Справа № 140/2956/14-к
Провадження №11-кп/772/350/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2015 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000191 від 24.03.2014р. за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_6 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 09.02.2015 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, перебуваючого у громадському шлюбі та маючого на вихованні малолітню дитину, не працюючого, з середньою освітою, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
визнано винним за ст. 309 ч. 3 КК України і призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 76 ч. 1 п. 2,3,4 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено на нього ряд обов`язків.
Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати в сумі 3644,96 грн. в дохід держави.
Вирішено питання з речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 24.03.2014 року біля 3 години ночі в м. Гайсин незаконно придбав за невстановлених слідством обставин у невстановленої слідством особи психотропну речовину - амфетамін, яку помістивши у два полімерних пакети, які в послідуючому помістив в паперову коробку від мобільного телефону НОКІЯ №-95, мав на меті перевезти на автомобілі таксі « Део-Ланос» д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_9 , дану психотропну речовину до місця свого проживання в м. Вінниця, без мети збуту.
Так 24.03.2014 року біля 5 години в м. Гайсин поблизу кафе бару «Твоя кава», що по вул. 1-го Травня № 135 Б, працівники міліції під час проведення огляду автомобіля таксі «Део-Ланос» д.н. НОМЕР_1 під переднім правим сидінням пасажира було виявлено та вилучено паперову коробку від мобільного телефону НОКІЯ №-95 із двома полімерними пакетами в яких знаходилась порошкоподібна речовина, яка згідно висновку хімічної експертизи від 20.04.2014 року за № 319 у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою 64,0039 г., яку ОСОБА_7 незаконно зберігав без мети збуту.
В діях ОСОБА_7 міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання, перевезення психотропної речовини в особливо великих розмірах без мети збуту.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого, просить скасувати вирок в частині призначеного покарання ОСОБА_7 , через його м`якість, не врахування судом першої інстанції ступеня тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним за ст. 309 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній, та просить її задовільнити, пояснивши, що суд зазначив про відсутність пом`якшуючих обставин, але застосував ст. 75 КК України, позитивна характеристика не може бути підставою для пом`якшення покарання, обвинувачений не працює, не врахував предмет злочину амфетамін, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просить вирок суду залишити без змін, так як вважає рішення законним та обґрунтованим, а також пояснив, що він доглядає за батьками, які є лежачими, наркотики більше не вживає, вважає, що став на шлях виправлення, має сім`ю, а тому немає підстав позбавляти його волі, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду щодо вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація дій прокурором в апеляційній скарзі не оспорюється.
Твердження прокурора про те, що призначене м`яке покарання і застосування ст. 75 КК України не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого через м`якість та не відповідає загальним принципам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України є частково підставним.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, суд першої інстанції взяв до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, відсутність даних про притягнення до адмінвідповідальності, позитивну характеристику, а також наявність малолітнього сина на виховані у ОСОБА_7 , який перебуває у громадському шлюбі, та батьків-інвалідів 2 та 3 групи.
Також при звільненні від відбування призначеного покарання ОСОБА_7 було враховано його щире каяття та визнання вини, а також відсутність наміру уникнути від кримінальної відповідальності, хоча ці обставини не були визнані пом`якшуючими.
Разом з тим, в порушення вимог ст.ст. 50, 65 КК України, суд звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання не врахував у повній мірі тяжкість вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та таким, що істотно підвищує його суспільну небезпечність, а також не врахував належно особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та двічі за останні 10 років був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень проти власності за ч. 4 ст. 191 КК України та у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів за ч. 2 ст. 309 КК України, в тому числі із застосуванням ст. 75 КК України, проте належних висновків для себе не зробив, не пройшов курс лікування від наркотичної залежності, та знов вчинив тяжке кримінальне правопорушення в сфері обігу наркотичних засобів, і згідно висновку наркологічної експертизи виявляє ознаки зловживання амфітаміном.
Прокурор підставно зазначив в апеляційній скарзі, що обвинувачений жодним чином не сприяв встановленню особи, яка займається збутом психотропної речовини та всіх обставин кримінального провадження з цього приводу, хоча ця особа відома обвинуваченому.
За наведених вище обставин місцевий суд прийшов до хибної думки, звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, враховуючи і той факт, що обвинувачений ніде не працює, вживає наркотичні засоби, що підтверджено змінами до обвинувального акту, тобто вів антисоціальний образ життя, що характеризує його з негативної сторони, незважаючи на позитивну характеристику.
Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_7 злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який на шлях виправлення не став, після відбуття покарання за інші злочини, вчинив новий тяжкий злочин, пов`язаний із психотропними засобами, що підвищує його суспільну небезпеку, апеляційний суд приходить до висновку, що необхідно погодитись з призначеним покаранням у вигляді 5 років позбавлення волі, а тому в цій частині не підлягає задоволенню апеляційна скарга прокурора щодо призначення покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, а наявність пом`якшуючих обставин визнання вини, наявність малолітньої дитини та батьків, інвалідів 2 та 3 групи, проблеми зі станом здоров`я, не є достатніми для застосування ст. 75 КК України до призначеного покарання.
На думку апеляційного суду, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ОСОБА_7 нових злочинів.
З наведених вище підстав, вирок суду підлягає до скасування з постановленням апеляційним судом нового вироку в частині призначення покарання обвинуваченому.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 409, 411, 418, 420 КПК України,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_6 частково задовільнити.
Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 09.02.2015 року в частині призначення покарання ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 309 КК України у виді 5 років позбавлення волі та звільнення від його відбування на підставі ст.ст. 75, 76 КК України скасувати та постановити в цій частині новий вирок.
Призначити ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 309 КК України покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок апеляційного суду Вінницької області набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений безпосередньо в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

З оригіналом вірно: