Справа № 11-691 / 07 Головуючий у 1-й інстанції: Самчишина Н.В.
ст. 185 ч. З Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Миколаївської області

у складі: головуючого
-Карпія В.М. суддів - Дзюби Ф.С., Войтовського С.А. за участю прокурора -
Данчука В.М. засудженого -ОСОБА_1

25.09.2007
року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 09 липня 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець с. Демидов Вишгородського району
Київської області, українець, громадянин України, раніше судимий: 18.12.2002
року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.
185, ч.3 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК
України звільнений з іспитовим строком на 2 роки; вироком апеляційного суду
Миколаївської області від 20.02.2003 року вказаний вирок в частині призначеного
покарання скасований, засуджений за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 187 КК
України, на підставі ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; згідно
постанови Білозірського районного суду Херсонської області від 27.09.2006 року
звільнений 5 жовтня 2006 року, не відбута частина покарання замінена більш
м'яким покаранням у виді 6 місяців 15 днів виправних робіт з утриманням 20 %
заробітку в доход держави,

- засуджений за ст. 185 ч.3 КК України до 3
років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК
України за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднана
невідбута частину покарання за вироком апеляційного суду Миколаївської області
від 20.02. 2003 року і остаточно призначено ОСОБА_1 до відбування 3 роки 1
місяць позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування матеріальних збитків 200 грн.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за
те, що 04.02.2007 року близько 21 години за попередньою змовою з іншою особою, матеріали
у відношенні якої виділені в окреме провадження, знаходячись в стані
алкогольного сп'яніння, з метою викрадення чужого майна, прийшли на територію
домоволодіння АДРЕСА_1, де шляхом підбору ключів, через вхідні двері, проникли
в будинок, звідки таємно викрали: утюг електричний, дві велосипедні камери,
кабель, електричний подовжувач, чайники, 2 пари жіночих капців, посуд, 2
паласи, 2 доріжки, постільну білизну, 1 кг цибулі, магнітофон
"Весна", чим спричинили власнику ОСОБА_2 майнову шкоду на загальну
суму 958 грн.

В апеляції та доповненнях до неї засуджений просить вирок скасувати, а
справу направити на нове досудове слідство. Посилається на те, що в ході
досудового слідства були допущені порушення норм кримінально -процесуального
законодавства, а саме на те, що один із його допитів проводився в нічний час,
покази записані неповно і під примусом працівників міліції. Також не
погоджується із сумою позову, оскільки вартість майна була встановлена самим
потерпілим, а не експертом і частину викраденого майна він повернув. Разом з
тим, вказує, що суд при постановлені вироку не врахував всі обставини, які
пом'якшують покарання- визнання ним вини, щире каяття, знаходження на утриманні
матері та вагітної співмешканки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_1, який підтримав
подану апеляцію частково, не заперечував факт скоєння ним злочину і просив
пом'якшити призначене покарання, думку прокурора Данчука В.М. про залишення
апеляції без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Висновки суду
про винність ОСОБА_1 в скоєні злочину, за який він засуджений за обставин,
встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються
доказами, дослідженими в судовому засіданні і викладеними у вироку, зокрема,
визнавальними показаннями самого засудженого на досудовому слідстві та в
судовому засіданні; заявою потерпілого ОСОБА_2,
яка була досліджена в судовому засіданні про

вчинення
крадіжки його майна; протоколом огляду місця події від 24.02.2007 року;
протоколом виїмки ключів, якими Слєсарєв 0,0. відкривав вхідні двері в
домоволодінні ОСОБА_2 та
добровільно видав працівникам міліції; протоколами виїмки та огляду частини
викрадених речей; висновками судово - криміналістичної експертизи, згідно яким
вилучений у потерпілого ОСОБА_2 замок
знаходиться в справному стані і відкривається одним із восьми ключів, вилучених
у ОСОБА_1

Перевіривши зібрані докази в сукупності, суд обгрунтовано дійшов до
висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину та правильно кваліфікував його
дії за ч. З ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка),
вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло.

Доводи засудженого, підтримані ним в апеляційній
інстанції, стосовно того, що суд недостатньо врахував обставини, які
пом'якшують призначене покарання, являються безпідставними.

При призначенні ОСОБА_1 покарання, суд у відповідності з
вимогами ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який
відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, дані про його
особу, яка характеризується посередньо, а також обставини, які пом'якшують та
обтяжують покарання.

Як обставини, що пом'якшують покарання суд врахував
визнання ним своєї вини, каяття у вчиненому, часткове відшкодування
матеріальних збитків, а також наявність на утриманні матері та співмешканки,
тобто, всі ті обставини, на які посилається засуджений в апеляції. Як обставину,
що обтяжує покарання суд обґрунтовано визнав вчинення ОСОБА_1 злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

При остаточному призначенні покарання судом правильно застосовані правила
ст. 71,72 КК України, оскільки ОСОБА_1 за сукупністю вироків до призначеного
покарання частково приєднана частина покарання за вироком апеляційного суду
Миколаївської області від 20.02.2003 року.

Підстав для пом'якшення призначеного судом покарання колегія суддів не
вбачає, оскільки воно фактично призначено в мінімальних межах санкції ч.3
ст.185 КК України та за сукупністю вироків.

Цивільний позов судом вирішений згідно вимог закону, з урахуванням
повернутого потерпілому майна.

Порушень вимог
кримінально - процесуального законодавства, на які посилається засуджений і які
б вказували на необхідність скасування вироку суду, перевіркою матеріалів
справи, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 09 липня 2007 року відносно ОСОБА_1 - без зміни.