті
і ОСОБА_9 в цей час в коридорі не було.
Зазначив, що його кабінет знаходиться
ліворуч від вхідних дверей до коридору.
Також свідок вказав, що двері, які
ведуть до коридору з робочими
кабінетами не завжди закривалися на
ключ, а лише у випадку роботи ОСОБА_2 з
таємними документами.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
вказав, що в період з 27.07.2009 року по
29.07.2009 року працював оперуповноваженим
в Черняхівському РВ. Його робочий
кабінет знаходиться в тому коридорі, де
нібито перебував ОСОБА_1 В продовж цих
днів він неодноразово заходив/виходив
до свого робочого місця і ні ОСОБА_1, ні
ОСОБА_9 в коридорі не бачив. Пояснити,
чому потерпілий та ОСОБА_9 вказують на
нього як на особу, що виводила його до
туалету, не зміг.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
показав, що був черговим по
Черняхівському РВ, коли ОСОБА_1
доставили до райвідділу. Як черговий
він складав протокол
адміністративного затримання, після
чого його помістили до камери
попереднього затримання. 27.07.2009 року,
коли у ОСОБА_1 закінчився термін
затримання він був звільнений з
кімнати попереднього затримання. По
виходу його з чергової частини він
пішов з ОСОБА_2 на другий поверх, але з
якою метою йому невідомо. Більше ОСОБА_1
він не бачив. Свідок також вказав, що за
розпорядженням начальника
Черняхівського РВ він зобов'язаний
перевірити наявність сторонніх осіб в
райвідділі у вечірній час. В той день
така перевірка проводилась і сторонніх
не було. Чи телефонував в той день хтось
із керівництва йому невідомо. Пам'ятає,
що при виході ОСОБА_1 з чергової частини
там знаходився ОСОБА_2 і пішов з ОСОБА_1
на другий поверх. При цьому наручників
йому не одягав, оскільки у ОСОБА_2
взагалі при собі не було наручників.
Загалом свідок вказав, що саме він
закриває двері до райвідділу в нічний
час, але чи він це робив в той день не
пам'ятає.

Свідок ОСОБА_25 вказав, що 26.07.2009 року
перебував на чергуванні як помічник
чергового. Чи доставляли в той день
ОСОБА_9 до райвідділу йому невідомо.
Оскільки він перебував в добовому
наряді за 26 на 27.07.2009 року, то на роботу
вийшов 29.07.2009 року. В той день, він, у
якійсь справі, піднімався на другий
поверх і на другому поверсі бачив свого
односельця ОСОБА_11, який саме спускався
вниз. Він повідомив, що прийшов до
брата, який, нібито, затриманий за
підозрою у зґвалтуванні. ОСОБА_11 просив
передати цигарки брату. Також в той
день бачив жінку на прізвище ОСОБА_26,
яка повідомила, що її викликали до
райвідділу. Цигарки, які дав йому
ОСОБА_11 він залишив черговому. Як брат
ОСОБА_11 потрапив на другий поверх йому
невідомо, оскільки вхід до райвідділу
здійснюється через чергову частину.
Він особисто не з'ясовував чи дійсно
був затриманий брат ОСОБА_11 і чи були
передані йому цигарки. Також свідок
підтвердив покази ОСОБА_1 та ОСОБА_9 про
те, що в один із днів, коли вони
утримувалися в Черняхівському РВ він
виявив, що хтось зламав замок в дверях
службового кабінету і з'ясовував у
ОСОБА_1 чи це не його робота. Між тим він
заперечив, що коридорі бачив ОСОБА_9

