Справа № 1016/1888/12 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/780/45/15 Доповідач у 2 інстанції Габрієль
Категорія 41 11.03.2015

УХВАЛА
Іменем України
11 березня 2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з участю прокурора ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на постанову Макарівського районного суду Київської області від 26 січня 2015 року, якою кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орлянка Сакського району Автономної Республіки Крим, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого в АДРЕСА_2 , невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, направлено на додаткове розслідування прокурору Макарівського району Київської області.

Згідно з обвинуваченням, ОСОБА_6 , восени 2011 року, точної дати слідством не встановлено, в с. Княжа Криниця Монастирищенського району Черкаської області, поблизу місцевих ставків, точного місця слідством не встановлено, незаконно придбав рослини коноплі, а саме зірвав близько 15-ти дикоростучих рослин коноплі, після чого поклав їх до покинутого будинку у тому ж населеному пункті, де зберігав до грудня 2011 року, доки вони висохли. Після цього, підсудний ОСОБА_6 на громадському транспорті перевіз висушені рослини коноплі з села Княжа Криниця Монастирищенського району Черкаської області до місця свого тимчасового проживання в село Бишів Макарівського району Київської області, де в подальшому виготовив наркотичний засіб, а саме подрібнив рослини коноплі за допомогою сита на мілкі частини, в результаті чого вони стали придатні для вживання шляхом куріння та продовжував їх зберігати у спальній кімнаті будинку для власного вживання без мети збуту.

13.02.2012 року близько 17 години під час огляду тимчасового місця проживання підсудного ОСОБА_6 , що розташоване в АДРЕСА_3 , працівниками міліції в спальній кімнаті будинку було виявлено та вилучено паперовий згорток, обрізану пляшку об`ємом 0,5 л., полімерне відро та сито, заповнені подрібленими рослинами коноплі, які згідно висновку експерта № 270/х від 23.02.2012 року є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено канабісом, який належить підсудному ОСОБА_6 Маса виявленого наркотичного засобу (канабісу) в розрахунку на суху речовину становить 258,95 грам, що згідно списку № 1 «Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено», таблиці № 1 «Про затвердження невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які перебувають у незаконному обігу» затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року № 70 не являється великими розмірами наркотичних засобів.

Крім того, 13.02.2012 року близько 16 години, точного часу не встановлено, в селі Бишів Макарівського району Київської області підсудний ОСОБА_6 з метою збуту наркотичних засобів, незаконно збув, а саме пригостив поділеними рослинами коноплі (висушеним канабісом), які незаконно зберігав у спальній кімнаті будинку за місцем свого тимчасового проживання, якою саме масою слідством встановити не представилось можливим, громадянина ОСОБА_7 . Згідно списку № 1 «Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено», таблиці № 1 «Про затвердження невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які перебувають у незаконному обігу» затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року та затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770, канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Крім того, 13.02.2012 року близько 16 години, точного часу слідством встановити не представилось можливим, в селі Бишів Макарівського району Київської області по вулиці Кірова, 56, підсудний ОСОБА_6 після збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу громадянину ОСОБА_7 , надав останньому спальну кімнату будинку за місцем свого тимчасового проживання для вживання наркотичного засобу. Після цього, ОСОБА_7 , з дозволу ОСОБА_6 незаконно вжив, шляхом куріння у вищевказаній кімнаті будинку особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

В апеляції прокурор, просить скасувати постанову суду першої інстанції, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Висновки суду про не встановлення місця проживання (перебування) підсудного органами досудового слідства не можуть ґрунтуватися на тому, що його з 26.12.2013 не розшукано і розшукові заходи не дали належного результату, як йдеться в оскаржуваному рішенні, оскільки неявка підсудного у судові засідання пов`язана саме з ухиленням його від суду, про що також зазначено судом у постанові від 26.12.2013 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляції, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

У відповідності до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування" від 11.02.2005 р. № 2, досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема, не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого.
Так, повертаючи справу на додаткове розслідування суд послався на те, що судом здійснювались всі необхідні та залежні від нього заходи для встановлення місця проживання підсудного та його виклику в судове засідання, а саме направлялись телеграми на різні адреси можливого проживання ОСОБА_6 , запити в адресне бюро, проте хоч підсудний в подальшому і з`явився в судове засідання, але як вбачається з матеріалів справи постійне місце проживання останнього достовірно так і не встановлено. Одночасно після оголошення перерви в судовому засіданні 27.11.2013 року, підсудний ОСОБА_6 зник, неодноразові приводи до суду не виконувались через неможливість встановити місце перебування останнього, у зв`язку із чим постановою суду від 26.12.2013 року ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід з підписки про невиїзд з місця проживання на тримання під вартою, підсудного оголошено в розшук. Так з 26.12.2013 року підсудного ОСОБА_6 не розшукано та не затримано, жодні розшукові заходи не дали належного результату, а тому судом 21.01.2015 року було відновлено провадження по справі для вирішення питання про направлення даної справи для проведення додаткового розслідування, оскільки органами досудового розслідування фактично належним чином не встановлено місце фактичного проживання (перебування) ОСОБА_6 , тобто досудовим слідством не в повному обсязі встановлені відомості про його особу.

Висновки суду першої інстанції про необхідність направлення справи на додаткове розслідування з підстав неповноти досудового слідства, яку неможливо усунути в процесі судового розгляду справи є необґрунтованими та безпідставними.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, вироком Макарівського районного суду Київської області від 13 грудня 2012 року, міру запобіжного заходу ОСОБА_6 було змінено з тримання під вартою на підписку про невиїзд.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23 травня 2013 року вищевказаний вирок скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі.

При новому розгляді справи підсудний ОСОБА_6 неодноразово не з`являвся до суду першої інстанції, в зв`язку з чим попереднє судове засідання неодноразово відкладалось, а саме 18.07.2013 року, 02.08.2013 року, 27.08.2013, 12.09.2013 року та його було проведено без участі підсудного, а розгляд справи призначено на 01.10.2013 року.

В подальшому підсудний ОСОБА_6 з`явився в судові засідання, які відбулися 01.10.2013 року, 03.10.2013 року та 15.10.2013 року.

За період з 27.11.2013 року до 26.12.2013 року, підсудний знову не з`являвся в судові засідання, в зв`язку з чим його було оголошено в розшук та змінено запобіжний захід на тримання під вартою.

В зв`язку з вищевикладеним колегія суддів вважає хибними висновки суду, про те, що органами досудового слідства неповно було з`ясовано дані про особу підсудного, оскільки безпосередньо судом було змінено запобіжний захід на більш м`який ніж тримання під вартою та в процесі розгляду, коли підсудний з`являвся до суду, не надано належної оцінки діям підсудного щодо невиконання ним процесуальних обов`язків, покладених на нього запобіжним заходом у вигляді підписки про невиїзд.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом кримінальна справа направлена для проведення додаткового розслідування безпідставно, оскільки таке рішення суперечить вимогам ст.281 КПК України (1960 року) та абз. 1, 2 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування».

З урахуванням наведеного, постанова суду підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд, в ході якого необхідно прийняти міри для всебічного, повного, об`єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись ст. ст. 365, 382 КПК України ( в редакції 1960 року), колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції - задовольнити.

Постанову Макарівського районного суду Київської області від 26 січня 2015 року, якою кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 , за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України повернуто прокурору Макарівського району Київської області для проведення додаткового розслідування, - скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Головуючий /підпис/
Судді /підписи/
Копія вірна: суддя Апеляційного суду
Київської області ОСОБА_2