Справа № 265/6079/14-к
Провадження № 1-кп/265/352/14
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Скоробогатько Г. О.,

за участю прокурора - Сєдих А. А.,

потерпілої - ОСОБА_1,

обвинуваченої - ОСОБА_2,

захисника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
кримінальним провадженням № 0000883
за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки міста Сіверськ Донецької
області, громадянки України, з
середньо-технічною освітою,
незаміжньої, працюючої фізичною
особою-підприємцем, раніше не судимої,
яка зареєстрована та мешкає в АДРЕСА_1,
в скоєні злочину, передбаченому ст. 125 ч.
2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2014 рок в денний час ОСОБА_2,
знаходячись у торгівельному кіоску,
розташованому на ринку «Привоз» по
вулиці Азовстальській в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя, діючи умисно, на ґрунті
раптово виниклих неприязних відносин,
у ході сварки, нанесла множинні порізи
ножем, який вона схопила з прилавку
вказаного кіоску, по кінцівкам рук та
стегну потерпілої, ОСОБА_1, декілька
ударів ногою по різним частинам її
тулуба, після чого вирвала в ОСОБА_1
частину волосся, чим спричинила
останній тілесні ушкодження у вигляді
дев'ятнадцяти поверхневих ран обох
кистей, дванадцяти саден на передній
внутрішній поверхні в середній третині
лівого стегна на фоні переривчастого
темно-фіолетового синця, наявності у
неї в лівій скронево-тім'яній області
ділянки відсутності волосся, що по
ступеню тяжкості в своїй сукупності
відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що спричинили за собою
короткочасний розлад здоров'я, на строк
понад 6-ти, але не більше 21-го дня.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_2,
не визнаючи свою провину, вказувала, що
вона з ОСОБА_1 працюють на ринку
«Привоз». При цьому потерпіла
конфліктує з багатьма людьми на
вказаному ринку, що розташований по
вулиці Азовстальській в м. Маріуполі.
Вказувала, що вона натомість ніколи не
конфліктувала із потерпілою. Додавала,
що вона допомагала своїй подрузі, яка
торгує, також як й потерпіла, молочними
виробами, тому приходила інколи
дивилась вартість продукції у інших
продавців. Одного дня наприкінці
березня 2014 року, коли вже покупців на
ринку не було, вона підійшла до
торгового павільйону, де працює ОСОБА_1,
де подивилась ціни на продукцію. При
цьому вона має поганий зір, тому
змушена придивлятись до цінників. Це не
сподобалось ОСОБА_1, яка нецензурною
лайкою висловила своє невдоволення. На
це вона також різко відповіла
потерпілій. Заперечує при цьому, що
якось зневажливо висловлювалась про
доньку потерпілої. Після цього вона
зайшла до павільйону потерпілої, де
ОСОБА_1 вже стояла із ножем у руці. Ніж
був десь 25-30 см. Вона перебувала на
порозі кіоску, як раптом потерпіла
кинулась на неї із ножем. Вона у свою
чергу вчепилась у волосся потерпілої
однією рукою, а іншою рукою трималась
за двері павільйону, та почала від
ОСОБА_1 відбиватись, намагаючись вибити
при цьому із рук потерпілої ніж.
Потерпіла у момент цієї штовханини
схопила її за волосся, які почала
виривати. У той день вона була у чоботах
з гострими шпильками, тому відбивалась
чоботами, якими била по нозі ОСОБА_1
Після цього їх розборонили інші
продавці на ринку, а вона побігла до
ОСОБА_4, де їй була надана допомога,
оскільки потерпіла порізала їй руки,
вирвала волосся та підбила носа. При
цьому у той день вона була твереза.
Вважає, що вона невинна, бо захищалась
від протиправних дій ОСОБА_1

Аналогічні пояснення були надані
обвинуваченою при проведенні слідчого
експерименту від 25 серпня 2014 року (а. с.
44-49).

Незважаючи на невизнання своєї провини
обвинуваченою вина ОСОБА_2 була
доведена під час судового розгляду
справи на підставі досліджених
доказів.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні
вказувала, що до того дня у березні 2014
року вона знала від ОСОБА_4, що
обвинувачена тримає злобу на неї за те,
що вона стала працювати на місці ОСОБА_2
на ринку «Привоз». Однак до того все
обходилось, хоча обвинувачена їй
постійно заважала торгувати, створюючи
штучну конкуренцію її товарам на ринку,
бо переказувала її ціни іншим
продавцям молочних виробів, якими вона
торгує. Одного разу обвинувачена
навіть довела до сліз її доньку, яка
торгувала на ринку. Вона підійшла після
цього до обвинуваченої та висловила
своє невдоволення таким відношенням до
неї та її родини, на що обвинувачена
виловилась на її адресу нецензурною
лайкою. Вказувала, що вона закінчує
торгувати одна з останніх на ринку,
тому близька 14-00 год. у неї ще бувають
покупці. В той день наприкінці березня
2014 року, коли ще були на ринку покупці, а
вона перебувала у павільйоні, де
торгувала, обвинувачена увірвалась до
кіоску, схопила зі столу павільйону ніж
з чорною ручкою, яким кинулась на неї зі
словами «вб'ю». Підійшовши впритул до
неї обвинувачена пробила ножем її
куртку та порізала їй джинси, від чого
вона відскочила назад. Після цього
обвинувачена продовжувала махати
ножем перед нею. Вона натомість схопила
руку обвинуваченої, в якій був ніж, та
намагалась його вибити. Однак
обвинуваченій все ж вдалось нанести
близька 13 ударів ножем по її стегну. Від
дій обвинуваченої у неї були також
численні порізи на руках, звідки текла
кров. Наносились удари обвинуваченою
також у її живіт та обвинувачена билась
ще ногами. Також обвинувачена під час
цього конфлікту вирвала частину
волосся з її голови. При цьому
обвинувачена била, тримаючи її за
волосся, головою об шафу, не даючи їй
вийти. Потім обвинувачена силою
потягла її за волосся з павільйону на
вулицю, внаслідок чого частину волосся
вирвала в неї. Додавала, що їй вдалось
вибити з рук обвинуваченої ніж, який
упав на підлогу. Після цього вона
відчувала біль у голові, було
пошкоджено її одежу, порізи на руках, на
ногах та на тілі. Вказувала при цьому,
що поряд із кіоском стояли покупці, які
могли бачити конфлікт. Додавала, що
обвинувачена наносила удари по ній
ножем, як знизу уверх, так й зверху униз.
Вона лікувалась після цього,
наступного дня вона звернулась по
допомогу до СМЕ, лікувалась в міській
лікарні № 2 та в невропатолога, бо
відчувала стрес від подій, що
трапились, де їй робили томографію
скроні. Лікувалась стаціонарно вона
близька тижня. Вказувала, що вона не
наносила ударів обвинуваченій, бо лише
захищалась від нападу ОСОБА_2 Їй було
завдано окрім матеріальних затрат на
лікування від дій обвинуваченої, також
моральна шкода, бо тривалий час ОСОБА_2
не визнає свою провину, не вибачилась
за скоєне, що призводить до її
переживань, оскільки вона хвилюється,
що це може трапитись знову, а також вона
продовжує лікування до тепер у
невропатолога.

Аналогічні пояснення були надані
потерпілою при проведенні за її участі
слідчого експерименту 25 серпня 2014 року
(а. с. 44-49).

Свідок ОСОБА_5 пояснила в суді, що
наприкінці березня 2014 року біля 13-00 год.
вона перебувала на ринку «Привоз», який
працює до 14-00 год. В той час перебувала
біля павільйону, де торгує потерпіла
молочною продукцією, в якої вона інколи
придбаває товари. В той момент коли
вона перебувала у прилавка, бачила, що
обвинувачена зайшла до потерпілої без
ножа, а потерпіла у цей момент сиділа за
столом та щось писала. Бачила, що вони
стали дратися, як обвинувачена махала
ножем перед обличчям потерпілої,
схопила за волосся потерпілу, витягла з
кіоску на вулицю. Свідок бачила, як
обвинувачена била голову потерпілої по
холодильнику. Вказувала, що розпочала
боротьбу та конфлікт саме
обвинувачена, яка вирвала частину
волосся в потерпілої. Бачила при цьому,
як обвинувачена декілька разів вдарила
ножем потерпілу. При цьому свідок не
бачила, щоб потерпіла схопила за
волосся обвинувачену або била по
обличчю. Ніж при цьому був довжиною
близька 30 см. Бачила також, що у
потерпілої була пошкоджена одежа.
Також вказувала, що не бачила того дня
свідка ОСОБА_6, яка також була присутня
у судовому засіданні.

