Справа № 11-а578
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» травня 2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого:
судді .Червоненка В.Я. Суддів : Ковальової Н.М., Сажинова В.В. З участю
прокурора Мошковського П.П, адвоката ОСОБА_1 потерпілої ОСОБА_3 представника
потерпілої ОСОБА_4,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу
за апеляціями захисника - адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2, засудженого
ОСОБА_2 на вирок місцевого
Суворовського районного суду м. Херсона від 29.01. 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_2,
1966 р.н. раніше не судимий, засуджений за ч.2 ст.286 КК України на п'ять
років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами
строком на три роки, з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.

Міра запобіжного заходу - підписка про невиїзд змінена на тримання під
вартою. Строк відбуття покарання відраховується з 29.01.2007 р.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_3 9383 грн.81 коп.
матеріальної шкоди та 40000 гривень моральної шкоди.

ОСОБА_2 визнаний винними і засуджений судом за те, що 22.07. 2005 року,
близько 22.00 год. в м. Гола
Пристань Херсонської області , керуючи автомобілем ВАЗ 21099 НОМЕР_1, в
порушення п.12.3, п.12.9 та вимог знака 3.29 Правил безпеки дорожнього руху,
рухаючись по вул. Ларіонова, допустив зіткнення з мопедом під керуванням
ОСОБА_4, в результаті чого останньому спричинені тяжкі тілесні ушкодження від
яких 30.07.2005 року наступила смерть.

В апеляціях:

захисник - адвокат ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2, посилаючись на
те, що вина останнього не доведена, крім того, суд допустився помилки, вказавши
невірно у вступній частині вироку місце народження засудженого та вирішив
питання щодо майна, описаного для забезпечення цивільного позову, просила вирок
скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю складу злочину.

засуджений ОСОБА_2, не заперечуючи своєї причетності до
дорожньо-транспортної пригоди, та посилаючись на вирішення його винності судом,
просив пом'якшити покарання, призначивши не пов'язане з позбавленням волі та
зменшити розмір стягнутої моральної та матеріальної шкоди до 2880 грн.,
оскільки вважає, що судом при постановленні вироку не враховані пом'якшуючі вину обставини - часткове відшкодування шкоди,

наявність на утриманні
неповнолітньої дитини, стан здоров'я - є
інвалідом, позитивну характеристику.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника - адвоката ОСОБА_1, підтримавшу свою
апеляцію та частково апеляцію засудженого, потерпілу та ОСОБА_3 та її
представника адвоката ОСОБА_4,
які вважали, що вирок законний та обґрунтований, просили відхилити
апеляції, висновок прокурора про залишення вироку, як законного і
обґрунтованого без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, судова колегія вважає, що апеляції підлягають частковому задоволенню
зі слідуючих підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_2 у порушенні правил безпеки дорожнього
руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 тяжкі
тілесні ушкодження від яких наступила смерть, при встановлених у вироку
обставинах відповідають фактичним обставинам справи.

Як видно з вироку, висновки про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні
злочину суд зробив на підставі:

· показань
самого засудженого, який в судовому засіданні підтвердив, що 22.07.2005 р. було
скоєно дорожньо-транспортну пригоду з його участю та участю потерпілого ОСОБА_4.

· висновків
автотехнічних експертиз з яких вбачається, що автомобіль, яким керував
засуджений, контактував з мопедом під керуванням потерпілого під кутом в 20
градусів передньою правою частиною, та автомобіль в момент скоєння ДТП
перебував у технічно справному стані. Винним у ДТП є ОСОБА_2, який керував
автомобілем ВАЗ 21099 і порушив п.12.3, п.12.9 і вимоги знака 3.29 Правил
дорожнього руху, крім того, ОСОБА_2 мав можливість запобігти ДТП. (а.с.36-39,
45-47, 278-283, 286-288, 291-292).

· висновків
судово-медичної експертизи, що потерпілому ОСОБА_5 спричинені тяжкі тілесні
ушкодження від яких 30.07. 2005 р. наступила смерть.

- показів свідка ОСОБА_6, яка була очевидцем ДТП, та

бачила, що керуючи автомобілем ВАЗ 21099 ОСОБА_2 вчинив
наїзд на

мопед під керуванням потерпілого ОСОБА_5

Судом також досліджувались: матеріали протоколу огляду місця події, з яких
вбачається, що 22.07.2005 р. на вул. Ларіонова в м.Гола Пристань скоєно ДТП
учасниками якої були ОСОБА_2 який керував автомобілем ВАЗ 21099 та потерпілий
ОСОБА_5 керувавши мопедом; протокол огляду транспортних засобів учасників ДТП;
протокол відтворення обстановки і обставин події з участю свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Таким чином, аналіз наведених доказів, свідчить про правильність висновків
суду і правильну кваліфікацію дій засудженого за ч.2 ст.286 КК України, а тому
доводи апеляції захисника - адвоката ОСОБА_1 про відсутність складу злочину в
діях ОСОБА_2 ці висновки не спростовують.

Що стосується вироку в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь потерпілої
ОСОБА_3 9383 грн.81 коп. матеріальної шкоди та 40000 гривень моральної, на
думку колегії суддів, суд обґрунтовано прийшов до такого висновку, оскільки
підтверджується зібраними по справі доказами, а тому підстав зменшити розмір
матеріальної та моральної шкоди, як про те ставиться питання у апеляції
засудженого, у колегії суддів підстав
немає.

Разом з тим, призначаючи покарання ОСОБА_2,
в порушення вимог ст. 65 КК України, суд зовсім не прийняв до уваги особу
винного,

пом'якшуючі його вину обставини що зменшує суспільну небезпечність
вчиненого.

Так, судом не враховано, що ОСОБА_2 є інвалідом внаслідок отримання травми
пов'язаної з проходженням військової служби (інвалід війни), на утриманні має
неповнолітню дочку, 1990 р.н., частково відшкодував матеріальну шкоду в ході
досудового і судового слідства, та те, що вчинений злочин є з необережності. Ці
пом'якшуючі вину обставини та дані про особу засудженого, у своїй сукупності
істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і тому дають підстави
колегії суддів застосувати щодо ОСОБА_2 ст.75, ст.76 КК України, звільнивши
його від відбування призначеного судом першої інстанції покарання з
випробуванням.

Крім того, у вступній частині вироку суд допустився помилки, вказавши місце
народження ОСОБА_2 - м. Гола Пристань, замість с.Бехтери Голопристанського
району Херсонської області. В цій частині вирок підлягає зміні.

При виконанні вироку, суду першої інстанції, в порядку ст.ст.409,411 КПК
України необхідно вирішити питання щодо майна описаного для забезпечення
цивільного позову.

Керуючись ст.ст.
365,366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2, апеляцію
засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок місцевого Суворовського районного суду м. Херсона від 29.01. 2007
року, щодо ОСОБА_2 в частині
призначеного покарання змінити.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного
судом першої інстанції покарання з випробуванням, з іспитовим строком в два
роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 обов'язки: не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу змінити з тримання під вартою на підписку про
невиїзд, звільнивши його з-під варти.

У вступній частині вироку, в анкетних даних місце народження ОСОБА_2
зазначити с.Бехтери Голопристанського району Херсонської області.

В решті вирок залишити без змін.