Допитаний в судовому засіданні як
свідок ОСОБА_5 показав суду, що станом
на липень 2009 року і на час розгляду
справи в суді працював першим
заступником начальника Черняхівського
РВ. Він є відповідальним за
кримінальний блок, тобто за виявлення і
розкриття злочинів. В один із днів
липня він знаходився в складі
оперативної групи і був на виїзді.
Черговий доповів йому про затримання
поблизу с.Стирти ОСОБА_1 та ОСОБА_16 при
виготовленні наркотичних засобів. Зі
слів чергового він знав, що затримані
особи знаходяться в райвідділі і з ними
працюють. Також черговий доповів, що
затримання проводив ОСОБА_7 з міліції у
справах неповнолітніх. Взагалі міліція
в справах неповнолітніх
підпорядковується двом заступникам:
йому та ОСОБА_27 Кримінальна та
оперативна робота (тобто по розкриттю
злочинів) контролювалася ним особисто.
Основана задача підпорядкованих йому
працівників розкрити злочин. Наскільки
йому відомо, ОСОБА_1 був затриманий на
три доби і поки проводилось експертне
дослідження з ним працювали. По
надходженню висновку спеціаліста
матеріали були передані у слідчий
відділ і далі ОСОБА_1 був затриманий в
порядку ст.115 КПК України. Він особисто
ніяких слідчих чи інших дій не
виконував, йому лише доповідали про те,
що відбувається. Стосовно затримання
ОСОБА_1 в порядку ст.263 КУпА пояснив, що
на той час не було висновку
спеціаліста, чи є наркотичними
засобами вилучені у них предмети. Після
отримання такого висновку матеріли
були передані в слідство і ОСОБА_1
затримали в порядку ст.115 КПК України. З
отриманих доповідей йому було відомо,
що ОСОБА_1 знаходиться в кабінеті
міліції в справах неповнолітніх і його
опитують. Між тим свідок категорично
заперечив, що давав будь-кому в тому
числі і ОСОБА_2 вказівку підняти ОСОБА_1
в блок карного розшуку. Також свідок
вказав, що його робочий кабінет
знаходиться на другому поверсі і в
період з 27.07.2009 року по 29.07.2009 року він
неодноразово бачив ОСОБА_1 на другому
поверсі: він або курив на вулиці, або
знаходився на стільці біля кабінету
служби в справах дітей. Також свідок
вказав, що ОСОБА_7 доповідав йому про
матеріали, що стосуються ОСОБА_1 до їх
передачі в слідство.