Аналогічні пояснення були надані
ОСОБА_5 при проведенні за її участі
слідчого експерименту від 25 серпня 2014
року (а. с. 44-49).

Свідок ОСОБА_7 вказувала, що наприкінці
березня 2014 року вона перебувала на
ринку «Привоз» близька 13-15 год., бачила,
як обвинувачена схопила за волосся
потерпілу, вирвавши частку волосся.
Бачила, як обвинувачена за прилавком з
ножем кидалась на потерпілу, яка
захищалась, як обвинувачена била ножем
потерпілу по ногах та у живіт. Ніж був
близька 30 см. довжиною. Початок
конфлікту вона однак не бачила.
Стверджувала, що десь через три дні
вона приходила на ринок та бачила там
потерпілу. Додавала, що також не бачила
того дня свідка ОСОБА_6

Аналогічні пояснення були надані
свідком при проведенні за її участі
слідчого експерименту 25 серпня 2014 року
(а. с. 44-49).

Свідок, ОСОБА_8, у судовому засіданні
вказувала, що на прохання своєї доньки,
яка знає потерпілу, вона протягом семи
днів, кожного дня, починаючи з кінця
березня 2014 року, робила потерпілій за
місцем мешкання ОСОБА_1 уколи
лікарських засобів, призначених
невропатологом, пероцитал та
актавініл, а також знеболююче, кетанов.
Пам'ятає при цьому, що допомагала
робити перев'язки потерпілій її
поранень на стегні та на голові.
Додавала, що потерпіла була дуже блідою
та втомленою. Уколи вона робила в будні
дні до 7-00 год., а у вихідні відповідно в
обідній час.

Свідок ОСОБА_9 пояснила в суді, що на
початку цього року вона перебувала
близька 13-00 год. на ринку «Привоз»,
бачила, що ОСОБА_1 образила
обвинувачену, після чого та пішла до
кіоску потерпілої, відкрила двері у
кіоск та вони удвох почали з'ясовувати
стосунки. Оскільки павільйон свідка
розташований біля кіоску потерпілої,
то вона бачила, як обвинувачена при
вході у кіоск стояла, схопившись однією
рукою за лудку дверей, а іншою рукою
схопила за волосся потерпілої. Через
хвилин десять з початку конфлікту
свідок разом із іншим продавцем
відтягнули ОСОБА_2 з кіоску, в якої на
руках була кров. Після цього ОСОБА_1
вийшла з кіоску з ножем у руках,
вказуючи, що покарає обвинувачену.
Також бачила частину волосся у руках
потерпілої. При цьому свідок вказаний
ніж не бачила в руках ані
обвинуваченої, ані потерпілої у момент
штовханини між ними, не бачила також,
щоб хтось із них цим ножем когось бив.
Бачила лише, що після усього він лежав
на підлозі. Вказувала, що того часу дня
на ринку не бачила нікого крім
продавців. Додавала, що через день
ОСОБА_1 була вже на роботі.

Свідок ОСОБА_4 вказувала, що знає ОСОБА_2
десь 6 років, яку може охарактеризувати
з позитивного боку, а ОСОБА_1 знає
відповідно 15 років. Свідок також працює
на ринку «Привоз», де у неї є власний
кабінет. 27 березня 2014 року до неї
близька 13-30 год. прибігла ОСОБА_2, в якої
був лоб подряпаний, перенісся було
розбите, руки в крові, на яких були
порізи. ОСОБА_2 їй розповіла, що
обвинувачену стала ображати потерпіла,
та остання зайшла до павільйону
потерпілої, де ОСОБА_1 на неї накинулась
із ножем, від дій якої обвинувачена
захищалась. Знає, що у обвинуваченої та
потерпілої давні неприязні стосунки.
Додавала, що того дня ОСОБА_2 була
твереза. Стверджувала, що ОСОБА_1 вже
наступного робочого дня була на
робочому місці на ринку. Однак свідок
заперечувала, що в ОСОБА_2 була
неприязнь з того приводу, що нібито
ОСОБА_1 зайняла місце ОСОБА_2, бо ОСОБА_2
до ОСОБА_1 працювала на іншій точці на
ринку.

