УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія 81 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
засудженого: ОСОБА_7 ,
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира, від 16 грудня 2014 року, -
Цією ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що засуджений не довів своє виправлення та на шлях виправлення не став.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вважає рішення суду необґрунтованим та незаконним. Вказує, що судом не в повній мірі було враховано те, що під час наданого йому 11.10.2013 комісією Житомирського міськвиконкому іспитового строку в один рік він сумлінно працював, дотримувався правил поведінки. Наголошує, що термін відбутого ним покарання становить 9 років та збитки потерпілій стороні ним відшкодовані в повному обсязі. За результатами апеляційного розгляду просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою, застосувати щодо нього положення ст.81 КК України та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, який просив задовольнити його апеляцію, міркування прокурора про відсутність підстав для її задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, перевіривши постанову суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п.17 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року №2 „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці тощо.
Згідно до ч.2, ч.3 п.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбування засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
За змістом ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі є правом, а не обов`язком суду та може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів свої виправлення.
Як встановлено в ході апеляційного розгляду справи, суд першої інстанції всебічно дослідив матеріали особової справи засудженого, заслухав представника адміністрації Житомирської виправної колонії №4, який заперечував щодо задоволення клопотання, взяв до уваги, що засуджений вину у вчиненому злочині не визнав, врахував відомості про його поведінку та ставлення до праці, зокрема те, що ОСОБА_7 за весь період відбування покарання заохочень не має, допустив двадцять сім порушень режиму утримання за що був покараний правами адміністрації установи, та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення такого клопотання. З даними висновками і оцінкою доказів погоджується і колегія суддів.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував вище вказані обставини, дотримався вимог ч.2, ч.3 п.3 ст.81 КК України та обґрунтовано, прийшов до висновку про те, що засуджений не довів своє виправлення та на шлях виправлення не став, що відповідно є підставою для відмови в задоволенні його заяви.
За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 про незаконність рішення суду, колегією суддів визнаються безпідставними.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 16 грудня 2014 року про відмову в задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання - без зміни.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :