Справа № 534/327/15-к
№ 1-кп/534/68/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2015 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Комсомольську кримінальну справу (провадження №0000126) за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого інженером з охорони праці в КЖЕП№5 м.Комсомольська, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в:
Згідно обвинувального акту 24 квітня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Комсомольського міського центру зайнятості із письмовою заявою про надання йому статусу безробітного з метою отримання грошової допомоги по безробіттю. Згідно з наказом директора центра зайнятості від 24.04.2014 року ОСОБА_4 було надано статус безробітного, а наказом від 05.05.2014 року призначено допомогу по безробіттю і розпочато її виплату.

ОСОБА_4 було ознайомлено під особистий підпис з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та роз`яснено обов`язок своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, та відомості про самостійне працевлаштування.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення», зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону. Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного (частина третя статті 44 ЗУ «Про зайнятість населення»).

Згідно з ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати її забезпечення та надання соціальних послуг. За нормами ч.1 ст.31 вказаного Закону, виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, у разі працевлаштування безробітного.

Так, будучи достовірно обізнаним про зазначені вище вимоги законодавства, ОСОБА_4 01.10.2014 року уклав з КЖЕП № 5 м.Комсомольська договір підряду № 14П/14, за яким обвинувачений у період з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року виконував роботу інженера з охорони праці з виплатою щомісячної грошової винагороди в розмірі 2740 грн. та отримував допомогу по безробіттю.

Тобто, у період часу з 01.10.2014 року по 01.12.2014 року ОСОБА_4 , діючи умисно, шляхом обману, що виразилось у неповідомленні службових осіб Комсомольського міського центру зайнятості відомостей про працевлаштування, незаконно отримав 3528,65 грн. допомоги по безробіттю.

Органами досудового слідства дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у скоєнні згаданого кримінального правопорушення, при цьому не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактом незаконного заволодіння державними коштами шляхом обману та просив звільнити його від відповідальності в порядку ст.45 КК України.

Прокурор в суді заявлене клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям підтримав та пояснив, що обвинувачений раніше не засуджувався, вчинив злочин невеликої тяжкості, у чому щиро розкаявся, та повністю відшкодував завдані збитки.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_4 , з урахуванням його зізнання, обґрунтовано обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Обвинувачений суду пояснив, що суть пред`явленого обвинувачення йому зрозуміла, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття справи з цієї підстави та право наполягати на розгляді справи у звичайному порядку йому роз`яснено.

Відповідно до ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, у чому щиро розкаявся, повністю відшкодував завдані ним збитки, що підтверджується повідомленням Комсомольського міського центру зайнятості та відповідною квитанцією, і активно сприяв розкриттю злочину, суд вважає, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вказаним злочином на підставі ст.45 Кримінального кодексу України із закриттям провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.45 КК України, ст.284 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, а кримінальне провадження - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1