Свідок, ОСОБА_6, в судовому засіданні
пояснила, що вона постійно купує на
ринку «Привоз» у ОСОБА_2 товари. Вказує,
що вона також торгує на вказаному
ринку. Додавала, що десь півроку потому
вона перебувала на ринку «Привоз» вже
після 13-00 год., та була очевидицею того,
що на місці, де торгує потерпіла, з якою
вона до цього не була знайома, чула
крики, шум, після чого підійшла до
павільйону потерпілої. Бачила, що у
ОСОБА_2 були порізи на руках та кров.
Вказувала, що в той момент окрім
працівників ринку не було покупців,
тому там не могло бути свідків ОСОБА_7
та ОСОБА_5 З чого виник конфлікт їй
невідомо. Вказувала, що після цього
інциденту бачила ОСОБА_1 на роботі
через днів 10. Стверджувала, що вона була
очевидицею конфлікту обвинуваченої та
потерпілої, однак не бачила ножа того
дня. Знає при цьому, що до цього дня
існували неприязні стосунки між ОСОБА_2
та ОСОБА_1 Десь через 5 хвилин після
конфлікту бачила, як потерпіла була із
шматком свого волосся, яка з ними
виходила зі свого контейнеру. Вказує,
що вона лише бачила, як обвинувачена та
потерпіла махали руками у кіоску та
одна одну нецензурно лаяли.

На підставі проведеного у присутності
ОСОБА_2, захисника обвинуваченої,
ОСОБА_1, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7,
слідчого експерименту від 25 серпня 2014
року вбачається, що понятий ОСОБА_10,
який приймав участь у проведенні
слідчого експерименту стверджував, що
на місці, на якому перебувала ОСОБА_7 та
ОСОБА_5, на яке свідки вказали у своїх
показаннях, понятому все було добре
видно, що відбувається за прилавком
кіоску, де перебували за поясненнями
цих свідків потерпіла та ОСОБА_2, роль
якої виконував статист, який імітував
нанесення ударів ножем ОСОБА_1 за
свідченнями ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (а. с. 44-49).

Згідно до висновку судово-медичної
експертизи № 279 від 5 червня 2014 року у
ОСОБА_1 були виявлені тілесні
ушкодження в вигляді 12 саден на
передньо-внутрішній поверхні в
середній третині лівого стегна на фоні
переривчастого темно-фіолетового
синця, 19 поверхневих ран обох кистей, що
утворилися від дії гостро-ріжучого
предмету, які за ступенем тяжкості як
окремо так й у сукупності відносяться
до легких тілесних ушкоджень, які
спричинили за собою короткочасний
розлад здоров'я на строк понад 6, але не
більше 21 дня. Наявна у ОСОБА_1 в лівій
скронево-тім'яній області ділянка
відсутності волосся утворилася
внаслідок насильницького виривання
волосся, які відносяться до пошкоджень
легкого ступеня тяжкості. Експертом
також було встановлено, що загалом
ОСОБА_1 було нанесено 31 травматичний
вплив гостро-ріжучого предмету (лезом
та вістрям ножу) (а. с. 59-60).

В судовому засіданні обвинувачена
вважала себе невинною, а захисник
вказував на те, що виявлені у
потерпілої на невеликій ділянці стегна
однаковими розмірами ушкодження
свідчать про те, що ці тілесні
ушкодження були завдані шпилькою чобіт
ОСОБА_2 при самообороні від нападу
ОСОБА_1, бо при дії леза ножу повинні
були залишитись різні за розмірами
отвори та на більшій ділянці тіла.
Пошкодження ж на кистях рук потерпілої
утворились від боротьби за ніж, що
відбувалась між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, тому
вони обидві мають однакові ушкодження
долонь рук. Також зазначив, що
пошкоджень, що виявили не відповідають
кількості ударів, бо вириваючи ніж у
потерпілої ОСОБА_2 могла спричинити
однією дією декілька порізів на
долонях руки. Вважає, що показання
свідків обвинувачення та потерпілої не
відповідають характеру виявлених у
ОСОБА_1 ушкоджень. Тому вважає, що
ОСОБА_1 здійснила першою напад на
ОСОБА_2, яка захищаючись, здійснювала
необхідну оборону від нападу ОСОБА_1 з
ножем. Зазначав також, що прокурором не
було винайдено ані знаряддя злочину,
ані надана суду пошкоджена одежа
потерпілої. Таким чином вважає, що за
відсутності належних доказів вини
ОСОБА_2 обвинувачену необхідно
виправдати. Захисник додавав, що
потерпілою не було такожі доведено
заявлені нею позовні вимоги.

Враховуючи зібрані докази у сукупності
суд дійшов висновку, що доводи захисту
на ствердження невинуватості ОСОБА_2 не
знайшли свого підтвердження під час
вирішення справи.

Так за свідченнями свідків ОСОБА_5 було
встановлено, що саме обвинувачена
зайшла до потерпілої у кіоск ОСОБА_1,
при цьому будучи тоді ще без ножа, яким
обвинувачена, тримаючи у ріці,
розмахувала перед потерпілою, схопивши
останню за волосся, внаслідок чого
вирвала частину волосся з голови
ОСОБА_1 та нанесла кілька ударів ножем
по потерпілій. При цьому свідок ОСОБА_7
підтвердила, що обвинувачена вирвала
частку волосся ОСОБА_1, а за прилавком
кіоску потерпілої з ножем кидалась на
ОСОБА_1, яка лише захищалась, додаючи, що
ОСОБА_2 била ножем потерпілу по ногах та
у живіт. До того ж аналогічним чином
описували обставини події злочину
вказані свідки при проведенні слідчого
експерименту за участі обвинуваченої.
При цьому свідок ОСОБА_9 також
підтвердила, що ОСОБА_2 сама пішла до
кіоску ОСОБА_1

Суд при цьому критично ставиться до
показів свідка ОСОБА_6, оскільки
свідчення останньої не узгоджуються із
показаннями інших допитаних свідків по
справі та висновками судово-медичної
експертизи від 5 червня 2014 року, за якою
було встановлено факт завдання
тілесних ушкоджень ОСОБА_1, факт
спричинення яких вказаним свідком
заперечувалась, яка крім іншого
заперечувала наявність ножа при
конфлікті ОСОБА_2 із ОСОБА_1 До того ж
перебування вказаного свідка
заперечували ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Доводи захисту, що ушкодження на стегні
ОСОБА_1 утворились від чобіт ОСОБА_2, а
не від дії леза ножа спростовуються
висновками судово-медичної експертизи,
в ході якої експертами було
встановлено, що ОСОБА_1 було нанесено 31
травматичний вплив лезом та вістрям
ножу.

Посилання захисту на те, що ОСОБА_1
здійснила першою напад з ножем на
ОСОБА_2, тому обвинувачена захищалась
та здійснювала необхідну оборону,
також не були підтверджені під час
розгляду справи.

Так за п. 3 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 26 квітня 2002 року № 1
«Про судову практику у справах про
необхідну оборону» зазначено, що
правомірним слід вважати застосування
зброї або будь-яких інших засобів чи
предметів незалежно від того, якої
тяжкості шкода заподіяна тому, хто
посягає, якщо воно здійснене для
захисту від нападу озброєної особи або
групи осіб, а також для відвернення
протиправного насильницького
вторгнення у житло чи інше приміщення.

В свою чергу за свідченнями усіх
допитаних в судовому засіданні свідків
було встановлено, що ОСОБА_2 першою
ініціювала конфлікт та зайшла до
кіоску ОСОБА_1 Свідок ОСОБА_5
стверджувала також, що саме
обвинувачена накинулась із ножем на
потерпілу.

Таким чином зібрані докази по справі
спростовують позицію захисту щодо
невинуватості ОСОБА_2 та в частині того,
що остання діяла у стані необхідної
оборони.

Інші доводи обвинуваченої та захисту
суд також не приймає до уваги, оскільки
вони не впливають на обсяг доведеності
провини ОСОБА_2 у скоєнні кримінального
правопорушення.

Таким чином на підставі переліченого
суд приходить до висновку, що вина
обвинуваченої ОСОБА_2 доведена
повністю та дії останньої необхідно
кваліфікувати за ст. 125 ч. 2 КК України,
оскільки вона завдала умисне легке
тілесне ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я.

Призначаючи покарання обвинуваченій,
суд враховує ступінь тяжкості злочину,
особу винної та обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання. При
цьому особі, яка вчинила злочин, має
бути призначене покарання, необхідне й
достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів.

Обвинувачена скоїла злочин, який
відноситься до категорії злочинів
невеликого ступеня тяжкості.

При цьому ОСОБА_2 раніше до
кримінальної відповідальності не
притягалась, за місцем мешкання
характеризується позитивно, працює
приватним підприємцем, досягла
пенсійного віку для жінок, має на
утриманні хворого сина, батько якого
помер.

Суд зазначає, що потерпіла наполягала
на суворій мірі покарання
обвинуваченій, хоча в судовому
засіданні було встановлено, що
внаслідок її конфлікту з ОСОБА_2
обвинувачена також зазнала тілесних
ушкоджень.

З урахуванням наведеного та обставин
справи, суд вважає за необхідне
призначити покарання ОСОБА_2 у вигляді
штрафу в максимальному розмірі,
передбаченому санкцією статті
кримінального закону.

Під час досудового розслідування до
обвинуваченої було заявлено цивільний
позов потерпілою, якою розмір позовних
вимог під час розгляду справи було
збільшено, на підставі чого ОСОБА_1
просила стягнути з ОСОБА_2 майнову
шкоду в розмірі 3830 грн. та немайнову
шкоду в розмірі 5000 грн., обґрунтовуючи
заявлені вимоги перенесеними
потерпілою моральними стражданнями
внаслідок протиправних дій
обвинуваченої та проходженням нею
курсу лікування в медичній установі.

Однак суд не приймає посилання ОСОБА_1
на чеки та квитанції, наданні останньою
на підтвердження її майнових витрат, бо
вказані документи не ґрунтуються на
відповідних медичних призначеннях
лікаря щодо зазначених ліків про
проходження певного лікування
потерпілою, датовані періодом часу, що
має значний проміжок від моменту подій
злочину, а також вказані ліки не мають
зв'язку із тими пошкодженнями, що їх
завдала ОСОБА_2

З урахуванням переліченого на підставі
недоведеності позовних вимог ОСОБА_1
про стягнення на її користь майнової
шкоди в сумі 3830 грн. в цій частині
цивільний позов потерпілої не підлягає
задоволенню.

Натомість суд бере до уваги надані
потерпілою чеки та квитанції на
придбання ліків та проходження
обстежень в обґрунтування заявлених
ОСОБА_1 вимог щодо стягнення моральної
шкоди, завдання якої також було
підтверджено свідченнями свідка
ОСОБА_8 (а. с. 78).

Вирішуючи заявлені потерпілою вимоги
про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди,
суд враховує тривалість невизнання
обвинуваченою своєї провини за
вчинений злочин, яка досі не вибачилась
перед ОСОБА_1 та не відшкодувала
потерпілій завдану злочином шкоду.

При цьому суд також враховує, що при
конфлікті від 27 березня 2014 року, який
стався між обвинуваченою та
потерпілою, ОСОБА_2 також зазначала
тілесних ушкоджень, що підтверджуються
висновками судово-медичної експертизи
№ 280 від 28 березня 2014 року та
поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_4
(а. с. 99).

Таким чином суд на підставі принципу
розумності та справедливості вважає за
необхідне стягнути за користь ОСОБА_1 з
ОСОБА_2 в рахунок відшкодування
завданої потерпілій моральної шкоди
суму в розмірі 3000 грн., оскільки у
вказаній сумі відшкодування моральної
шкоди буде відповідати глибині
душевних страждань потерпілої
внаслідок протиправних дій
обвинуваченої.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винною в скоєнні
злочину, передбаченому ст. 125 ч. 2 КК
України, та призначити ОСОБА_2
покарання за ст. 125 ч. 2 КК України у
вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна
тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,
яка мешкає в АДРЕСА_2, в рахунок
відшкодування моральної шкоди 3000 (три
тисячі) грн.

На вирок суду може бути подана апеляція
в Апеляційний суд Донецької області
через Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя протягом тридцяти днів
з дня його проголошення.

Суддя