Допитаний в судовому засіданні як
свідок ОСОБА_28 показав суду, що разом з
ОСОБА_6 чергував в Черняхівському РВ
29.07.2009 року. Був помічником чергового.
Також знаходився на чергуванні 27.07.2009
року. Йому відомо, що ОСОБА_1 був
затриманий на три доби. 29.07.2009 року
строк затримання ОСОБА_1 закінчився і
черговий ОСОБА_6 звільнив його з
кімнати попереднього затримання. При
цьому він вивів його з чергової
частини. Куди ОСОБА_1 направився далі
йому невідомо. Також свідок вказав, що
по роду своєї роботи він має перевіряти
опломбування всіх службових кабінетів.
Разом з тим, в той день цього не робив і
тому ОСОБА_1 на другому поверсі не
бачив. Також свідок вказав, що зазвичай
про закінчення строку тримання
будь-кого із доставлених з осіб в
кімнаті попереднього затримання
повідомляється відповідальний від
керівництва. В той день це був ОСОБА_5, а
тому ОСОБА_6 саме його мав повідомити
про закінчення строку затримання
ОСОБА_1 Чи повідомляв він його про це
йому невідомо.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
показав суду, що 26.07.2009 року до нього
додому приїхали працівники
Черняхівського РВ ОСОБА_19 та ОСОБА_20 і
стали запитувати про якусь пилку. Далі
наказали сісти в автомобіль і повезли
до лісопосадки у с.Крученець. В
лісопосадці один з працівників
міліції, як стало йому потім відомо, що
це ОСОБА_19 став питати «Де пилка?» і при
цьому став завдавати удари по різних
частинах тіла. В процесі побиття йому
вибили зуба. ОСОБА_20 при цьому стояв і
просто дивився, ударів не наносив. Не
отримавши тої відповіді, якої вони
чекали працівники міліції відвезли
його у с.Славів до подвір'я ОСОБА_17 який,
як з'ясувалося, звинуватив його в
крадіжці пилки. Далі в автомобіль сіла
якась жінка та ще один працівник
міліції і всі вони поїхали в райвідділ.
ОСОБА_19 завів його на другий поверх і
наказав сидіти на стільцях. Таким
чином, він пробув в райвідділі до 29.07.2009
року. Зранку 27.07.2009 року на робочих
місцях стали появлятися працівники
міліції. Також, в той день, до коридору
привели ОСОБА_1, в цьому ж коридорі
близько 30 хвилин знаходився чоловік,
якого підозрювали у зґвалтуванні жінки
з с.Стирти, яка працювала в школі. Також
27.07.2009 року йому привозив передачу
ОСОБА_29, однак його не пустили до
коридору. 28.07.2009 року ОСОБА_1 передали
передачу, а саме цукерки та печиво.
Ввечері працівник міліції ОСОБА_7
приніс ОСОБА_1 матрац. Одного разу
працівник міліції ОСОБА_23 водив його до
магазину по продукти, а 29.07.2009 року він
відібрав у нього пояснення і заступник
начальника міліції сказав, що він може
бути вільним. Загалом декілька разів
бачив ОСОБА_23 в коридорі і запитував
скільки йому ще треба тут сидіти. На це
ОСОБА_23 відповідав сиди і все.
Заступник віддав йому передачу, що кума
привезла ще зранку. При цьому він
зателефонував ОСОБА_29 і той завіз його
додому. Під час перебування в коридорі
його прибирала якась жінка, яка
відбувала адмінарешт. Також, під час
перебування в райвідділі він теж
нашкрябав на стіні дати свого
перебування в райвідділі. Щодо ОСОБА_2
то, свідок вказав, що він привів ОСОБА_1
без наручників, дії ОСОБА_2 полягали в
тому, що він декілька разів сказав
ОСОБА_1 «сиди». Прямих погроз від
підсудного ОСОБА_2 не чув, так само і не
чув погрози прикувати його
наручниками. З підсудним потерпілий
практично не розмовляв, декілька разів
розмовляв з ОСОБА_7 В туалет ОСОБА_1
виводили ОСОБА_7 та ОСОБА_12 На стадії
досудового слідства він написав, що
немає ніяких претензій до працівників
міліції. Таку заяву написав під тиском.
Вже під час слідства до нього додому
приїжджав ОСОБА_19 з якимсь чоловіком і
казали забрати заяву бо гірше буде,
говорили, що хату спалять.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні
вказала, що є дружиною ОСОБА_9 в повному
обсязі підтвердила його покази про те,
що 26.07.2009 року до їх домівки приїхали
працівники міліції і забрали чоловіка.
Перед цим до їх будинку приходив
ОСОБА_17 і питав де його бензопила.
Чоловіка забрали і три дні вона його не
бачила. Зателефонувавши чоловіку вона
дізналась, що він знаходиться в
міліції. Сама до нього вона не їздила,
однак передавала йому передачі через
куму ОСОБА_38 та через ОСОБА_29 Коли
чоловік повернувся, то розповідав, що
працівники міліції вивезли його в поле
і побили. Потім привезли в райвідділ,
взяли відбитки пальців і посадили
сидіти на стільці коридора. Поки
чоловіка не було вдома, приїздили інші
працівники міліції, допитували членів
їх родини. Вже коли йшло досудове
слідство, то приїздили працівники
міліції, серед яких був ОСОБА_19 про щось
говорили з чоловіком і він забрав свою
заяву.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні
вказала, що є матір'ю потерпілого. До
моменту затримання син проживав з нею.
Коли він не приходив додому більше 2
днів, вона почала його шукати. На її
дзвінок в міліції відповіли, що її син у
них. Чому він там і коли його затримали
їй не було відомо. Про затримання
дізналася 24.07.2009 року. Також їй
повідомили, що передача можлива лише з
дозволу слідчої ОСОБА_14 далі
неодноразово вона з дозволу слідчої
ОСОБА_17 передавала передачі своєму
сину. Передачі приносила до
Черняхівського РВ, з сином бачитися їй
не дозволяли. Пізніше слідча ОСОБА_14
повідомила, що сина переводять до СІЗО,
приблизно тоді ж вона повернула їй
мобільний телефон, вилучений у сина.
Також біля райвідділу вона розмовляла
з ОСОБА_7, який повідомив про затримання
сина і сказав не хвилюйтеся там нічого
страшного.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні
показала, що в липні 2009 року
розглядалась її заява про
зґвалтування. Цю заяву розглядав
ОСОБА_12 і вона приїздила до райвідділу
з братом ОСОБА_11, якого обвинувачувала
у зґвалтуванні. Приїздила з метою
забрати заяву 28.07.2009 року. Піднявшись на
другий поверх вона зайшла до коридору і
стала чекати ОСОБА_12 біля його
службового кабінету. При цьому в
коридорі стояли стільці, на яких була
пачка з-під цигарок і печиво. Через
декілька хвилин до коридору зайшли два
чоловіки, один з яких ОСОБА_1, який
просив зателефонувати. Чоловіки зайшли
в коридор і сіли біля стіни. За
чоловіками в коридор зайшов ОСОБА_11 і
всі разом вони стали розмовляти. В
розмові вона дізналась, що один чоловік
мешканець Черняхова, а інший з с.Славів.
Хвилин через 10 в коридор зайшов і
ОСОБА_12 ОСОБА_11 став йому говорити, що
вона бажає забрати заяву, однак вона
передумала це робити і повідомила про
це ОСОБА_12 Тоді ОСОБА_11 залишив
райвідділ, а ОСОБА_12 замкнув двері в
коридор на ключ, запросив її до себе і
став опитувати.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні
показав, що в липні 2009 року його брат
ОСОБА_32 перебував під арештом в
Черняхівському РВ за зґвалтування
ОСОБА_26. В один з днів, він їхав разом з
потерпілою до райвідділу, щоб передати
брату передачу і попросити її
відмовитися від заяви. В райвідділі їм
порадили звернутися до ОСОБА_12
Піднявшись на другий поверх, вони стали
чекати в коридорі і в той момент його
знайомий ОСОБА_33 теж прийшов до
коридору. В коридорі були двоє
чоловіків, які сказали, що сидіть на
«сутках» з його братом, а тому він
передав ОСОБА_33 дві пачки сигарет для
брата. Далі в коридор зайшов ОСОБА_12 і
ОСОБА_26 зайшла до нього через деякий
час вона сказала, що не зможе забрати
заяву поки не прийдуть результати
експертизи. Разом з ОСОБА_26 вони
залишили приміщення райвідділу, а
ОСОБА_33 залишався в коридорі. Свідок не
міг конкретизувати хто саме чи ОСОБА_33
чи ОСОБА_12 привів хлопців з туалету, але
вказав, що можливо ОСОБА_33 піднявся, щоб
вирішити якусь проблему із замком.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
показала, що в липні 2009 року відбувала 5
днів арешту і залучалась до миття
підлоги райвідділу. Під час цього
бачила в райвідділі ОСОБА_1 та ще одного
чоловіка, які сиділи там на стільцях. Зі
слів чоловіків їм звеліли там сидіти.
Разом з тим, свідок вказала, що двері до
коридору де, сиділи хлопці, не
зачинялися і в коридор можна було зайти
вільно. Черговий ОСОБА_6 сказав їй тоді
помити підлогу і вона вільно зайшла на
другий поверх і помила її. Також свідок
вказала, що мала розмову з матір'ю
ОСОБА_1 під час відбування
адміністративного покарання. Мати
запитувала чи годують тут чи ні.

За висновком службової перевірки,
проведеної 5-м відділом ВБ (у
Житомирській області) СВБ ГУБОЗ МВС
України встановлено, що 24.07.2009 року
співробітниками Черняхівського РВ
затримано ОСОБА_1 в порядку ст.263 КУпАП.
Матеріли по даному факту були доручені
ОСОБА_7, який провівши відповідну
перевірку матеріли передав слідчій
ОСОБА_14 24.07.2009 року ОСОБА_1 було поміщено
до кімнати адмінзатриманих, а після
звільнення йому було наказано
залишатись у райвідділі, де він пробув
до 29.07.2009 року. Саме 29.07.2009 року проти
ОСОБА_1 слідчою ОСОБА_14 порушена
кримінальна справа за ч.2 ст.309 КК
України, а ОСОБА_1 був затриманий в
порядку ст.115 КПК України. В ході
проведеної службової перевірки також
проводилися експертні дослідження
певних процесуальних документів,
складених слідчою ОСОБА_14, за
результатами яких встановлено їх
підробку. Також були отримані висновки
про те, що підробка цих документів
здійснена ймовірно ОСОБА_14 Факт
підробки процесуальних документів
кримінальної справи на думку осіб, що
проводили перевірку щодо
фальсифікації матеріалів кримінально
справи ОСОБА_1 вважались такими, що
знайшли своє підтвердження, як і факт
незаконного утримання ОСОБА_1
Матеріали для прийняття остаточного
рішення щодо ОСОБА_14, направлені в
прокуратуру району.

