УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_9,
суддів за участю прокурора при секретарі ОСОБА_10 і ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,

розглянувши в судовому засіданні 25 червня 2015 року в м. Києві кримінальне провадження за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_6 на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 27 лютого 2015 року щодо нього, та прокурора на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 27 лютого 2015 року щодо засудженого,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком суду

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 355 КК України виправдано за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що він 30 березня 2013 року близько 22 години 30 хвилин, знаходячись біля магазину «Каспій» по проспекту Металургів, 175 Іллічівського району м. Маріуполя, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, внаслідок відмови ОСОБА_7 оплатити надані послуги за проїзд, завдав останньому декілька ударів тупим предметом у голову, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався в тому, що він 30 березня 2013 року близько 22 години 30 хвилин, біля магазину «Каспій» по проспекту Металургів,175 Іллічівського району м. Маріуполя, почав примушувати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до виконання цивільно-правових зобов'язань - сплатити за проїзд грошові кошти в розмірі 50 грн., після чого умисно завдав ОСОБА_7 декілька ударів тупим предметом у голову, чим заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 27 лютого 2015 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційних скаргах:

- прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність й призначення нового судового розгляду в суді апеляційної інстанції. Зазначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України. Також вважає, що апеляційний суд безпідставно, без належного мотивування та обґрунтування залишив без задоволення апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 щодо застосування до нього положень ст. 75 КК України та апеляційну скаргу прокурора в частині безпідставного виправдання засудженого за ч. 3 ст. 355 КК України;

- засуджений ОСОБА_6 просить рішення судів першої та апеляційної інстанції змінити, пом'якшити йому покарання із застосуванням

ст. 75 КК України. Зазначає, що при призначенні покарання судом не враховано визнання ним вини, щире каяття, стан здоров'я, позитивну характеристику, перебування на його утриманні сестри-студентки та матері яка хворіє, повне відшкодування матеріальної шкоди та часткове - моральної й думку потерпілого про призначення покарання не пов'язаного з позбавленням волі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про необхідність скасування ухвали апеляційного суду, перевіривши кримінальне провадження, обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вони підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційної інстанції, крім іншого, має бути зазначено суть апеляції, результати розгляду справи і докладні мотиви прийнятого рішення, а при залишенні апеляції без задоволення - підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Однак, апеляційним судом ці вимоги закону не виконано.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що прокурор та засуджений, не погоджуючись з рішенням місцевого суду, подали апеляції. Зокрема, засуджений ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі зазначав, що призначене місцевим судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі через суворість і просив звільнити на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, наводячи підстави для звільнення.

Проте, апеляційний суд не навів переконливих мотивів прийнятого рішення про безпідставність доводів апеляції засудженого в цій частині, належним чином свого рішення не обґрунтував, докладної відповіді на викладений довід щодо звільнення засудженого на підставі ст. 75 КК України не дав, обмежившись лише твердженням, що покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України

За таких обставин, ухвала Апеляційного суду Донецької області від 27 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню у зв'язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно перевірити доводи, викладені в апеляційній і в касаційній скаргах, та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись 434-436 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційні скарги засудженого ОСОБА_6 та прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 27 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11