ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2013 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Скуби А.В.

при секретарі
Авдєєнко А.А.

за участю прокурора
Беззубець А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Ємелівка Голованіського району
Кіровоградської області, українця,
громадянина України, має середню
освіту, одружений, не працює,
зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1, на утриманні має неповнолітню
доньку ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимий,

у вчиненні злочину передбаченого за ч.2
ст. 187 КК України, та

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Києва,
українця, громадянина України, має
неповну середню освіту, не одружений,
не працює, зареєстрований та проживає
за адресою: АДРЕСА_2 п/б, раніше судимий 7
вересня 2004 року Дарницьким районним
судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України до
4 років 6 місяців позбавлення волі, 1
липня 2008 року звільненого умовно -
достроково на 5 місяців 29 днів,

у вчиненні злочину передбаченого за ч.2
ст. 187 КК України;

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2010 року з 21 години 00 хвилин до 22
години 00 хвилин ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
невстановлена досудовим слідством
особа на ім'я ОСОБА_4, перебуваючи біля
озера на вул. Зарічній в м. Києві,
застосовуючи насильство, яке не є
небезпечне для життя і здоров'я
потерпілих, за попередньою змовою між
собою, відкрито заволоділи майном
потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6, при цьому
ОСОБА_3 та невстановлена досудовим
слідством особа на імя ОСОБА_4
перебували у стані алкогольного
спяніння.

Перебуваючи у вищевказаному місці
невстановлена досудовим слідством
особа на ім'я ОСОБА_4 нанесла удар
потерпілому ОСОБА_6 ногою по голові, від
чого той впав. В цей час ОСОБА_2 звалив
на землю потерпілого ОСОБА_5 та
утримував його на землі, навалившись на
нього своїм тілом, а ОСОБА_3 та
невстановлена досудовим слідством
особа на ім'я ОСОБА_4 в цей час наносили
потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 удари
ногами по тілу. Після цього ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та невстановлена досудовим
слідством особа заволоділи майном
потерпілих, а саме - майном ОСОБА_5:
перфоратором вартістю - 800 гривень;
спінінгом вартістю - 200 гривень;
мобільним телефоном "Нокіа" вартістю 1100
гривень; в якому знаходилася сім-карта
оператора мобільного зв'язку "Київстар"
НОМЕР_1 вартістю 25 гривень, на рахунку
якої знаходилися кошти в сумі 19
гривень, зарядним пристроєм до
мобільного телефону, вартість якого
входить у вартість телефону;
куркою-гриль вартістю 40 гривень;
кетчупом "Пікнік шашличний" вартістю 4
гривні; половиною батона хліба
вартістю 1,75 гривень; срібним ланцюжком
вартістю - 350 гривень; сумкою, яка
матеріальної цінності для потерпілого
не представляє, загальною вартістю 2539
гривень 75 копійок. Крім того заволоділи
майном потерпілого ОСОБА_6, а саме:
грошима в сумі 400 гривень; мобільним
телефоном "Нокія-1112" вартістю 200
гривень, в якому знаходилася сім-карта
оператора мобільного зв'язку "Київстар"
НОМЕР_2 вартістю 25 гривень, на рахунку
якої знаходилися кошти в сумі 30
гривень; шкіряним портмоне коричневого
кольору вартістю 50 гривень; шортами
чорного кольору вартістю 45 гривень,
футболкою сірого з білим кольору
вартістю 45 гривень; тапочками чорного
кольору вартістю 45 гривень; паспортом
громадянина України з
ідентифікаційним кодом, свідоцтвом про
народження та трудовою книжкою на ім'я
ОСОБА_6, які матеріальної цінності для
потерпілого не представляють, всього
на загальну суму 840 гривень.

Заволодівши майном потерпілих, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та невстановлена досудовим
слідством особа на ім'я ОСОБА_4 з місця
скоєння злочину зникли, розпорядившись
викраденим на власний розсуд.

Будучи допитаним в судовому засідання
підсудний ОСОБА_2 своєї вини у вчинені
злочину передбаченого ч.2 ст.187 КК
України не визнав та суду показав, що 12
червня 2010 року десь о 20-21 годині він
разом з ОСОБА_3, особою на ім'я ОСОБА_4,
його співмешканкою та потерпілими
відпочивав на озері, вони вживали
спиртне. Сам ОСОБА_2 спиртне не вживав.
Співмешканка ОСОБА_4 пішла додому, між
ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 почався
конфлікт. Потерпілий ОСОБА_6 кинувся на
ОСОБА_3, ОСОБА_2 відкинув ОСОБА_6 і пішов
з ОСОБА_3 додому. Після чого ОСОБА_4 їх
наздогнав і приніс в дім ОСОБА_3 речі
потерпілих. ОСОБА_2 пояснив, що ніяких
ударів потерпілим він не наносив.