Варто зазначити, що в даному висновку
ОСОБА_2 разом з ОСОБА_9 згадуються, як
особи які засвідчують факти
незаконного утримання ОСОБА_1 в
коридорі Чреняхівського РВ. (т.1 а.с.27-30).

Відповідно до Книги обліку осіб, що
доставлені у Черняхівський РВ, 22.07.2009
року в райвідділ доставлена ОСОБА_10 ДІМ
(дільничним інспектором) ОСОБА_39, а
24.07.2009 року о 21 год. 15 хв. - ОСОБА_1 ГКМСД
ОСОБА_7 З даної книги вбачається, що
ОСОБА_1 доставлений в порядку ст.263
КУпАП і звільнений 27.07.2009 року о 21 год. 15
хв. В графі вжиті заходи міститься лише
запис про час та дату звільнення ОСОБА_1
(т.1 а.с.37-39).

Варто зазначити, що в матеріалах справи
відсутні будь-які документи, які б
регламентували порядок ведення цієї
книги, як і інших журналів та книг, що
оглядалися в судовому засіданні. Разом
з тим, наказом Міністерства внутрішніх
справ України від 28 квітня 2009 р. N181,
затверджено інструкцію з організації
діяльності чергових частин органів і
підрозділів внутрішніх справ України,
направленої на захист інтересів
суспільства і держави від протиправних
посягань (Далі якщо не вказано інше -
Інструкція). Даною інструкцією
регламентовано права та обов'язки
працівників райвідділів міліції під
час проведення добових чергувань, нею ж
затверджено обов'язок ведення такої
книги. Вивченням даної інструкції
встановлено, що графи наведеної вище
книги співпадають за назвою з додатком
№15 Інструкції. Відповідно до пояснень
щодо заповнення цієї книги ця книга
ведеться у черговій частині
райвідділу, у книгу обов'язково
заносяться відомості щодо всіх без
винятку осіб, які доставлені до
чергової частини працівниками ОВС,
посадовими особами підприємств,
установ, організацій, членами
громадських формувань та іншими
особами, незалежно від виду та ступеня
небезпеки правопорушення, терміну
перебування правопорушника у
міськрайоргані та прийнятого щодо
нього рішення, у тому числі щодо осіб,
доставлених до чергової частини, а в
подальшому направлених до
приймальника-розподільника,
спеціального приймальника, поміщених
до КЗД, переданих представникам інших
органів тощо. Особи, що до чергової
частини доставлені не були, а розбір із
ними проводився за межами службових
приміщень чергової частини,
реєструються в журналі обліку
відвідувачів та запрошених до органу
внутрішніх справ (п.1, 2, 5 Додатку №15
Інструкції).

Відповідно до наявних записів у
Журналі обліку громадян, що перебували
в Черняхівському РВ, який за формою
відповідає журналу обліку
відвідувачів та запрошених до органу
внутрішніх справ (додаток №18
Інструкції) в період з 24.07.2009 року по
29.07.2009 року ОСОБА_9, ОСОБА_1 та ОСОБА_32,
ОСОБА_26 та інші особи, які прибували до
райвідділу для дачі пояснень згідно
показів свідків у ньому не відображені.

