Провадження № 1/1007/630/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Шевчука М.П.

при секретарі - Леоненко О.А.

з участю прокурора - Блінової Т.М.

потерпілого - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, 17 жовтня 1980 року

народження, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1

Київської області , українки громадянки України , із не

повною середньою освітою , не працюючої , не заміжньої

на утриманні дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої

та зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_3

кв.72 , раніше судимої.

- 19.03.2002 року Броварським міським судом Київської

області , за ст. 309 ч.1 КК України до одного року

обмеження волі.

- 06.10.2004 року Броварським міським судом Київської

області, за ст.185 ч.3, 198, 70 КК України до трьох років

позбавлення волі.

- 30.06.2006 року Броварським міськрайонним судом

Київської області за ст.ст.27 ч.2,185 ч.3., 27 ч.2,15 ч.2, 185

ч.3., 70., 70 ч.4 КК України до трьох років, двох місяців

позбавлення волі.

у скоєні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України (ред. 2001р.)

В С Т А Н О В И В:

Підсудна ОСОБА_2 будучи раніше судимою за корисливі злочини, на шлях виправлення не стала та знову, незаконно, вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинивши це повторно, за таких обставин.

Так, 29 жовтня 2012 року близько 22-ої години, в м. Бровари Київської області, підсудна ОСОБА_2 перебувала в квартирі АДРЕСА_1. Перебуваючи там, підсудна побачила, що у її знайомого ОСОБА_1 з куртки випала, заробітна картка банку Райфайзен Авальта переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, вирішила її викрасти. Після чого, підсудна ОСОБА_2 повторно, таємно викрала заробітну картку № 414 953 003 640 501 17 банку Райфайзен Аваль, яка на праві власності належала потерпілому ОСОБА_1. В подальшому, 30 жовтня 2012 року, біля 08 години підсудна, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, з банкомату банку Райфайзен Аваль, що розташований в приміщенні ТЦ Форумпо вул. Короленка № 60, за допомогою картки, яку викрала, що належить потерпілому, завідомо знаючи, код доступу до рахунку, тричі зняла з банківського рахунку потерпілого гроші, на загальну суму 5000 гривні. Викраденими коштами, підсудна розпорядилася на власний розсуд витративши їх на власні потреби. Своїми незаконними злочинними діями, підсудна ОСОБА_2 спричинила потерпілому ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 5000 гривні .

Органом досудового слідства, підсудній ОСОБА_2 пред'явлено обвинувачення за ст. 185 ч.2 КК України.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 свою вину у вчиненні крадіжки за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнала повністю, в скоєному розкаялася, факт та обставини злочину підтвердила та пояснила, що вона дійсно, 29.10. 2012 року близько 22-ої години, перебувала в квартирі АДРЕСА_2, в гостях у знайомої разом з ОСОБА_1. Перебуваючи там, вона побачила, що у її знайомого ОСОБА_1 з куртки випала заробітна картка банку Райфайзен Аваль, мобільний телефон та паспорт, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, вирішила викрасти картку. В подальшому вона заволоділа заробітною карткою яка належала потерпілому ОСОБА_1 а на другий день 30.10. 2012 року, біля 08 години пішла в приміщенні ТЦ Форумпо вул. Короленка № 60, за допомогою картки, знаючи, код доступу до рахунку, так як запамятала його, коли потерпілий перед цим вечором знімав кошти, тричі зняла з банківського рахунку гроші на загальну суму 5000 гривні. Викраденими коштами, вона розпорядилася на власний розсуд витративши їх на власні потреби, купила дитині куртку та на продукти харчування, викрадені гроші витратила за три дні. На даний час не може пояснити причину вчинення злочину, просить не позбавляти її волі та врахувати, що вона визнала повністю свою вину, на утриманні має неповнолітню дитину, щиро кається, більше такого ніколи не повторить.

Підсудна ОСОБА_2 та інші учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки вона вину визнає і факт таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно не заперечує та їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, тобто зміст ст. 299 КПК України їм зрозумілий.

За таких обставин, суд відповідно до ст. ст. 299, 301-1 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудної ОСОБА_2 за виключенням дослідження документів, що характеризують її особу.

Таким чином, суд приходить висновку, що ОСОБА_2 вчинила таємне, викрадення чужого майна (крадіжка), що належить потерпілому ОСОБА_1 на загальну суму 5000 гривні, її винність доведена і вона повинна нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Дії підсудної ОСОБА_2 суд кваліфікує: - за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання підсудній ОСОБА_2 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу підсудної та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставини, що помякшують покарання стосовно підсудної ОСОБА_2 суд визнає - щире каяття, знаходження на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставина, що обтяжує покарання стосовно підсудної ОСОБА_2 суд визнає, як рецидив злочину.

Призначаючи вид і міру покарання підсудній ОСОБА_2 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого нею злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу підсудної, що вона посередньо характеризується за місцем проживання, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, визнала повністю вину та щиро в цьому розкаявся, вона на утриманні має неповнолітню дитину, потерпілий в судовому засіданні, заявив, що він не настоює на суворому покаранні підсудної, не позбавляти підсудну волі, що істотно знижує тяжкість вчиненого. Тому суд приходить до висновку про можливість її виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає підсудній покарання у виді позбавлення волі, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на неї обов'язків передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено. Судових витрат немає.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323., 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2, визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України (ред. 2001 року) та призначити її покарання за цією статтею, за цією статтею у виді - 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Звільнити засуджену ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання в виді позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши її іспитовий строк терміном - 3 (три) роки, в період якого зобов'язати її повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та періодично з'являтися для реєстрації в ці органи.

До набрання вироком законної чинності, засудженій ОСОБА_2 міру запобіжного заходу залишити без зміни, - підписку про невиїзд, з постійного місця проживання.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині, вирок суду першої інстанції може бути оскаржено протягом 15-ти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Суддя М. П. Шевчук