Будучи допитаним в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні
злочину передбаченого ч.2 ст.187 КК
України не визнав та суду показав, що 12
червня 2010 року він разом з ОСОБА_2,
особою на ім'я ОСОБА_4, його
співмешканкою ОСОБА_7 та потерпілими
відпочивали у нього вдома, вживали
спиртне. Після чого пішли разом на
озеро, де також вживали спиртне. На
озері ОСОБА_4 відправив ОСОБА_7 додому.
Почався конфлікт між ОСОБА_4 та
потерпілим ОСОБА_5. Потерпілий ОСОБА_6
накинувся на нього, ОСОБА_2 відкинув
його і вони пішли до станції метро
Славутич, там зустріли ОСОБА_4 і пішли
додому, де їх з ОСОБА_2 затримала
міліція, а ОСОБА_4 втік.

Обоє підсудних вважють, що їх дії
необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК
України, визнали себе винними у
відкритому заволодінні чужим майном,
підтвердили факт попередньої змови між
собою,у вчиненому щиро розкаялись.

На досудовому слідстві дії ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.187 КК
України, однак їх вина у вчиненні цього
злочину не доведена в судовому
засіданні тому їх дії слід
перекваліфікувати на ч.2 ст.186 КК
України так, як у результаті
проведеного судового слідства знайшла
своє підтвердження вина ОСОБА_2, та
ОСОБА_3 у вчиненні саме цього злочину та
окрім показів самих підсудних
підтверджується наступними даказами:

Показами потерпілого ОСОБА_5, який
будучи допитаним в судовому засіданні
суду показав, що, що він разом з ОСОБА_6
вирішив після роботи випити пива біля
озера. Десь під вечір вони йшли на озеро
і зустріли на зупинці підсудних. Хтось
запропонував піти до ОСОБА_3 додому.
Потерпілі погодились і пішли. У ОСОБА_3
вдома вживали алкоголь, після чого він,
ОСОБА_6, підсудні, особа на ім'я ОСОБА_4 і
дівчина, ім'я якої він не пам'ятає пішли
на озеро. Алкоголь вживали ОСОБА_6,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 і він. ОСОБА_4 почав
конфлікт, вдарив ОСОБА_6 ногою, від чого
останній впав. ОСОБА_5 хтось вдарив
пляшкою по голові, забрав телефон, хто
саме він не пам'ятає. Коли ОСОБА_5 лежав
йому наносились удари в голову
декілька разів. Пояснив, що ОСОБА_3 його
бив а ОСОБА_2 тримав за ноги. ОСОБА_5
немає ніяких претензій до підсудних,
шкода йому відшкодована в повному
обсязі.

Оголошеними в судовому засіданні
показами свідка ОСОБА_8, згідно яких в
день події ОСОБА_3 привів додому
потерпілих. Вона була вдома разом з
ОСОБА_7 Всі крім неї вживали спиртне,
після чого зібрались і пішли на озеро.
ОСОБА_8 залишилась сама. Через хвилин
10-15 додому повернулась ОСОБА_7, а через
хвилин 40-50 повернулись ОСОБА_3, ОСОБА_2
та ОСОБА_4. Повернулись з сумкою, яка
раніше була у потерпілих. При ОСОБА_8
хлопці витягли з гаманця гроші 120
гривень і пішли в магазин по випивку.
Вона залишилась разом з ОСОБА_7 вдома а
через хвилин 20 приїхала міліція, і
знайшли речі потерпілих (т.1 а.с.45-46).

Оголошеними в судовому засіданні
показами свідка ОСОБА_7, згідно яких 12
червня 2010 року вона приїхала до подруги
ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2. Приблизно о
19 год. 00 хв. до будинку за вищевказаною
адресою зайшли чоловіки: ОСОБА_3
(співмешканець ОСОБА_8), двоє ОСОБА_9 -
друзі ОСОБА_3 та ще обоє невідомих їй
чоловіків, які назвались ОСОБА_3.
Чоловіки випили пляшку горілки та
через 30 хв. пішли до ставка, вона пішла з
ними покупатися, але приблизно через 30
хв. повернулася до будинку. Через
годину до двору будинку зайшли ОСОБА_3,
ОСОБА_2 та ОСОБА_2. В будинку вона
побачила як ОСОБА_2 виймає з пакету
«Велика кишеня» вудку, болгарку і курку
гриль. В подальшому приїхали
співробітники міліції та затримали
ОСОБА_3 і ОСОБА_2, що відбувалось на
ставку вона не бачила (т.1, а.с. 49-51).

Крім цього вина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186
КК України:

протоколом усної заяви про злочин
потерпілого ОСОБА_5 від 13 червня 2010 року
відповідно до якого, 12 червня 2010 року
приблизно о 20 год. 30 хв. за адресою: м.
Київ, вул. Зарічна біля озера двоє
знайомих відкрито заволоділи майном та
речами (т.1, а.с. 9);

протоколом усної заяви про злочин
потерпілого ОСОБА_6 від 13 червня 2010 року
відповідно до якого, 12 червня 2010 року
приблизно о 20 год. 30 хв. за адресою: м.
Київ, вул. Зарічна біля озера троє
наглядно знайомих відкрито заволоділи
майном та документами (т.1, а.с. 10);

протоколом огляду місця події від 12
червня 2010 року в ході якого вилучено
електроперфаратор, зарядний пристрій
та спінінг, які належали потерпілим (т.1,
а.с. 12);

протоколом огляду та вилучення від 13
червня 2010 року, відповідно до даних
якого у ОСОБА_3 вилучено мобільний
телефон «Нокіа-1112». Як пояснив ОСОБА_3
вказаний телефон йому дав знайомий на
ім'я ОСОБА_4 чи ОСОБА_2 (т.1, а.с. 18);

протоколом очної ставки від 13 червня 2010
року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, відповідно
до даних якого ОСОБА_3 і ОСОБА_2 бачили
як ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_6 (т.1, а.с. 92-93);

протоколом очної ставки від 13 червня 2010
року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, згідно даних
якого ОСОБА_5 не бачив хто йому наносив
удари, бо лежав обличчям донизу під
натиском ОСОБА_2 (т.1, а.с. 94-95).

Таким чином, оцінюючи дослідженні у
справі докази в їх сукупності, суд
вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчинили
відкрите викрадення чужого майна
(грабіж), поєднаний з насильством, яке
не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, за попередньою змовою,
тобто вчинили злочин, передбачений ч. 2
ст. 186 КК України.

Обставинами, які пом'якшують покарання
підсудному ОСОБА_2 згідно ст.66 КК
України, суд визнає щире каяття
усвідомлення неправомірності своєї
поведінки, відшкодування матеріальної
шкоди. Обставин, які обтяжують
покарання підсудному ОСОБА_2 згідно ст.
67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення
ОСОБА_2 покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, який
кримінальний закон відносить до
тяжких, особу підсудного, обставини,
які пом'якшують покарання і
відсутність обставин, які його
обтяжують.

Так, ОСОБА_2, вперше притягується до
кримінальної відповідальності й
раніше ні в чому протиправному
помічений не був, не перебуває на
обліках в лікарів нарколога та
психіатра, позитивно характеризується
за місцем проживання (Т.1, а.с. 146),
одружений, має на утриманні
неповнолітню доньку - ІНФОРМАЦІЯ_4,
усвідомив неправомірність своєї
поведінки відшкодував завдану шкоду.

Враховуючи викладене, суд вважає
правильним обрати йому покарання у
виді позбавлення волі в межах,
наближених до мінімальних, що
передбачені санкцією кримінального
закону. Суд вважає, що мета покарання -
кара за скоєне, виправлення та
запобігання вчиненню нових злочинів,
може бути досягнута без його ізоляції
від суспільства. Таким чином, суд
звільняє ОСОБА_2 від відбування
покарання з випробуванням на підставі
ст. 75 КК України з встановленням йому
іспитового строку та з покладенням
обов'язків, передбачених ст. 76 цього
Кодексу.

Обставинами, які пом'якшують покарання
підсудному ОСОБА_3, згідно ст.66 КК
України, суд визнає щире каяття,
усвідомлення неправомірності своєї
поведінки. Обставина, яка обтяжує
покарання підсудному ОСОБА_3, згідно ст.
67 КК України є вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння та рецидив
злочинів.

Вирішуючи питання про призначення
ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, який
кримінальний закон відносить до
тяжких, особу підсудного, який раніше
судимий за вчинення злочину проти
власності, характеризується негативно,
не працює. Суд вважає правильним обрати
ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення
волі в межах санкції ч.2 ст. 186 КК
України, яке він повинен відбувати
реально.

Саме такі покарання підсудним, на думку
суду, будуть належною карою за скоєне і
сприятимуть досягненню мети покарання
- виправленню та попередженню нових
злочинів.

Питання речових доказів суд вирішує
відповідно до вимог ст.81 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК
України та призначити йому покарання у
виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2
звільнити від відбування призначеного
покарання з випробуванням, встановивши
іспитовий строк два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України
зобов'язати ОСОБА_2 не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу кримінально-виконавчої
інспекції, повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи або
навчання та періодично з'являтися для
реєстрації в органи
кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК
України та призначити йому покарання у
виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання
засудженому ОСОБА_3 рахувати з 13 червня
2010 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до
вступу вироку в законну силу залишити
без змін - підписку про невиїзд.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до
вступу вироку у законну силу залишити
без змін - тримання під вартою.

Арешт накладений на майно ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 - зняти.

Речові докази по справі - залишити у
власності потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6
(Т.1 а.с. 17, 21-22, 44).

Вирок суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва протягом 15
діб з дня його проголошення через
Дарницький районний суд м. Києва, а
засудженим, який перебуває під вартою,
в той же строк з моменту вручення їм
копії вироку.

СУДДЯ: