Справа № 1-43
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

26
червня 2007 року місто
Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області

в складі:
головуючого-судді Поповича С. С

з участю
секретаря Черкес У. О.

прокурора
Костеревої О.О.

захисника адвоката
ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Івано-Франківська кримінальну

справу про
обвинувачення:

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Стримба Надвірнянського району Івано-Франківської області, до арешту проживав АДРЕСА_1, освіта середня спеціальна, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, українця,
громадянина України, на даний час
не працює, раніше не судимого , -

за ст.
ст. 167, 186 ч.3 КК України, -

установив:

Підсудний
використовував опіку та піклування з корисливою метою на шкоду підопічним, а також вчинив таємне викрадення чужого майна
(крадіжку).

Злочини вчинено
за наступних обставин.

Підсудний
ОСОБА_2, будучи опікуном ОСОБА_3, 1994 р. н.,
ОСОБА_4, 1999 р. н. та
піклувальником ОСОБА_5, 1988 р. н., з жовтня 2004 року і по травень 2005
року, зловживав своїми опікунськими
правами, тобто використовував
права, надані йому органами опіки та
піклування Івано-Франківського міськвиконкому,
з корисливою метою та на шкоду своїм підопічним, а саме : не займався належно їх
вихованням, лікуванням, не здійснював належний контроль за їх
навчальним процесом, та, будучи відповідальним за збереження
майна, яке належить його
підопічним, допустив його втрату, не забезпечивши при цьому рівноцінну заміну.
Крім того, підсудному ОСОБА_2Пенсійним
фондом України, Управлінням пенсійного
фонду України в м. Івано-Франківську
виплачувалася пенсія у зв'язку з втратою годувальника як опікуну ОСОБА_3, 1994 р. н.,
ОСОБА_4, 1999 р. н., та піклувальнику ОСОБА_5, 1988 р. н.,
в розмірі 292 гривні 67 коп., яку
він використовував на власні потреби,
всупереч інтересам своїх підопічних. У зв'язку з цим виплату даної
пенсії було припинено на підставі листа управління освіти і науки виконкому
Івано-Франківської міськради.

Під час
контрольних обстежень житлово-побутових умов проживання неповнолітніх та
опікуна було встановлено, що підсудний
ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями,
крім того, своєю аморальною
поведінкою створював по місцю проживання неповнолітніх, які знаходилися під його опікою та
піклуванням, за адресою АДРЕСА_1, таку обстановку, що неповнолітні ОСОБА_3, 1994 р. н.,
ОСОБА_4, 1999 р. н., та ОСОБА_5,
1988 р. н. не мали можливості проживати за вказаною адресою.

А приблизно о 12 год.
30 хв. 24
грудня 2005 року підсудний, будучи в стані алкогольного сп'яніння
направився разом зі своею співжителькою ОСОБА_6до квартири
АДРЕСА_2, що належить ІНФОРМАЦІЯ_2, і знаходиться на поверх вище від квартир у
якій проживав він, з метою вияснення
питання щодо затоплень квартири у якій він проживав, що мали місце раніше до цього періоду. У цій
квартирі на той час як квартирант проживав і визнаний по справі потерпілим
ОСОБА_7. Підійшовши до вказаної квартири,
яка була закрита на накладний замок з внутрішньої сторони, підсудний вдарив рукою по вхідних
дверях, пошкодив дверну коробку, після чого проник в середину квартири. Разом
з ним у квартиру зайшла і ОСОБА_6. Перебуваючи у квартирі підсудний став
ображати потерпілого ОСОБА_7, відмовився
покинути квартиру та почав погрожувати ОСОБА_7 застосувати фізичну силу у
зв'язку з чим потерпілий змушений був залишити квартиру та піти з неї щоб
викликати працівників міліції. Після того як залишився у квартирі у якій нікого
з власників не було, ОСОБА_6вийшла на
коридор, у підсудного виник умисел на
вчинення крадіжки, і діючи з корисливою
метою, він викрав телевізор
відео-двійку, імпортного
виробництва, марки HANSCATIC, вартістю 955 гри. та чотири відеокасети, чорного кольору, вартістю кожної по 10 грн. на суму 40
грн., які належать потерпілому
ОСОБА_7, чим спричинив потерпілому
матеріальну шкоду на загальну суму 995 грн.. Після чого підсудний ОСОБА_2
викрадені речі переніс до квартири АДРЕСА_1 у якій на той час проживав.
Приблизно о 20 годині цього ж дня, по
місцю проживання підсудного працівники міліції виявили і підсудний ОСОБА_2
добровільно видав їм вказаний вище викрадений ним телевізор, що був повернутий потерпілому.

В
судовому засіданні підсудний вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 167
КК України не визнав, та суду
пояснив, що дійсно його призначили
опікуном та піклувальником вказаних дітей у 2003 році, згоду на опікунство він давав, з правами та обов'язками опікуна ознайомлений
: в його обов'язки входило надання дітям освіти, їх виховання,
приватизація квартири в інтересах дітей. Також пояснив, що він не зловживає спиртними напоями, пенсію він витрачав тільки на дітей - одягав
їх, кормив. Пояснив, що крім нього та його підопічних з ними
проживала ОСОБА_6, з якою разом він робив
всю роботу по дому. ОСОБА_6 раніше працювала,
а на станом на 2005 рік ні. Заявив,
що всі меблі в квартирі на місці,
фотоапарат та магнітофон викрав ОСОБА_5,
оскільки мав ключі від квартири. Також пояснив, що квартира,
де він проживає, належить дітям, що діти вчилися в школі. До школи він
навідувався. Пояснив, що діти завжди
мали що їсти. Коли була перевірка з опікунської ради, то двері відкривав. Його підопічні не були
брудними та голодними. Пояснив, що на
обліку у тих чи інших установах не перебуває,
опікунських прав його не позбавили. На даний момент діти перебувають в
інтернаті. Представники опікунської ради були у нього тричі. Претензії у них
були тільки відносно ремонту в квартирі. Також пояснив, що пенсію він отримував на утримання дітей, в притулок дітей забрали в квітні 2005
року, спростувати пред'явлене йому
обвинувачення може лікар Кузнецова О.П.,
оскільки вона може підтвердити,
що з часу встановлення опіки над дітьми він при потребі, коли діти хворіли, водив їх до лікаря. У 2004-2005 роках
здійснював належне лікування дітей. За словами підсудного сусіди прізвищ та
точних адрес яких назвати не міг, також
можуть підтвердити те, що його підопічні
не були голодними, що виховання дітей
він здійснював належним чином. Факт
належного виховання, за словами
підсудного також може підтвердити шкільна вчителька, прізвища якої підсудний теж не пам'ятає.