Між тим пунктом 10.1 Інструкції
визначено, що організація та
забезпечення пропускного режиму до
адміністративного будинку
покладаються на начальника ОВС, а
контроль за здійсненням пропускного
режиму - на чергову частину. З метою
контролю черговий зобов'язаний:
провести інструктаж працівника
міліції, який здійснює допуск до
адміністративного будинку ОВС,
перевірити знання службових
обов'язків, наявність журналу обліку
відвідувачів та запрошених до ОВС
(додаток 18); здійснювати контроль за
несенням служби і веденням журналу
обліку відвідувачів та запрошених до
ОВС.

Відповідно до розділу 5 Інструкції
черговий ОВС є старшим оперативним
начальником щодо чергових усіх
підрозділів і установ, підпорядкованих
цьому органу, а також усіх службових
нарядів, що виконують на території
обслуговування ОВС завдання з охорони
громадського порядку, попередження й
припинення правопорушень, розкриття
злочинів, ліквідації наслідків
надзвичайних подій тощо. Саме він у
визначених законодавством та
Інструкцією випадках (п.9 розділу 5)
наділений правом поміщати певних осіб
до кімнати для затриманих та
доставлених (далі - КЗД).

Відповідно до книги обліку осіб, що
тримаються в ІТТ, ОСОБА_1 був затриманий
29.07.2009 року о 21 год. 35 хв. в порядку ст.115
КПК України, а до ІТТ доставлений о 23
год. 15 хв. слідчою ОСОБА_14 06.08.2009 року о 10
год. 00 хв. вибув до УВП №8 м.Житомира (т.1
а.с.40-42).

В своїх поясненнях працівникам ВБ
ОСОБА_7 посилався на те, що затримання
ОСОБА_1 в порядку ст.263 КУпАП
здійснювалося за вказівкою начальника
райвідділу ОСОБА_35, зазначав, що він
особисто проводив звільнення ОСОБА_1 по
закінченню строків його затримання (т.1
а.с.47-49).

Відповідно до книги служби нарядів
Черняхівського РВ встановлено, що
24.07.2009 року до складу чергового наряду
ОСОБА_2 не входив, однак до складу цього
наряду входів ОСОБА_7 (т.1а.с.69), 27.07.2009
року до складу добового наряду входили:
відповідальний від керівництва ОСОБА_5,
оперативний черговий ОСОБА_6, помічник
чергового ОСОБА_28, і як
оперуповноважений сектору карного
розшуку ОСОБА_2 Згідно записів цієї ж
книги ОСОБА_2 не отримував такого
спецзасобу як наручники, а отримав лише
вогнепальну зброю з двома магазинами
(т.1а.с.77). Згідно записів цієї ж книги в
період з 28.07.2009 року по 29.07.2009 року
ОСОБА_5 продовжував бути
відповідальним від керівництва,
щоранку о 08 год. він проводив
інструктажі нарядів. 28.07.2009 року на
добове чергування від сектору карного
розшуку заступив ОСОБА_7, а 29.07.2009 року -
ОСОБА_12 Також 28.07.2009 року в складі
наряду був ОСОБА_8

Аналогічні дані містяться у відповіді
Черняхівського РВ, щодо складу
слідчо-оперативних груп ( т.1а.с.256).

Згідно протоколу огляду місця події
від 19.10.2009 року оглянуто
адміністративне приміщення
Черняхівського РВ УМВС. В ході огляду
на стіні коридору розташування
кабінетів сектору карного розшуку
виявлено вишкрябані записи « 26-27-28-29»,
які зробили ОСОБА_9 та ОСОБА_1 під час їх
перебування у вказаному коридорі.
Результатами огляду підтверджено
покази ОСОБА_1 та ОСОБА_9. про те, що
даний коридор знаходиться на другому
приміщенні райвідділу і вхід до нього
здійснюється через цільнометалеві
двері (т.1 а.с.76-79).

Відповідно до довідки Житомирської УВП
№8 ОСОБА_1 до СІЗО Житомирської УВП №8
прибув 06.08.2009 року з ІТТ Черняхівського
РВ. В подальшому для проведення слідчих
дій він викликався лише на період з
05.10.2009 року по 12.10.2009 року (т.1 а.с.107).

Також в матеріалах справи міститься
заява ОСОБА_9 про те, що він не має
будь-яких претензій з приводу свого
незаконного затримання (т.1а.с.314).

Незважаючи на невизнання підсудним
ОСОБА_2 своєї винуватості в
інкримінованому йому злочині його
винність стверджується нижчевказаними
матеріалами справи.

Протоколом пред'явлення фотознімків
для впізнання від 10.02.2010 року,
відповідно до якого потерпілий ОСОБА_1
серед наданих йому для впізнання
фотографій впізнав ОСОБА_2 як особу,
яка 27.07.2009 року, його з чергової частини
Черняхівського РВ УМВС в Житомирській
області відвела на другий поверх
райвідділу (т.1а.с.268-269).

Протоколом пред'явлення фотознімків
для впізнання від 11.03.2010 року,
відповідно до якого свідок ОСОБА_11
впізнав ОСОБА_1 як особу, що знаходилась
в приміщення Черняхівського РВ і яку
він бачив, коли передавав цигарки
своєму брату ( т.1а.с.271-272).

Протоколом пред'явлення фотознімків
для впізнання від 12.03.2010 року,
відповідно до якого свідок ОСОБА_26
впізнала ОСОБА_1 як особу, що
знаходилась в приміщенні
Черняхівського РВ і яку вона бачила,
коли приїжджала для дачі пояснень. (
т.1.с.276-277).

Протоколом пред'явлення фотознімків
для впізнання від 13.03.2010 року,
відповідно до якого свідок ОСОБА_9
серед наданих йому для впізнання
фотографій впізнав ОСОБА_2, як особу що
приводила ОСОБА_1 на другий поверх
Черняхівського РВ. ( т.1а.с.280-281).

Протоколом пред'явлення фотознімків
для впізнання від 19.03.2010 року,
відповідно до якого свідок ОСОБА_10
впізнала ОСОБА_1 як особу, що
знаходилась в приміщенні
Черняхівського РВ і яку вона бачила,
коли прибирала на другому поверсі.(
т.1.с.296-297).

Протоколом очної ставки від 26.03.2010 року
між обвинуваченим ОСОБА_2 та потерпілим
ОСОБА_1 в ході якого ОСОБА_1 підтвердив
раніше дані покази, що саме ОСОБА_2
заводив його 27.07.2009 року на другий
поверх Черняхівського РВ. (т1 а.с.337)

Копіями аркушів Книги обліку осіб
доставлених до Черняхівського РВ УМВС,
відповідно до якої ОСОБА_1 о 21 год. 15 хв.
24.07.2009 року доставлено за ст.263 КупАП до
Черняхівського РВ УМВС та 27.07.2009 року
звільнено. ( т.1 а.с.37-39).

- копіями аркушів Книги обліку осіб
доставлених до Черняхівського РВ УМВС,
відповідно до якої ОСОБА_1 о 21 і од. 15 хв.
24.07.09 року доставлено за ст.263 КУпАП
Черняхівського РВ УМВС та 27 07.09 року
звільнено (т.1 а.с.37-39).

- копіями аркушів Книги обліку осіб, що
тримаються в ІТТ Черняхівського РВ
УМВС, відповідно до якої ОСОБА_10 за ч.2
ст.173 КУпАП з 22.07.2009 року перебувала в
ІТТ Черняхівського РВ УМВС до 05.08.2009
року, у зв'язку з відбуттям
адмінарешту.( т.1 а.с.40-42).

- довідкою Черняхівського РВ УМВС
України в Житомирській області №907 від
01.02.10 року, відповідно до якої 27.07.2009
року ОСОБА_2 перебував у добовому
наряді (т.1 ас.256).

