Справа № Провадження №10с-44/12 10/1090/2260/12 Головуючий у І інстанціїХрипун
КатегоріяДоповідач у 2 інстанції Димарецький
УХВАЛА

Іменем України

23 березня 2012 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - МИКОЛЮКА О.В.

суддів: ДИМАРЕЦЬКОГО В.М. та ЗАГОРУЙКА В.В.

за участю прокурора КОРОЛЮКА Я.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляцією ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 лютого 2012 року, якою його скарга залишена без задоволення, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 30.11.2011 року звернувся до Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області з заявою про бездіяльність з боку керівництва громадської організації та порушення прав пенсіонерів, інвалідів, пристарілих та інших. Просив провести перевірку по факту викладеному в заяві і притягнути винних за порушення прав вказаних вище громадян.

Постановою оперуповноваженого СДСБЕЗ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області капітаном міліції ОСОБА_2 від 08.12.2011 року в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_1 щодо директора ГО ,,БХЦМ ,,Надія ОСОБА_3, відмовлено у звязку з відсутністю події злочину.

28.12.2011 року скаржник звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргою на постанову від 08.12.2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи, мотивуючи тим, що постанова є незаконною, оскільки перевірка його заяви щодо порушення прав пенсіонерів проведена формально та просив постанову скасувати, а матеріали направити на додаткову перевірку.

15 лютого 2012 року постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування постанови оперуповноваженого СДСБЕЗ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області капітана міліції ОСОБА_2 від 08.12.2011 року, оскільки, на думку суду, оскаржувана постанова була прийнята на законних підставах.

Так, під час перевірки було з'ясовано, що у відповідності до протоколу загальних зборів членів Правління громадської організації БХЦМ ,,Надія від 25.02.2009 року призупинена діяльність центру з 01.03.2009 року у зв'язку з реконструкцією та перебудовою приміщень, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.01.2011 року встановлено, що приміщення, які належать БЦХМ ,,Надія не є житловими, що свідчить про те, що там проживають особи, не маючи на це законних підстав, тому керівництво БХЦМ ,,Надія не повинно нести відповідальність та створювати належні умови для їх проживання.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд також послався на те, що при винесенні постанови про відмову в порушенні кримінальних справи та проведенні перевірки працівниками міліції правильно було відмовлено в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_3, оскільки були відсутні для цього підстави.

ОСОБА_1 в поданій ним апеляції просить постанову суду першої інстанції та постанову оперуповноваженого СДСБЕЗ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області капітана міліції ОСОБА_2 від 08.12.2011 року, якою відмовлено в порушенні кримінальної справи, скасувати, а матеріали направити для проведення додаткової перевірки. При цьому апелянт посилається на таке. Відповідно до положень п. 2.1 Статуту ГО Боярський християнський центр милосердя ,,Надія - головною метою діяльності організації є захист інтересів (християнських, духовно - культурних, благодійних та інших) членів організації, надання допомоги пристарілим, дітям-сиротам, малозабезпеченим, одиноким та іншим. Органами прокуратури Києво-Святошинського районну Київської області проводилися неодноразові перевірки по факту порушення конституційних прав пенсіонерів-інвалідів та інших осіб які проживають в даному центрі. З 2009 року неодноразово гр. ОСОБА_3 притягувалася до адміністративної відповідальності за порушення правил пожежної безпеки. За невиконання приписів в 2010 та 2011 році була притягнута до адміністративної відповідальності. Крім того, винесена постанова про зупинення експлуатації БХЦМ ,,Надія. За результатами проведеної перевірки санітарно- епідеміологічної служби Києво-Святошинського районну Київської області з додержання санітарних вимог, виявлено численні порушення. Постановою про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства від 02.09.2009 року припинено експлуатацію чотирьох приміщень. Директор БХЦМ ,,Надія, не зважаючи на заборону засиляти інших людей, продовжує засиляти людей в нежитлові приміщення, в яких відсутні всі санітарні умови для проживання.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який вважав постанову суду законною та обґрунтованою, а апеляцію, такою, що не підлягає задоволенню, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 236-2 КПК України суддя витребовує матеріали, на підставі яких було відмовлено в порушенні кримінальної справи, знайомиться з ними і повідомляє прокурора та особу, яка подала скаргу, про час її розгляду. В разі необхідності суддя заслуховує пояснення особи, яка подала скаргу. При розгляді скарги ведеться протокол судового засідання. Згідно ч. 2 ст. 236-2 КПК України розглянувши скаргу, суддя залежно від того, чи були при відмові у порушенні кримінальної справи виконані вимоги ст. 99 КПК України, приймає рішення про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи і повертає матеріали для проведення додаткової перевірки або залишає скаргу без задоволення.

Вивченням матеріалів перевірки та судового розгляду, які надійшли до апеляційного суду, встановлено, що судом першої інстанції вищенаведені вимоги закону при розгляді скарги ОСОБА_1 на постанову оперуповноваженого СДСБЕЗ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області капітаном міліції ОСОБА_2 від 08.12.2011 року дотримані, а висновок зроблений суддею у відповідності до вимог ст. 99 КПК України і випливає із фактичних обставин, які встановлені під час проведення перевірки, і з якої слідує, що підстав для порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_3, передбачених ст. 94 КПК України, немає.

Під час розгляду скарги ОСОБА_1, судом першої інстанції порушень закону, які можуть бути підставою для скасування прийнятого судом рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких даних апеляцію ОСОБА_1, слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 лютого 2012 року, якою його скарга залишена без задоволення - без зміни.

З оригіналом згідно,

Суддя Апеляційного суду

Київської області