Підсудний
також не визнав і своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ст.
186 ч.3 КК України, таке
обвинувачення йому було пред"явлено органом досудового слідства. Та з
приводу даного обвинувачення суду пояснив,
що він не викрадав телевізора і відео у ОСОБА_7 - той сам віддав підсудному телевізор.
Пояснив, що він зі своєю співмешканкою
ОСОБА_6прийшов до ОСОБА_7 24
грудня 2005 року близько 12-13 години. Запитав його чи є вдома ОСОБА_8, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 там мешкав. ОСОБА_7
відповів, що його немає, тоді сказав ОСОБА_7, що
ОСОБА_8 винен йому гроші в сумі 90 грн. за

те, що затопив його квартиру, і підсудний візьме в заставу якусь цінну річ, поки ОСОБА_8 не поверне гроші чи не доробить
ремонт. Також запитав ОСОБА_7
чи відомо йому про даний борг, той
відповів, що ні, тоді запитав коли буде закінчено ремонт в
його квартирі, потерпілий ОСОБА_7
відповів, що йому про це нічого
невідомо. ОСОБА_7 сказав йому забирати телевізор, що потерпілий бачив як він виносив
телевізор, сам показав куди йти в
спальню, де був телевізор. До своєї
квартири підсудний телевізор ніс сам.
Через дві-три години приїхали працівники міліції. Вони йому нічого не
говорили - просто зайшли до квартири і застосували до нього фізичну силу. Після
того як вони побили його, працівники
міліції запитали чи можна провести в квартирі обшук і де телевізор ОСОБА_7. Вони
пояснили, що приїхали по заяві. Показав працівникам
міліції де знаходиться телевізор, вони
запитали чи він віддасть його добровільно,
сказав, щоб забирали, написав про добровільну видачу телевізора.
Його забрали до відділку міліції на вул.
Бельведерську. Пояснень підсудний не писав, заяви про те,
що він має претензії, слідчий
викидав. Пояснив, що не пам'ятає що саме
розповідала по даному факту його співмешканка ОСОБА_6.

Будучи ж
допитаним як обвинувачений в ході досудового слідства ОСОБА_2 пояснив, що обвинувачення йому зрозуміле та слідчим
роз'яснено. Свою вину в пред'явленому йому звинуваченні, викладеному в постанові слідчого від 17
червня 2005 року, не визнає. По суті
пред'явленого обвинувачення може сказати,
що факти, викладені в
постанові, не відповідають дійсності.
Насправді він здійснює належний догляд за своїми підопічними ОСОБА_5, ОСОБА_3
та ОСОБА_4, займається їх
вихованням, лікуванням. Крім того,
він не допустив втрати належного підопічним майна. Квартиру, яка належить дітям, він зберіг та здійснює за нею догляд та
поточний ремонт.

Будучи допитаним
в якості підозрюваного в ході досудового слідства ОСОБА_2

пояснив, що по вказаній адресі він проживає з 1993
року. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його

дружина
ІНФОРМАЦІЯ_4, з якою він офіційно
розписаний не був. Після неї залишилося троє дітей:

ОСОБА_5, 1988 р. н.,
ОСОБА_3, 1994 р. н., ОСОБА_4,
1999 р. н.

ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 - це його рідні діти від ІНФОРМАЦІЯ_4. Коли діти народилися, то вона

вказала своє
прізвище і тому в дітей прізвище "ІНФОРМАЦІЯ_5", а не "ІНФОРМАЦІЯ_6". Після того як
його

дружина
померла, то він оформив опікунство на
дітей. На всіх трьох дітей він отримував

пенсію по втраті
годувальника в розмірі близько 300 гривень. Він офіційно ніде не

працював, але підробляв ремонтом аудіо- та відео-
техніки на дому. Крім того, він
підробляв

на продуктовому
ринку вантажником. З 19 червня 2005 року
він мав йти працювати

вантажником на
фірму "Рошен", що знаходиться
біля хімзаводу. Його заробіток залежав від

кількості
замовлень на ремонт техніки і становив близько 400 грн. на місяць. Разом з ним,

крім дітей, проживала його майбутня дружина ОСОБА_6. Вона
жила разом з ним та

дітьми близько року,
ніде не працювала. Раніше

вона
працювала в лікарні на вул. Вагилевича в
буфеті. Квартира, в якій він
проживав, належить йому та дітям в
рівних долях. Крім того, він являється
основним квартиронаймачем. Прописаний в
квартирі з 2001 року. Квартира на даний час не приватизована, хоча він подав заяву про її приватизацію в
ОБТІ ще в 2001 році. На той час були борги за комунальні платежі, а тому його заява на даний час ще не
розглянута. Пояснив, що частково сплачує
борги за комунальні послуги і на даний час він сплатив приблизно 10 % від суми
боргу. Крім того, він домовився з усіма
комунальними організаціями про те, що до
2008 року він сплатить всі борги в повному обсязі., на даний час він розпочав ремонт в квартирі.
В нього з двома молодшими дітьми склалися нормальні відносини.
ІНФОРМАЦІЯ_7, як йому виповнилося 14
років, зв'язався з поганою компанією. З
того часу він вийшов з-під контролю підсудного : пізно приходить додому, часто випивший, виносить з квартири речі, продукти та гроші. На його зауваження реагує
не завжди. Крім того, він прогулює уроки
в школі, про що не признається. Про
те, що він прогулює школу він дізнався
від його колишніх друзів. Одного разу до підсудного додому приходила
ІНФОРМАЦІЯ_7, класна керівник, яка повідомила йому про його погане
відвідування та успішність. Його середній син ОСОБА_7

регулярно ходить в
школу, однак, навчається посередньо, незважаючи на те, що він займаюся з ним на дому. Були такі
випадки, що він попускав навчання, але з поважної причини - через хворобу.
Однак, підтверджуючої довідки про
хвороби ОСОБА_7 в не має, оскільки в
медичні заклади м. Івано-Франківська він
не звертався, а лікував його самостійно.
Підсудний пояснив, що він постійно ходив
на батьківські збори до ОСОБА_7 та ІНФОРМАЦІЯ_7. Коли не мав можливості піти на
батьківські збори, то писав записки для
їх класних керівників. Його молодший син ОСОБА_4 раніше ходив в садочок
"Казка", що на вул. Хоткевича. На даний час він садочок не
відвідує, оскільки він часто хворів. На
той час поки він знаходиться на роботі,
за дітьми наглядає ОСОБА_6. До ОСОБА_6 в нього була ще одна дружина на
ім'я ІНФОРМАЦІЯ_8, яка також дивилася за
його дітьми. Однак, вона померла, оскільки була хвора на цироз печінки. Його
діти самостійно гуляють в дворі будинку,
постійно знаходяться в нього на виду і він знає, де вони знаходяться і чим займаються. Ключі
від квартири є тільки в ІНФОРМАЦІЯ_7, а
також в нього. У молодших дітей ключів від квартири немає, однак вдома постійно хтось є, тому не має необхідності в тому, щоб в них були свої ключі.

Будучи
допитаний в ході досудового слідства як обвинувачений ОСОБА_2, свою вину за
ст. 186 ч.3 КК України теж не
визнав та пояснив, що він проживає за
адресою : АДРЕСА_1 разом зі своєю співжителькою - ОСОБА_6, 1975 р. н.,
близько 1, 5 років. Дана квартира складається з 2-х кімнат, коридору,
кухні, ванни, туалету та 1-го балкону. Власником даної
квартири являється він особисто. На даний момент він працює в с Микитинці -
вантажником на приватній фірмі, (назви
вказати не може бо не знає) та отримує заробітну плату в розмірі 500 грн.
ОСОБА_6працює прийомщиком склотари по вул.
Коновальця в м.
Івано-Франківську, та отримує
заробітну плату в розмірі 350 грн. Він та ОСОБА_6 спиртними напитками не зловживають, однак вживають горілку один раз в тиждень. На
обліку в ОКПНД з приводу наркологічних захворювань не перебував та не перебуває.
На обліку ОКПНД з приводу психічних захворювань не перебував та не перебуває.
Тяжкими хворобами він не хворів. Свої дії та вчинки усвідомлює. В них є
сусіди, які проживають над їхньою
квартирою - це квартира № 51 даного будинку. В квартирі №51 проживає громадянин
ОСОБА_9, разом зі своїм сином на ім'я
ОСОБА_8, та їхнім знайомим -
ОСОБА_7, точні їхні анкетні дані йому
невідомо. ОСОБА_7 проживає на даній квартирі близько 2-3-х місяців. З даними
сусідами вони ніяких стосунків не підтримують. Крім того, у них з ними постійно виникають конфлікти на
рахунок того, що в них на квартирі
постійно щось стається з сантехнікою, то
прорве батарея, то забивається
каналізація, в результаті чого, інколи в їхню квартиру затікає вода. Він в
основному свариться на рахунок протікання води з ОСОБА_8. Хоча,
з даної проблеми він не звертався у ЖЕО.

24
грудня 2005 року він разом зі своєю співжителькою ОСОБА_6 знаходилися по місцю
проживання, з 10 год. до 12 години вони
разом вжили близько 0, 5 л
горілки. Після чого він, будучи в
стані алкогольного сп'янінні, сказав
ОСОБА_6 що хоче піти на квартиру № 51 де проживає ОСОБА_8 та з ним посваритися
на рахунок того, що з його квартири
раніше затікала вода в його квартиру. ОСОБА_6попросила його, щоб він не йшов та не сварився з ними.
Однак, він її не послухав та пішов до
квартири № 51. ОСОБА_6 також направилася за ним. Він,
підійшовши до квартири почав сильно рукою стукати по вхідних дверях.
Коли, двері відкрилися, то він та ОСОБА_6 зайшли до квартири. В
квартирі був тільки один ОСОБА_7. Він запитався у ОСОБА_7 де ОСОБА_8. ОСОБА_7
відповів йому що його не має. Тоді він сказав ОСОБА_7 щоб він давав йому в
заставу якесь майно своє або ОСОБА_8,
так як ОСОБА_8 йому був винен гроші в сумі 90 грн., за те,
що з його квартири затекла вода. ОСОБА_7 йому сказав, щоб він забирав його телевізор
„Хенсетік", чорного кольору, при розмові була присутня ОСОБА_6. Після
чого, ОСОБА_7 вийшов з квартири. Він
взяв телевізор чорного кольору, та заніс
його до себе в квартиру №47, та закрив
квартиру на 2-ва замки і забрав ключі собі. Тоді, він включив телевізор та дивився його.

Близько 20 години 24 грудня 2005 року,
він відчинив вхідні дверей та вийшов на загальний коридор, а в цей час до квартири зайшло двоє невідомих
чоловіків, які представилися
працівниками міліції. Він побачивши працівників міліції, на їхнє прохання добровільно видав телевізор
з своєю відеокасетою з назвами „Муха 1,
Муха 2", яка належить йому
особисто. На місці працівниками міліції був складений протокол добровільної
видачі телевізора у присутності 2-х понятих. Після чого, їх забрали до Івано-Франківського МВВС
УМВС, для відібрання пояснення по даному
факту.

Незважаючи
на те, що підсудний своєї вини у
вказаному вище не визнав його вина доведена як частково його ж показами котрі
він дав при проведенні досудового слідства так і показами потерпілого
ОСОБА_7, свідків, представників органу опіки та піклування, законного представника неповнолітніх
потерпілих, матеріалами справи.

Так, представник органу опіки і піклування ОСОБА_8
в судовому засіданні ствердив, що по
неповнолітньому ОСОБА_7 батьком є інший громадянин. Менший хлопчик вважається
сином одинокої матері. Підсудний ОСОБА_2 звернувся з заявою про встановлення опіки
над трьома дітьми. На даний момент ОСОБА_5 школу закінчив і працевлаштований.
Двоє менших дітей знаходяться в школі-інтернаті. На опікунській раді підсудному
ОСОБА_2було запропоновано встановити батьківство. Він цього не зробив.
Педагогічні колективи неодноразово зверталися у органи опіки та піклування з
заявами вплинути на опікуна - підсудного ОСОБА_2, оскільки діти жалілися, що він застосовує до них фізичну силу, в квартиру неодноразово приходили сторонні
люди і розпивали там спиртні напої. Сама квартира перебуває у неналежному
стані, досі не є приватизованою, хоча питання про це ставилося органом опіки
та піклування. Квартира раніше належала матері дітей. З 2004 року скарг на
підсудного ІНФОРМАЦІЯ_6а поступало все більше. Представники органу опіки і
піклування неодноразово приходили до квартири підсудного, їм ніхто не відчиняв двері. Діти в цей час
були на вулиці і казали, що підсудний в
квартирі зі своєю співмешканкою вживають спиртні напої, а їх (дітей) вигнали на вулицю. Сусіди
підтверджували, що діти не мають
належного виховання, недоглянуті. Опіка
над дітьми була знята в судовому порядку. У 2005 році діти були доставлені в
притулок через неадекватну поведінку опікуна. Діти були брудні і голодні, вони пояснювали, що їх зранку виганяли на вулицю і до хати не
впускали. Ствердив, що ОСОБА_5
зареєстрований в спірній квартирі,
але, за його словами, через тиск з боку підсудного був змушений
піти в інтернат. ОСОБА_7 тепло відзивається про батька, однак каже,
що коли той вип'є, то застосовує
до них фізичну силу.

В
судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_3 ствердив, що коли навчався в 19-й школі, проживаючи з підсудним, то інколи в школу не ходив, бо йому там не подобалося. Не знає чи
підсудний відвідував його школу. Також ствердив, що їсти готував підсудний, коли був вдома, хоча інколи бувало таке, що вдома його довго не було. Де він був не
відомо. Найдовше його не було один день. Ствердив, що співмешканка підсудного ОСОБА_6 йому не
подобалася, вихователі ставляться до
нього краще ніж вона. Що інколи в хаті не було що їсти. Підсудний прав його
одяг. Уроки готував вдома з підсудним або з своїм братом. Підсудний часто пив горілку зі своєю
співмешканкою ОСОБА_6. Інколи бив його. З дому підсудний їх не виганяв, лікував їх,
коли вони хворіли, вони займалися
спортом, підсудний читав їм книжки.

Потерпілий
ОСОБА_3, будучи опитаним в присутності
вихователя ОСОБА_10, в ході досудового
слідства ствердив, що за вказаною
адресою він проживає разом з батьком ОСОБА_2 та двома братами ІНФОРМАЦІЯ_7 та
ОСОБА_4. Його мати ІНФОРМАЦІЯ_4 померла.
Більше ніяких родичів у нього немає. Його батько вживає спиртні напої. Коли він
випивший, то може вдарити або його, або братів. Був такий випадок, що батько будучи випивший, заснув та не відкривав двері, і він з братами сиділи на вулиці до
ночі, бо не могли зайти в квартиру. Були
такі випадки, що дома було зовсім мало
їжі. Коли була остання пенсія, яку він
та його брати отримують після смерті матері,
він не пам'ятає. У батька постійної роботи не має. Вони живуть з його та
братів пенсії.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні ствердив, що проживав з підсудним, братом ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 та жінкою на ім'я ОСОБА_6.
Остання проживала з ними не постійно. їсти давали підсудний та ОСОБА_6.
Такого, щоб не давали їсти, не бувало. Бувало таке, що підсудний сварив його, бив,
але не часто і якщо бив то не сильно. Також била його і співмешканка
підсудного - ОСОБА_6, чи це бачив
підсудний не пам'ятає. Спали діти в кімнаті на дивані, на підлозі спав лише підсудний. Підсудний гуляв
з ним. Горілку підсудний пив не часто -
іноді приходили якійсь чоловіки і вони пили. ОСОБА_6 курила, щоправда тільки на кухні.

Потерпілий
ОСОБА_4, будучи опитаним в ході
досудового слідства в присутності вихователя ОСОБА_11, ствердив,
що по вказаній адресі він проживає разом з батьком, братами та батьковою знайомою на ім'я
ОСОБА_6. ОСОБА_6 та батько ніде не працюють. Батько ремонтує на дому
телевізори. Батько, коли вип'є, то кричить і свариться, може вдарити. Батько вживає спиртні напої
разом з ОСОБА_6. Він виганяв його з братами на вулицю, коли до нього приходили незнайомі чоловіки та
жінки, щоб спільно пити горілку. Він з
братами в такому випадку міг знаходитися на вулиці до самого вечора. В нього не
має окремого ліжка, а з іграшок - тільки
пластиковий конструктор. Коли до батька приходять гості, які залишаються ночувати, то він разом з братами спить на матраці, який постелено на підлогу.

Потерпілий
ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердив,
що з підсудним проживав 10-11 років при житті матері і після того років
три. Також він ствердив, що у його
матері з підсудним були нормальні відносини. Після смерті матері підсудний жив
з жінкою на ім'я ІНФОРМАЦІЯ_8. Вони разом з ІНФОРМАЦІЯ_8 випивали. Через це він
сварився з підсудним, бо йому це не подобалося.
Ні підсудний ні ІНФОРМАЦІЯ_8 не працювали,
жили з того, що розводили горілку
і торгували нею. Коли були гроші то до хати куплялося все необхідне. Квартиру
не приватизували, оскільки був борг і
можна було приватизувати тільки на дітей,
а підсудний хотів щоб приватизація була і на його ім'я. З дому він втік
у жовтні-листопаді 2005 року сам через те,
що підсудний почав його бити, бо
хтось сказав йому, що у потерпілого
якісь стосунки з його співмешканкою ОСОБА_6. З дому його підсудний не виганяв.
Такого, щоб не було що їсти не
траплялося, але їжі було мало.
Ствердив, що підсудний звинувачував його
в крадіжці, коли з хати пропадали гроші.
Частину речей матері підсудний віддав сусідці і жінці, яка доглядала матір. Співмешканки підсудного
- ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_6 - не працювали,
всі жили на пенсію, яку
виплачували на дітей у зв'язку з втратою годувальника.

Потерпілий
ОСОБА_5, будучи допитаним в якості потерпілого під час досудового
слідства ствердив, що по вказаній адресі
він проживає з 1992 року. Його мати ІНФОРМАЦІЯ_4 померла в 19 жовтня 2002 році
від захворювання легень. В нього є два молодші брати ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Після
смерті матері вони з братами проживаємо за адресою АДРЕСА_1 разом зі своїм
вітчимом - підсудним ОСОБА_2, який в офіційному
порядку призначений опікуном його та братів. ОСОБА_2 офіційно не був одружений
з його матір'ю. Підсудний тимчасово прописаний в квартирі, яка належить йому та його братам до часу
припинення опікунства. Дана квартира батьку не належить. Фактично ОСОБА_2 є
батьком ОСОБА_7 та ОСОБА_4а, хоча по
документах цього не видно. Його вітчим ОСОБА_2 на даний час ніде працює. Колись
давно він не офіційно працював на будівництві. За які кошти він на даний час
живе, невідомо. Він продає з квартири
речі, які залишилися після смерті моєї
матері : продав книжки на макулатуру,
монітор від комп'ютера та мобільний,
телефон "Моторола".
Монітор був придбаний на його з братами пенсію, мобільний телефон він купив за гроші, які заробив в кафе, де працював влітку офіціантом. Йому відомо,
що він намагався продати чорно-білий телевізор, який стояв в квартирі. До ОСОБА_2 часто
приходили незнайомі чоловіки, які в
приміщенні квартири розпивають спиртні напої. Крім того, підсудний сам торгував горілкою. Він десь
діставав спирт, вдома розбавляв
водою, розливав по пляшках та продавав.
Всі в районі та в будинку знали, що він
займається збутом горілки. Підсудний неодноразово погрожував сусідам, що поперерізає їм телефони та повбиває
їх, якщо вони будуть на нього скаржитися.
В нього в кімнаті колись стояв диван,
однак, настільки старий, що з нього повилізали пружини і на

ньому неможливо було спати. Він викинув його на смітник, а собі постелив на підлозі матрац. Його брати
ОСОБА_7 та ОСОБА_4 часто сплять на підлозі на матрацах. Іноді вони можуть спати
на дивані, який знаходиться в іншій
кімнаті. ОСОБА_2 познайомився з ОСОБА_6 ОСОБА_6 після того, як продав їй горілку. ОСОБА_6 часто до них
заходила, а потім переїхала жити. Йому
відомо, що в ОСОБА_6 є син, однак,
вона позбавлена батьківських прав відносно нього. ОСОБА_6, перебуваючи в стані алкогольного
сп"яніння, . чіпляється до нього та до його братів. Коли підсудний та
ОСОБА_6 п'яні, то вони вчиняють бійки та
скандали. З жовтня 2004 року він не проживає в квартирі, оскільки звернувся до ОСОБА_12- працівника з
опікунської ради, та поскаржився на
ОСОБА_2, і вона запропонувала йти жити в
інтернат. Фактично, він пішов з
квартири, бо ОСОБА_2 створив такі
умови, що він не міг там проживати.
Своїх братів він не міг забрати, бо для
цього треба було б позбавляти підсудного опікунських прав.ОСОБА_12 казала
йому, що ОСОБА_2 позбавлять опікунських
прав та виселять з квартири, а як тільки
йому виповниться 18 років, то його
призначать їх опікуном. Після цього його
помістили в школу інтернат, де він
закінчив 11-й клас. На даний час він
збирається поступати в училище. Його братів мають поселити в інтернат в с Угорники.
ОСОБА_2 неодноразово погрожував йому та його братам, що повбиває їх. Він особисто боїться його.
Він боїться, що коли його виселять з
квартири, то він все одно буде приходити
та робити йому та братам щось погане. Він ніколи не займався вихованням його та
його братів. Коли хтось з них хворів, то
він в лікарню не звертався, а самостійно
колов йому або його братам сильний антибіотик -ампіцилін. Він не слідкував за
навчанням ОСОБА_7. На батьківські збори не приходив, постійно сварився з вчителями. ОСОБА_4а він
забрав з садочка, тому що посварився з
вихователями. Фактично, ОСОБА_7 та
ОСОБА_4 були безнаглядні, голодні та
брудні. Часто були такі випадки, що
ОСОБА_2 бив його. Він неодноразово звинувачував його в тому, що він краде в нього гроші, хоча насправді це не так. Коли він працював
літом в кафе, то заробляв собі
гроші, а ОСОБА_2 забирав гроші під
погрозою того, що якщо він не віддасть
йому гроші, то він закриє його в
квартирі. Один раз був такий випадок, що
ОСОБА_2 напився і заснув в квартирі, а
його брати в цей час були на вулиці, він
на роботі. В той день ні я, ні брати
ніяк не могли попасти додому, оскільки
він двері не відкривав, а ключа від
квартири в нього та братів не має. їм з братами виплачували пенсію в розмірі
300 гривень. З цих грошей ОСОБА_2 купував спирт, з якого виготовляв горілку для продажу, а з решти - купував трохи продуктів, а решту пропивав. 13 квітня 2005 року його
братів з-під будинку забралаОСОБА_12 разом з працівниками міліції і відвезла їх
в притулок.

