Справа № 11 -269/2007 p. Головуючий
Категорія: ст. 309 ч.1 КК України Доповідач:
Ухвала

Іменем України

24 квітня 2007
року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючого Романова О.В.

суддів Михайловського В.І.,
Ткаченка В.Л.

з участю

прокурора Воронухи Д.С.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду
Житомирської області від 14
лютого 2007 року.

Цим вироком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженець та житель АДРЕСА_1,
непрацюючий, несудимий в силу ст. 89
КК України,-

засуджений за ч.
1 ст. 309 КК України на 1 рік шість
місяців обмеження волі.

Стягнуто із
ОСОБА_1 судові витрати в сумі 118
грн. 80 коп.

Запобіжний захід
йому залишено підписку про невиїзд.

Як визнав суд, 29.11.2006 року близько 16 години ОСОБА_1
знайшов на землі біля сміттєвих баків по вул. Шевченка м. Новоград-Волинський
медичний шприц, в якому містилося 2 мл рідини коричневого кольору, яка за
висновком хімічної експертизи № 1200 від 21.12.2006 р. є наркотичним засобом -
опієм ацетильованим, масою сухої речовини 0,17 грам. Усвідомлюючи, що в
медичному шприці знаходиться наркотичний засіб, ОСОБА_1 підібрав його і поклав
до кишені своєї куртки, тобто незаконно, умисно, без мети збуту придбав
наркотичний засіб і приніс його в квартиру АДРЕСА_2, де заховав
шприца під подушку на ліжку в спальні і зберігав без мети збуту для своїх
потреб. 30.11.2006 р.
вказаний медичний шприц із зазначеним наркотичним засобом був вилучений
працівниками міліції.

Від засудженого
ОСОБА_1 надійшла апеляція, в якій він не оспорюючи кваліфікації своїх дій
вважає, що вирок щодо нього підлягає зміні у зв'язку з невідповідністю
призначеного покарання ступені тяжкості вчиненого

2

їм злочину та
його особі. Зазначає, що він щиро кається у вчиненому злочині, активно сприяв
його розкриттю, тяжких наслідків від цього злочину не наступило, судимість
погашена, характеризується посередньо. В даний час хворіє менінгитом і потребує
лікування, вчинений ним злочин відповідно до ст. 12 КК України не є тяжким. На підставі вищевикладеного
апелянт просить звільнити його від відбування покарання з випробуванням згідно
ст. 75 КК України.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора щодо залишення вироку без зміни, обговоривши
доводи апеляції та перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів
вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду
про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним злочину, за який його засуджено, та
кваліфікація його дій у апеляції не оспорюються та відповідають матеріалам
справи.

При винесенні
вироку судом дотримані вимоги ст. 65
КК України. Обираючи вид та розмір покарання, суд в повній мірі врахував
всі обставини вчиненого злочину, особу засудженого, обставини на які в апеляції
посилається засуджений, що пом'якшують покарання і призначив покарання ближче
до нижчої межі санкції ч. 1 ст. 309 КК України. Порушень вимог закону при
призначенні покарання засудженому ОСОБА_1 судом першої інстанції не допущено.

Колегія суддів
не має можливості врахувати посилання засудженого на ті обставини, що він
хворіє і потребує лікування, оскільки у кримінальній справі відсутні будь-які
медичні документи про неможливість відбування покарання засудженим у місцях
обмеження волі. Підстав для пом'якшення призначеного покарання немає.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської області від 14 лютого 2007
року щодо нього - без
зміни.