Справа № 1-21/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2011 року Городищенський районний суд

Черкаської області

у складі :

головуючого суддіПодороги Л. В.

при секретаряхГудзь І.І., ОСОБА_1

з участю прокурораЗубенка С.А.

та захисникаТкаченка В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого старшим сторожем у Валявській філії ЗАТ «НВФ «Урожай», раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, 11 липня 2010 року, близько 18 год. 20 хв., здійснюючи охорону ставу, орендуємого Валявською філією ЗАТ «НВФ «Урожай», що по вул. Литвина у с. Валява, Городищенського району, Черкаської області, а саме, здійснюючи обхід його території, в ході раптово виниклих неприязних відносин, завдав поштовху правою рукою в ліве плече останнього, від якого ОСОБА_3 упав на землю та отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої стегнової кістки, які, згідно висновків експертів № 195 м/д від 08.09.2010 року та № 277 м/д від 02.12.2010 року, спричиняють тривалий розлад здоровя та відносяться до ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2, свою вину в заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_3 спочатку не визнавав, але, у подальшому визнав та пояснив, що 11 липня 2010 року, близько 18 год. 00 хв., знаходячись біля ставу, що у с. Валява, Городищенського району, де він працює старшим сторожем Валявської філії ЗАТ «НВФ «Урожай», здійснював його черговий обхід. Ідучи, помітив ОСОБА_3, який, того дня, рибалив. Біля нього, він бачив пляшку горілки, яку останній час від часу вживав. При цьому, ОСОБА_3 виражався у бік підсудного нецензурною лайкою. Не зважаючи на слова ОСОБА_3, ОСОБА_2 пройшов повз нього і, нагнавши з ставу молодих рибалок, які без дозволу здійснювали вилов риби, повернувся назад. Коли наблизився до ОСОБА_3, останній, сидячи на стільці та повернувшись до нього обличчям, намагався штрикнути його палицею. ОСОБА_2, повернувшись спиною до кукурудзи, боком намагався обійти потерпілого, оскільки помітив, що останній знаходиться у нетверезому стані та не бажав вступати з ним в конфлікт. Однак ОСОБА_3, вставши із стільця та взявши деревяну палицю, замахнувся нею на нього. Після цього, він, взявши лівою рукою потерпілого за правий рукав, правою рукою здійснив різкий поштовх у ліве плече ОСОБА_3. Від даного поштовху, останній упав на землю та почав кричати. Запитавши, що сталося та, отримавши відповідь потерпілого, що у нього болить нога, ОСОБА_2. пішов далі у обхід. Підійшовши до дамби, почув, як ОСОБА_3 кликав свою дружину, яка, близько через 10 хв., прийшла до нього. Деякий час порозмовлявши з ОСОБА_3, вона взяла у нього вудки, пляшку з-під горілки та пішла у напрямку свого будинку. Через деякий час, вона повернулася та прийшла до ОСОБА_2 і сказала, щоб він викликав карету швидкої допомоги, звинувативши при цьому, що він поламав ногу її чоловіку. Після розмови ОСОБА_4 повернулась до ОСОБА_3, а він зателефонував до швидкої допомоги. Через деякий час, приїхали лікарі та забрали ОСОБА_3 до лікарні. У подальшому, він намагався відшкодувати потерпілому витрати на лікування, але останній в цьому відмовив, мотивуючи тим, що даний спір буде вирішуватися в судовому порядку.

Крім повного визнання вини підсудним ОСОБА_2, його вина повністю доведена наступними доказами:

- свідченнями потерпілого ОСОБА_3 про те, що 11.07.2010 року, він вийшов рибалити до ставу, що у с. Валява, Городищенського району, Черкаської області. У той день, він випив близько 100 гр. горілки. Через деякий час, він зайшов до кукурудзи, яка росла поряд на його городі, справити природні потреби. Коли вийшов з неї, побачив ОСОБА_2. На запитання потерпілого, чому той йому раніше погрожував, ОСОБА_2 відповів: «Пішов ти» та, взявши ОСОБА_3 за піджак, кинув потерпілого на землю. Від падіння, він зламав ліву ногу в стегні. Відчуваючи сильний біль, потерпілий почав кликати дружину, яка прийшла до нього близько через 10 хв.. Потім викликали швидку допомогу, яка відвезла його до лікарні, де йому надали необхідну допомогу.

