Єдиний унікальний номер 341/1090/15-к
Номер провадження 1-кп/341/78/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2015 року м. Галич

Галицький районний суд Івано Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Більшівці, Галицького р-ну, Івано-Франківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, одруженого, дружина ОСОБА_4 інвалід дитинства 2 групи, українця, громадянина Ураїни, військовозобов`язаного,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ;

захисника ОСОБА_6 ;

представника потерпілого ОСОБА_7 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 вчинив замах на таємне викрадення майна ТзОВ «Аквіос», поєднане з проникненням у інше приміщення, при наступних обставинах.

27 березня 2015 року ОСОБА_3 , маючи на меті викласти доріжку до будинку по місцю свого проживання та достовірно знаючи, що на території колишнього цегельного заводу, що у м. Галич по вул. Коновальця, 35, який належить ТзОВ «АКВІОС», знаходиться бетонна тротуарна плитка, вирішив вчинити її крадіжку.

При цьому ОСОБА_3 переконав свого свояка шваґра ОСОБА_8 поїхати з ним до колишнього цегельного заводу, щоб, нібито з дозволу власника, забрати звідти бетонну плитку.

Для реалізації свого злочинного наміру, з метою таємного викрадення чужого майна та особистого збагачення, цього ж дня ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 на власному легковому автомобілі «ВАЗ-211540», реєстраційний номер НОМЕР_1 близько 16:00 години заїхали на територію заводу Діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна та незаконного збагачення ОСОБА_3 та ОСОБА_8 безперешкодно проникли в одне із приміщень, звідки винесли та завантажили в автомобіль 38 бувших у використанні бетонних тротуарних плиток розмірами 30х30 см кожна, загальною площею 3,42 кв. м. за ціною 70 грн./кв. м., загальною вартістю 239 грн. 40 коп.

Завантаживши плитку, ОСОБА_3 сів у автомобіль та намагався виїхати із території колишнього цегельного заводу, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки в цей момент на територію на службовому автомобілі заїхали працівники відділу державної служби охорони та патрульної служби, які викрили ОСОБА_3 у вчиненні даного злочину та викликали на місце події слідчо-оперативну групу Галицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області.

Допитаний під час судового розгляду ОСОБА_3 повністю визнав свою вину по суті пред`явленого обвинувачення і не заперечив фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що в 27 березня 2015 року він разом з своїм шваґром ОСОБА_8 по місцю свого постійного проживання заливав доріжки. Враховуючи те, що в деяких місцях доріжка проходила по місцю прокладення труб, він вирішив поїхати на територію колишнього цегельного заводу і взяти звідти бетонну тротуарну плитку для облаштування даних частин доріжки до будинку. Раніше від когось з своїх знайомих чув, що на заводі є потрібна йому бетонна плитка. Допомогти йому у цьому попросив свого шваґра ОСОБА_8 , якому сказав, що раніше домовився із власником заводу. Близько 16.00 години поїхали на його легковому автомобілі до колишнього цегельного заводу.

В одному з приміщень почали збирати бетонну плитку та складати її багажник автомобіля. Зібравши більше 3 м.кв. плиток орієнтовно о 19.00 год. він з ОСОБА_8 сіли в автомобіль і хотіли їхати додому, але у цей час на територію заводу приїхали працівники міліції, які перекрили їм дорогу і у подальшому виявили у його автомобілі 38 штук бетонної тротуарної плитки. Зазначив, що ОСОБА_8 нічого не знав про його намір вчинити крадіжку плитки, оскільки він повідомив йому, що має на це усну домовленість з власником. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати.

Представник потерпілого ТзОВ «АКВІОС» ОСОБА_7 не заперечюючи фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті зазначив, що він є засновником та керівником ТзОВ «Аквіос». Цегельний завод за адресою: вул. Коновальця, 35, м. Галич передано в статутний фонд Товариства. 27 березня 2015 року йому зателефонували працівники міліції з м. Галича та повідомили, що затримали на території його заводу осіб, під час крадіжки майна. На наступний день він приїхав в м. Галич та з`ясував, що обвинувачений мав намір викрасти бетонну плитку, яка була вистелена вздовж колій для вагонеток в приміщенні «А» цегельного заводу.

Враховуючи те, що майно є у наявності, матеріальних претензій до обвинуваченого не має. Вважає, що обвинувачений усвідомив протиправність та недопустимість вчинення зазначених дій. Просить його суворо не карати та не позбавляти волі.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Судом ухвалено при дослідженні доказів обмежитись допитом обвинуваченого, представника потерпілого, дослідити докази, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного діяння в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватими.

Суд вважає, що своїми діями, які виразились у закінченому замаху, оскільки обвинувачений виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, на таємне викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Дослідженням доказів, що характеризують особу ОСОБА_3 встановлено, що такий раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання. На обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Має на утриманні дружину інваліда дитинства 2 групи. Наявне захворювання опорно-рухового апарату.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визначає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій та прощення представника потерпілого. Обставини, що обтяжують покарання, згідно з ст. 67 КК України, відсутні.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе при призначенні покарання ОСОБА_3 застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 185 КК України і не пов`язаного з ізоляцією, у виді громадських робіт. Дане покарання суд вважає за можливе застосувати, оскільки медичних протипоказань виконувати фізичну роботу не встановлено (обвинувачений не є інвалідом) і по встановлених обставинах обвинувачений може виконувати фізичну роботу.

Слід вирішити питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України. Вирішити питання застосування до обвинувачених запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, з врахуванням ст. 69 КК України, у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання з обов`язками не покидати межі Івано-Франківської області та прибувати за кожною вимогою до суду залишити без змін.

Речові докази по справі - 38 штук бетонної плитки розмірами приблизно 30х30 см повернути потерпілу ТзОВ «Аквіос».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою протягом цього ж часу з моменту вручення копії вироку.

Суддя:ОСОБА_1