Свідок ОСОБА_13 в судовому
засіданні підтвердила, що вона була
участковим лікарем і знає підсудного давно. Стосунки у них нормальні. При житті
матері дітей та рік після її смерті сім"я підсудного була благополучна.
Потім діти почали хворіти, підсудний
пішов з роботи щоб доглядати за дітьми. Доглядав він за дітьми добре. У 2003
році свідок пішла на пенсію і не знає як розгорталися події далі.

Законний
представник неповнолітніх ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_12 підтвердила, що після смерті матері дітей їх опікуном став
їхній батько ОСОБА_2. Тоді у нього не було документів, паспорта. Опікунська рада сприяла у вироблені
документів. Підсудний зареєструвався в квартирі дітей, ставши їх опікуном. Підсудний про дітей не піклувався, його часто бачили п'яним, діти прогулювали школу, про що повідомляли сусіди. Під час одного з
перевірочних рейдів опікунської комісії діти були зачинені в квартирі, а підсудний розпивав спиртні напої з сусідами
поверхом вище. Коли його заставили відчинити квартиру, то побачили,
що молодший хлопчик лежить на матраці постеленому на підлозі без
постелі. В квартирі були антисанітарні умови. Постало питання про опікунство
підсудного над дітьми, однак він жодного
разу не з'являвся на опікунську раду. ОСОБА_5 сам попросився в інтернат, оскільки підсудний бив його, часто сварив. Опікунська рада перевела його в
інтернат. Молодших дітей забрали у підсудного коли вони були на вулиці, оскільки він зачиняв їх в квартирі і не
відпускав до школи, не видавав
опікунській комісії. Було подано позов в суд про припинення опікунства. У 2005
році винесено рішення про

припинення опікунства. Протягом року діти були в притулку, підсудний не відвідував їх. Підсудний повинен
був зберігати майно дітей, він цього не
зробив - меблі були продані, не було
телевізора, апаратури. Є первинний акт
опису майна, через рік було складено ще
один, який підсудний однак не підписав.
Комунальні послуги не було оплачено і виникла велика заборгованість.
Співмешканка підсудного є особою. Що позбавлена батьківських прав. Батьківства
підсудний не встановлював.

ОСОБА_12, будучи допитаною при проведенні досудового
слідства, повідомила, що в її обов'язки по роботі входить виявлення
дітей, які залишені без батьківської
опіки та їх подальше влаштування, а
також контроль за умовами їх проживання в сім"ях опікунів. Контроль за
умовами проживання дітей в сім'ях опікунів здійснюється у формі рейдів, результати яких оформлюються через акти
обстеження житлово-побутових умов, які
зберігаються в особових справах таких дітей. Влітку 2004 року були виділені
путівки для дітей сиріт, які
розподілялися через школи. Від директора ЗОШ № 19 поступило повідомлення про
те, що ОСОБА_2, який являється опікуном ОСОБА_3, ОСОБА_4 Та піклувальником ОСОБА_5 відмовився
від цієї пільги. Це насторожило керівництво органів опіки та піклування. Після
цього комісія в складі працівників органів опіки та піклування провела
позачергове обстеження умов проживання вказаних дітей. Після цього орган опіки
та піклування зобов'язав директора ЗОШ № 19 повідомляти в органи опіки та
піклування про успішність та стан здоров'я вказаних дітей. З початку вересня
2004 року директор ЗОШ № 19 неодноразово повідомляв, що ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_5 С приходять до
школи не доглянуті, голодні та не
підготовані до уроків. Після таких повідомлень директора ЗОШ № 19 в орган опіки
та піклування був викликаний ОСОБА_2 для дачі пояснень в присутності членів
опікунської ради. ОСОБА_2 на засіданнях опікунської ради вів себе
агресивно, заперечував факти, виявлені щодо дітей. Для усунення недоліків
ОСОБА_2рішенням опікунської ради був відведений один місяць. Після цього, 18.01.2005 року орган опіки та піклування
повторно провів акт обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітніх
ОСОБА_5, ОСОБА_3.
та ОСОБА_4 Діти спали на підлозі, в квартирі - антисанітарія. Крім того, ОСОБА_5 неодноразово самостійно звертався в
органи опіки та піклування зі скаргами на ОСОБА_2 Після сварки зі ОСОБА_2 втік
з дому. Внаслідок цього йому видали направлення в школу-інтернат № 1. 13 квітня
2005 року працівники органу опіки та піклування під час рейду на території ЖЕО
№ 8 на смітнику біля АДРЕСА_1, виявили
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які пекли на вогні
картоплю. Діти були голодні та недоглянуті. В той же день діти були поміщені в
притулок для неповнолітніх.

Свідок
ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердила,
що вона працює директором ЗОШ №19,
що підсудний з лютого 2003 року навчанням дітей не цікавився, до школи не приходив, діти мали багато пропусків без поважних
причин. Не було жодних довідок стосовно відсутності дітей у школі. Успішність
дітей була дуже низькою. Підсудний не міг пояснити їхніх пропусків. Коли свідок
відвідувала квартиру підсудного. То їй або не відкривали або вона бачила, що діти спали на підлозі, ІНФОРМАЦІЯ_11 спав на дивані зі своєю
співмешканкою. Діти відповідали, що були
голодні. Підсудний однак твердо стояв на тому. Що дані діти його і він хоче їх
виховувати.

Потерпілий
ОСОБА_7, будучи допитаним при проведенні
досудового слідства ствердив, що він
зареєстрований за адресою : АДРЕСА_3. У 2005 році він проживав по АДРЕСА_2 у
своїх знайомих ОСОБА_11, 1933 р.н., який являється власником даної квартири, та з його сином ОСОБА_8, 1959 р.н.. За вказаною адресою він проживає
близько 3-х тижнів. Влітку 2005 року,
коли він перебував в м.
Івано-Франківську, в
магазині, точно не пригадує в
якому, по вул. Тичини,
він придбав телевізор імпортного виробництва „Хенсетік", чорного кольору бувшого у вжитку, відео двійка,
тобто в телевізор вмонтований відеомагнітофон, за 955 грн.,
який в грудні місяці

2005 року він завіз на квартиру ІНФОРМАЦІЯ_2, щоб вони дивилися його. Крім того, він привіз чотири відеокасети з фільмами.