- показами свідка ОСОБА_5 про те, що 11.07.2010 року, вона перебувала у себе вдома. Від будинку свідка до місця події відстань, близько 100 метрів. Близько 18 год. 00 хв., вона бачила, що ОСОБА_3 пішов рибалити. Через деякий час, вона почула, що той гукає дружину. Пішовши до ОСОБА_4, вона повідомила, що її гукає чоловік. Після чого, ОСОБА_4 пішла до потерпілого. У подальшому, вона дізналася від останньої, що ОСОБА_2 штовхнув ОСОБА_3, від чого останній упав на землю та зламав ногу.

- показами свідка ОСОБА_4, про те, що 11.07.2010 року, після 18 год. 00 хв., вона була вдома та працювала по господарству. За 40 хвилин, до вказаного часу, її чоловік, взявши вудки, пішов рибалити. У вище вказаний час, до неї прийшла сусідка і повідомила, що її кличе чоловік. Коли вона прийшла до нього, то помітила, що останній лежить на землі та кричить від болі. На її запитання, останній повідомив, що його пхнув ОСОБА_2 і, від падіння, він, напевно, зламав ногу. Подивившись, вона зрозуміла, що нога у чоловіка, дійсно, зламана. Після цього, вона пішла до ОСОБА_2, який у той час був на дамбі і сказала йому, щоб він викликав швидку допомогу. Після цього, ОСОБА_4 пішла готувати речі та збиратись до лікарні. Через деякий час, приїхала карета швидкої медичної допомоги та забрала ОСОБА_3 до лікарні, де йому зробили операцію. Близько через 3 місяці, до неї підходив ОСОБА_2 та пропонував відшкодувати витрати на лікування, але вона відмовила.

- свідченнями свідка ОСОБА_6 про те, що 11.07.2010 року, близько 18 год. 00 хв., вона перебувала у себе на городі, звідки бачила, як ОСОБА_3 рибалив на ставку. Почувши лайку, яка доносилась від ставу, вона помітила, що виник конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, в ході якої, останній штовхнув потерпілого, від чого він упав на землю та почав кричати, а ОСОБА_2 попрямував в напрямку дамби. Через деякий час, приїхала карета швидкої допомоги та забрала ОСОБА_3. Пізніше вона дізналася про те, що від падіння, останній зламав ногу.

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 01.09.2010 року з фототаблицею, під час якого, ОСОБА_3 відтворив подію, що мала місце 11.07.2010 року на ставу, що у с. Валява, Городищенського району, Черкаської області, а саме, як ОСОБА_2 здійснив поштовх, від якого потерпілий упав на землю та зламав ногу.

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 01.09.2010 року з фототаблицею, під час якого, ОСОБА_6 відтворила подію, що мала місце 11.07.2010 року на ставу, що у с. Валява, Городищенського району, Черкаської області, а саме, як ОСОБА_2 здійснив поштовх ОСОБА_3, від якого останній упав на землю.

- даними висновку експерта № 195 м/д від 08.09.2010 року, відповідно до якого, ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки, які утворилися від дії тупого (их) твердого (х) предмету (ів) чи при ударі об такий (і). Дані тілесні ушкодження спричиняють тривалий розлад здоровя та відносяться до ушкоджень середньої тяжкості.

- даними висновку експерта № 277 м/д від 02.12.2010 року, відповідно до якого, ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки, які утворилися від дії тупого (их) твердого (х) предмету (ів) чи при ударі об такий (і). Дані тілесні ушкодження спричиняють тривалий розлад здоровя та відносяться до ушкоджень середньої тяжкості. Зазначені тілесні ушкодження, могли утворитися при обставинах, а також при механізмі, вказаному ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

До показів свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, суд відноситься критично, оскільки у них містяться багато суперечностей та розбіжностей, у звязку з чим, суд до уваги їх не приймає.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 доказана повністю. Оскільки підсудний ОСОБА_2 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_3 тілесні ушкодження середньої тяжкості, його дії слід кваліфікувати ч. 1 за ст. 122 КК України.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують його покарання.

В якості обставин, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_2, суд визнає, що останній визнав свою вину та розкаявся в скоєному злочині, а також частково відшкодував заподіяну шкоду.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2, судом не встановлено.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання, має на утриманні тяжко хвору пристарілу матір, щиросердно кається, а також вчинив злочин з непрямим умислом, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України.

Судових витрат по справі немає.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

Визнати ОСОБА_2, винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального Кодексу України, і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, засудженого ОСОБА_2, від відбуття призначеного покарання звільнити, якщо останній, протягом однорічного іспитового строку, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_2, обовязки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти вказані органи про зміну місця проживання або роботи та періодично зявлятися в даний орган для реєстрації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2, до вступу вироку в законну силу, залишити попередню підписку про невиїзд.

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області, шляхом подачі апеляції, через Городищенський районний суд, протягом пятнадцяти днів, з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_10