- протоколом огляду від 19.10.2009 року,
відповідно до якого на стіні у коридорі
на другому поверсі Черняхівського РВ
УМВС України в Житомирській області,
який знаходиться праворуч від сходів
та відділяється від загального
коридору металевими дверима
коричневого кольору, міститься напис «
2009-26-27-28-29».(т.1.а.с.76-80)

- протоколом затримання ОСОБА_1 від
29.07.2009 року. (т.1 а.с. 134-135)

- постановою про адміністративне
затримання ОСОБА_1 від 24.07.2009 року за
ст.263 КУпАП (т.1 а.с.138).

- протоколом про адміністративне
затримання №011891 від 24.07.2009 року за ст.263
КУпАП (т.1 а.с. 141-142).

Проаналізувавши матеріали справи,
заслухавши пояснення свідків в
судовому засіданні, суд приходить до
висновку, що в судовому засіданні
винність підсудного ОСОБА_2 у скоєні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК
України доведена повністю, а його дії
кваліфіковані досудовим слідством
вірно, оскільки його діями заподіяно
істотна шкода правам та законним
інтересам потерпілого ОСОБА_1 та
державним інтересам у вигляді підриву
авторитету та престижу органів
державної влади.

Невизнання підсудним ОСОБА_2 своєї
винуватості суд розцінює як позицію
свого захисту, обрану ним з метою
уникнення відповідальності за
вчинений злочин. Його показання
спростовуються показами потерпілого,
який категоричний у своїх показах, а
також іншими зібраними та дослідженими
в судовому засідання доказами.

Оцінивши зібрані по справі та
досліджені в судовому засіданні
докази, суд приходить до висновку про
доведеність винуватості підсудного у
вчиненні інкримінованому йому злочину
і кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч.1 ст.367 КК
України як службова недбалість, тобто
невиконання або неналежне виконання
службовою особою своїх службових
обов'язків через несумлінне ставлення
до них, що завдало істотної шкоди
охоронюваним законом правам, свободам
та інтересам громадян та державним
інтересам.

Обставин, що пом'якшують покарання
підсудного ОСОБА_2 згідно ст.66 КК
України та обставин, що обтяжують
покарання підсудного згідно ст.67 КК
України судом не встановлено.

Підсудний за місцем проживання
характеризується позитивно, раніше не
судимий, на обліку в наркологічному та
психоневрологічному диспансерах не
перебуває, має на утриманні одну
неповнолітню дитину.

Обираючи підсудному покарання, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого
ним злочину, його особу, відсутність
обставин що пом'якшують та обтяжують
покарання і приходить до висновку про
необхідність призначення покарання у
виді обмеження волі, вважаючи, що саме
обрана судом міра покарання буде
достатньою для його виправлення та
попередження скоєння ним нових
злочинів.

Відповідно до вимог ст.12 КК України
злочин за яким обвинувачується ОСОБА_2
є злочином невеликої тяжкості.

Разом з тим суд відповідно до положень
п.1 ч.1 ст.49 КК України та на підставі ч.5
ст.74 КК України звільняє ОСОБА_2 від
кримінальної відповідальності у
зв'язку із закінченням строків
давності.

Цивільний позов у справі не заявлено.
Арешт на майно не накладався.

Речові докази у справі відсутні.

Судових витрат у справі не має.

Запобіжний захід підсудному до вступу
вироку в законну силу суд вважає за
необхідне залишити попередній-
підписку про невиїзд.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.323, 324 КПК України (1960 року), суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину передбаченого ч.1 ст.367 КК
України та призначити йому покарання у
виді 3 (трьох) років обмеження волі з
позбавленням права обіймати
атестовані посади в правоохоронних
органах строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України
ОСОБА_2 звільнити від призначеного
покарання у зв'язку із закінченням
строків давності.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до вступу
вироку в законну силу залишити
попередній - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду Житомирської
області протягом 15-ти діб після його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги через
Черняхівський районний суд
Житомирської області, а засудженим,
який перебуває під вартою, - в той же
строк з моменту вручення йому копії
вироку.

Головуючий суддя: Є.Б.
Бруховський