Йому
відомо, що в квартирі АДРЕСА_1, проживають чоловік на ім'я ОСОБА_2 та його
співжителька ОСОБА_6, точні анкетні дані
йому не відомо, які ніде не працюють та
зловживають спиртними напоями - горілкою,
вони її вживають кожного дня. Дані громадяни часто сваряться з своїми
сусідами та жителями даного будинку,
крім того вони сваряться також з ними,
час від часу заходять до них та вчиняють безпричинний скандал на рахунок
того що нібито ОСОБА_8 постійно їх топить водою, так як їхня квартира знаходиться під
квартирою ІНФОРМАЦІЯ_2.

24
грудня 2005 року, близько 12 год. 30 години, він знаходився один за адресою:
АДРЕСА_2, у коридорі даної квартири.
ОСОБА_11 на той час пішов до своїх родичів,
які проживають по вул. Береговій
в м. Івано-Франківську, точної адреси йому не відомо. Вхідні двері
квартири були зачинені на верхній накладний замок. В цей час він почув удар у
вхідні двері, від якого вхідні двері
відчинилися, та в результаті чого
частину дверної коробки було пошкоджено та відламано, яку він пізніше викинув в бак для сміття.
Після чого, він побачив у вхідних дверях
квартири ОСОБА_8 та ОСОБА_6, які зайшли
до квартири, а ІНФОРМАЦІЯ_6 почав його
ображати, при чому вони обоє були в
стані алкогольного сп'янінні. Після чого,
ІНФОРМАЦІЯ_10 безпричинно почав йому погрожувати що вдарить його та
забере його особисті речі з даної квартири. Він повідомив ІНФОРМАЦІЯ_10 та
ОСОБА_6, що йде викликати міліцію.
ІНФОРМАЦІЯ_10 його спочатку не відпускав з квартири, при чому руками тримав за руку. Коли він
вирвався та вийшов з своєї квартири, то
направився на вулицю. У другому під'їзді будинку з приміщення аптеки він по
телефону викликав працівників міліції. Після чого, направився по місцю свого проживання.
Коли, він зайшов до своєї квартири, побачив,
що вхідні двері були привідкриті,
та коли він оглянув квартиру то побачив що не має його власного телевізора
імпортного виробництва „Хенсетік",
чорного кольору та 4-х відеокасет,
чорного кольору „Біле сонце пустелі", „Спецназ", „Бомба" та домашнє відео, тобто касета,
на яку він сам знімав, вартість
кожної касети по 10 грн.. Одразу ж здогадався,
що його особисті речі викрав ІНФОРМАЦІЯ_10. Після чого, він направився до квартири № 47 даного
будинку, де проживає ІНФОРМАЦІЯ_10 та
ОСОБА_6. Однак квартира була зачинена на замок,
він намагався достукатися до них та поговорити з ними. Однак двері ніхто
не відкривав. Після чого, він направився
до своєї квартири. Пізніше приїхали працівники міліції, яким він написав протокол-заяву та розказав
про факт крадіжки його особистого майна.

27 грудня 2005
року дізнався від працівників міліції ВКР Івано-Франківського MB

УМВС, про те,
що його телевізор з однією відеокасетою добровільно видав підсудний

ОСОБА_2. Від
цивільного позову він відмовляється так як його телевізор знайдений

працівниками
міліції. На рахунок 4-х інших касет він в шкоду враховувати не буду

та цивільний
позов писати теж не буде. На рахунок того,
що ОСОБА_11 постійно

затоплює водою
квартиру № 47 даного будинку йому нічого невідомо. На рахунок того, що

ОСОБА_8 винен якісь гроші ОСОБА_2 йому

теж
нічого невідомо.

ОСОБА_8, будучи допитаним при проведенні досудового
слідства, в якості свідка
підтвердив, що проживає по АДРЕСА_2 зі
своїм батьком - ОСОБА_11, 1933 р.н.
близько 6-ти місяців, так як доглядає
його, бо той часто хворіє. Близько 2-х
місяців до допиту до його батька в гості з м.
Києва приїхав його знайомий ОСОБА_7,
1961 р.н., який разом з ним мав
доглядати його батька. ОСОБА_7 літом 2005 року придбав телевізор імпортного
виробництва „Хенсетік", чорного
кольору, та привіз його в грудні місяці
2005 року до них додому, щоб він та його
батько дивилися його. Крім того, ОСОБА_7
привіз по місцю його проживання 4-ри відеокасети, з фільмами,
назви не пригадує. Йому відомо,
що в квартирі АДРЕСА_1,
проживають чоловік на ім'я ОСОБА_2 та його

співжителька ОСОБА_6, точні анкетні
дані йому не відомо, які ніде не
працюють та зловживають спиртними напоями - горілкою, вони її вживають кожного дня. Дані громадяни
часто сваряться з своїми сусідами та жителями даного будинку, крім того вони сваряться також з ними, час від часу заходять до них та вчиняють
безпричинні скандали на рахунок того, що
вони їх постійно затоплюють водою, тобто
що вода з їхньої квартири протікає до їхньої квартири. Хоча насправді, було тільки декілька таких випадків, тому що в них прорвала батарея та
сантехніка, яка є вже дуже старенька.
Крім того, з даними громадянами він та
його батько ніяких стосунків не підтримують. 24 грудня 2005 року близько 10
години він разом зі своїм батьком ОСОБА_11 направилися до своїх родичів на
вул. Берегова, точної адреси не пригадує. По місцю його
проживання знаходився тільки ОСОБА_7. Близько 19 години цього ж дня він з
батьком повернулися по місцю проживання та побачили, що вхідні двері відчинені, а дверна коробка пошкоджена - не було частини
дверного матеріалу, саме там де язичок
накладного замка заходив. Коли вони зайшли в середину квартири то побачили ОСОБА_7. ОСОБА_7
розказав їм, що коли їх не було, то зайшов ОСОБА_2 з ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_6
пошкодив дверну раму та погрожував йому,
що викраде його майно, а коли
ОСОБА_7 вийшов з квартири, щоб викликати
працівників міліції, то ІНФОРМАЦІЯ_6
викрав вищевказаний телевізор з 4-ма відеокасетами, та що ОСОБА_7 викликав працівників міліції.
Пізніше, цього ж дня дізнався від
ОСОБА_7, що працівники міліції даний
телевізор знайшли у квартирі №47 цього будинку,
де проживає ОСОБА_2 та ОСОБА_6. Перед ОСОБА_2 свідок ніяких грошових
боргів не має.

Свідок
ОСОБА_6, будучи допитаною при проведенні
досудового слідства підтвердила, що вона
проживала ( на той час ) за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм співмешканцем -
ОСОБА_2, 1970 р. н., близько 1, 5 року. Власником даної квартири є
ОСОБА_2 Вона працює прийомщиком склотари по вул. Коновальця в м. Івано-Франківську, та отримує заробітну плату в розмірі 350
грн.. ОСОБА_2 працює в с Микитинці вантажником,
фірма їй невідома, та отримує
заробітну плату в розмірі 500 грн. Вона та ОСОБА_2 спиртними напитками не зловживають, однак вживають горілку 1 раз в тиждень. Крім
того, коли підсудний вживає
горілку, та випиває багато то себе не
контролює. Підтвердила, що у них є
сусіди, які проживають над їхньою
квартирою. В даній квартирі № 51 проживає громадянин ОСОБА_9, разом зі своїм сином на ім'я ОСОБА_8, та знайомим - ОСОБА_7, точні їхні анкетні дані їй невідомо. ОСОБА_7
проживає на даній квартирі близько 3-х місяців. З даними сусідами вони ніяких
стосунків не підтримують. Крім того, у
них з ними постійно виникають конфлікти на рахунок того, що в них на квартирі постійно щось стається з
сантехнікою, то прорве батарея, то забивається каналізація, в результаті чого, інколи в їхню квартиру затікає вода.
Підсудний в основному свариться з ОСОБА_8.

24
грудня 2005 року вона разом із підсудним знаходилися по місцю проживання і з 10
год. до 12
години разом вжили близько 1 л
горілки. Після чого підсудний,
будучи в стані алкогольного сп'янінні,
сказав їй що хоче піти на квартиру № 51 до ОСОБА_8 та з ним посваритися
щодо того, що в його квартиру раніше
затікала вода з квартири № 51. На що вона підсудного попросила щоб він не йшов
та не сварився. Однак підсудний пішов до квартири № 51. Вона також направилася
за ним. Підсудний підійшовши до квартири
почав сильно рукою стукати по вхідних дверях. Коли, двері відкрилися, підсудний та вона зайшли до квартири. Там був
тільки один ОСОБА_7. Підсудний, будучи в
стані алкогольного сп'яніння, почав
кричати на ОСОБА_7 та нецензурно виражатися в його адресу та йому робити зауваження
на рахунок того, що їхня квартира
затоплює їхню квартиру. ОСОБА_7 зробив зауваження, щоб підсудний вийшов з квартири. Підсудний
відмовився. Тоді ОСОБА_7 сказав, що йде
викликати міліції, та вийшов з своєї
квартирі і направився на сходову клітку. У даній квартирі залишилися підсудний
та вона. Після цього підсудний взяв телевізор,
іноземного виробництва, фірми
свідок не пригадує, чорного кольору.
Однак він на її прохання не звертав уваги а тільки говорив - „мовчи
жінко". Потім підсудний даний телевізор забрав до них в квартиру, закрив квартиру на 2-ва замки і забрав ключі
собі. Через деякий час, ОСОБА_7

прибіг до їхніх вхідних дверей квартири та почав стукати у двері та
говорив, щоб вони повернули його
телевізор. На що, підсудний виражався у
його сторону нецензурними словами. В той час,
підсудний включив телевізор та дивився його. Через невеликий проміжок
часу, прийшли невідомі чоловіки до
вхідних дверей квартири та почали говорити що вони з міліції та щоб відкрити
вхідні двері. Підсудний на це їй сказав відійти від вхідних дверей та не
звертати на це увагу.

Близько
20 години 24 грудня 2005 року, підсудний
відчинив вхідні дверей та вийшов на загальний коридор, а в цей час до квартири зайшло двоє невідомих
чоловіків, які представилися працівниками
міліції. Підсудний, побачивши
працівників міліції, на їхнє прохання
добровільно видав викрадений ним телевізор та якусь відеокасету, кому вона належить їй невідомо. На місці
працівниками міліції був складений протокол добровільної видачі телевізора у
присутності 2-х понятих. Після чого, їх
забрали до Івано-Франківського MB УМВС, для
відібрання пояснення по даному факту.

28
грудня 2005 року свідок поїхала до родичів в с Клубівці Тисменицького і району, а ІНФОРМАЦІЯ_6 залишався по місцю свого
проживання за адресою: АДРЕСА_1. 05.01.2006 року вона вечором приїхала до
м. Івано-Франківська. їй також
відомо, що працівники міліції
неодноразово приїжджали по місцю проживання ІНФОРМАЦІЯ_6а, і сам ІНФОРМАЦІЯ_6 не відкривав їм вхідні
двері квартири та скривався від них. З якою метою підсудний викрав даний
телевізор їй невідомо.

ОСОБА_15, будучи допитаний в ході досудового слідства в
якості свідка підтвердив, що він працює
оперуповноважений відділення ВКР Івано-Франківського MB
УМВС. ВКР постійно проводяться
оперативно-профілактичні заходи,
направлені на встановлення осіб,
які вчиняють злочини (крадіжки,
грабежів, які займаються
незаконною діяльністю в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин
) в м. Івано-Франківську. В ході відпрацювання
м. Івано-Франківська 24 грудня 2005 року
близько 13 години, коли він знаходився
на місці своєї роботи за адресою: м.
Івано-Франківськ, вул. Бельведерська, 32 у Івано-Франківському MB
УМВС, черговий MB УМВС
повідомив його про те, що до Івано-Франківського
MB УМВС по телефону звернувся громадянин ОСОБА_7, 1961 р. н.,
про те, що його сусід
ОСОБА_2, який проживає по АДРЕСА_1
викрав його особисті речі : телевізор „Хенсетік" та 4-й відеокасети з
квартири АДРЕСА_2. Та просить сусіда ІНФОРМАЦІЯ_6а притягнути до кримінальної
відповідальності. Також, ОСОБА_7
попросив працівників міліції приїхати на вказану адресу. Він разом з
начальником відділення КР Івано-Франківського MB УМВС
Струтинським І.С. та старшим слідчим
Івано-Франківським MB УМВС Канюсом В. направилися по адресу: АДРЕСА_2.
Приїхавши на вказану адресу, старший
слідчий Канюс В. у присутності 2-х понятих провів огляд місця події по місцю
проживання ОСОБА_7, а він відібрав протокол-заяву у громадянина ОСОБА_7 та пояснення по
даному факту. В ході відібрання пояснення у гр. ОСОБА_7 було встановлено, що громадянин ОСОБА_2. пошкодивши дверну
коробку проник у його квартиру, де почав
його ображати і коли він вийшов на вулицю,
щоб викликати працівників міліції та пізніше повернувся то виявив
пропажу свого телевізора відео-двійку „Хенсетік" та 4-х відеокасети, чорного кольору, та що викрадені його речі можуть знаходитися
по місцю проживання ОСОБА_2. Після чого,
вони (працівники міліції) разом з потерпілим ОСОБА_7 направилися по
місцю проживання ОСОБА_8 за адресою : м.
Івано-Франківськ АДРЕСА_1. Прийшовши на вказану адресу вони почали
стукати та представилися працівниками міліції. Однак вхідні двері даної
квартири ніхто не відкривав, хоча було
чути жіночий та чоловічий голоси. Крім того,
громадянка ОСОБА_6 через вхідні двері сказала нам, що в неї ключів не має. Близько 20 години
цього ж дня, коли вони (працівники
міліції) знаходилися під квартирою, де
проживає підсудний то вхідні двері даної квартири відкрилися і на коридор
вийшов підсудний ОСОБА_2.. Свідок та ОСОБА_16 представився працівниками
міліції, при чому показали свої
посвідчення. Після чого, вони разом з
ОСОБА_2 та запрошеними 2-ма понятими
зайшли до його квартири та

запропонували йому добровільно видати викрадені речі з квартири №51, де проживає ОСОБА_7 ОСОБА_2 погодився та у
присутності 2-х понятих добровільно видав телевізор відео-двійку
„Хенсетік" з відеокасетою, яка
знаходилася в телевізорі, при чому
підсудний пояснив, що саме його він
викрав з квартири №51, Також, підсудний ОСОБА_2, добровільно надав їм для огляду приміщення
своєї квартири. В ході вказаного огляду 4-х відеокасет, які були викрадені з квартири №51 не було
виявлено. На місці було складено протокол добровільної видачі, де підсудний,
поняті та працівник міліції розписалися. Після чого, підсудного та його співжительку ОСОБА_6 було
доставлено до Івано-Франківського MB УМВС для
відібрання пояснення по даному факту.

Крім
наведених показань вина підсудного ОСОБА_2 підтверджується наступними доказами:

Витягами
з рішень виконкому Івано-Франківської міської ради від 16 червня 2003 року №
256 (том 1, а.с. 10) та від 25 лютого 2003 року № 52 (том 1, а.с.
11) котрі підтверджують, що
підсудного було призначено опікуном вказаних вище неповнолітніх дітей.

Рішення
Івано-Франківського міського суду від 24 листопада 2005 року по справі за
позовом органу опіки та піклування до підсудного про припинення опіки
підтверджує, що суд, дослідивши надані йому докази дійшов до
висновку про те, що підсудний не виконував
належно своїх обов'язків як опікун,
зокрема, не займався їх
вихованням, не створював необхідні
побутові умови, не забезпечував їм
належний догляд, навчання та
розвиток, і даним рішенням суд звільнив
підсудного від обов'язку опікуна та припинив опіку його над вказаними вище
малолітніми ІНФОРМАЦІЯ_5 ( том 2,
а.с. 182 ). Підсудний про це
рішення знає, але до цього часу його не
оскаржував. В той же час дане рішення має доказове та вирішальне значення і при
вирішенні даної кримінальної справи так як судове рішення котре вступило в
законну силу є доказом у підтвердження висновків суду і не потребує доведення
зазначених у ньому обставин іншими доказами. І є достатнім для підтвердження
вини підсудного за ст. . 167 КК України.

Акт
обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 09 листопада 2004 року, складений з участю членів комісії опікунської
ради, підтверджує, що комісія виявила незадовільні умови
проживання ОСОБА_3, опікун ОСОБА_2 веде
аморальний спосіб життя, п"є, не займається вихованням ОСОБА_3, дитина не має необхідних умов для нормального
життя і розвитку (том 1, а.с. 15 ).

Акт
обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 18 січня 2005 року, складений з участю членів комісії опікунської
ради, теж підтверджує, що комісія виявила незадовільні умови
проживання дітей, загрозливі для
нормального розвитку дітей, безпорядок
та інше, ОСОБА_2 та його спів жителька
на той час були у сусідів у кв. 51,
розпивали спиртні напитки, у
квартирі ж антисанітарія і т.д. (а.с.
16).

Копією листа
служби у справах неповнолітніх від 25 жовтня 2004 року Івано-Франківської ОДА
про те, що ОСОБА_5 був у той день
доставлений у притулок для неповнолітніх,
хоч зі слів назвав відповідну адресу свого проживання (том 1, а.с.
9).

Листом
середньої загальноосвітньої школи № 19 міста Івано-Франківська від 05 листопада
2004 року котрий підтверджує, що
підсудний як опікун дітей не цікавиться ні їх навчанням ні поведінкою, не відвідує батьківські збори і т.д. (том
1, а.с.
12).

Протокол-заявою ОСОБА_7 про вчинення
злочину щодо його майна (том 2,
а.с. 2).

Протоколом
огляду місця події, квартири № 51 у
вказаному будинку, після вчинення
злочину 24 грудня 2004 року, де
зафіксовано обстановку у вказаній квартирі ( том 2, а.с.
3-4)

Протоколами
очних ставок від 11 січня 2006 року між підсудним та потерпілим ОСОБА_7, коли потерпілий підтвердив обставини при яких
було вчинено злочин ( том 2, а.с. 33 ),
між свідком ОСОБА_6та підсудним ( а.с.
34 ), між свідком ОСОБА_8 та
підсудним (том 2, а.с. 35 ).

Протоколом
добровільної видачі підсудним викраденого телевізора 24 грудня 2004 року (том
2, а.с.
8 ).

Досліджені в ході судового слідства докази підтверджують, що дії підсудного слід кваліфікувати за ст.
ст. 167, 185 ч. 1 КК України оскільки він використовував
опіку та піклування з корисливою метою на шкоду підопічним, а також вчинив таємне викрадення чужого майна
(крадіжку).

Органом
досудового слідства підсудному ставилось у вину вчинення злочину
передбаченого ст. 186 ч.3КК України - відкрите викрадення майна
громадянина ОСОБА_7, поєднане з проникненням у житло.

Проте
досліджені судом докази дають підстави прийти до висновку про те, що підсудний такого злочину не вчиняв, а вчинив зазначені вище діяння котрі слід
кваліфікувати за ст. 185 ч. 1 КК України (як таємне викрадення
чужого майна, крадіжка).

Суд
вважає, що невизнання вини підсудним є
необгрунтованим і що його вина підтверджується вказаними вище доказами.
Підсудний же в судовому засіданні не визнавав своєї вини з метою уникнути
відповідальності за скоєне.

Призначаючи
підсудному покарання суд враховує як ступінь тяжкості вчиненого, так і особу винного.

Обставинами, що пом'якшують відповідальність підсудного
суд враховує те, що підсудний вперше
притягається до кримінальної відповідальності,
що заподіяна злочином матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_7
відшкодована.

Обставиною
що обтяжує покарання підсудного суд вважає те,
що він вчинив таємне викрадення майна потерпілого перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння.

За таких
обставин, суд вважає, що покарання підсудному слід обрати за ст.
167 КК України у вигляді одного року виправних робіт, а за
ст. 185 ч. 1 КК України у вигляді
позбавлення волі оскільки призначення більш м"якого покарання не
відповідало б тяжкості скоєного. При цьому суд виходить з того, що підсудний з 15 квітня 2006 року перебуває
під вартою і фактично відбутий ним термін перебування під вартою був достатнім
для того щоб він усвідомив свою вину та зрозумів неправомірність своїх діянь і
що за ст. 185 ч. 1 КК України йому слід призначити
покарання в межах фактично відбутого перебування під вартою - один рік два
місяці одинадцять днів.

Належно
оформлених цивільних позовів по справі не заявлено.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_2
визнати винним за ст. ст.
167, 185 ч. 1 КК України та
призначити покарання:

за ст.
185 ч.1 КК України - один рік два місяці і одинадцять днів позбавлення
волі за ст. 167 КК України - один рік виправних робіт

На
підставі ст. 70 КК України остаточне покарання призначити
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - один рік два місяці
одинадцять днів позбавлення волі (в межах фактично відбутого покарання).

Запобіжний
захід засудженому до вступу вироку в законну силу змінити з тримання під вартою
на підписку про невиїзд, звільнивши його
з під варти в залі суду.

На вирок
протягом 15 діб з часу його проголошення може бути подана апеляція до судової
палати в кримінальних справах апеляційного суду Івано-Франківської області
через Івано-Франківський міський суд.