Справа № 314/6306/14-к Провадження № 1-кп/314/303/2014
ВИРОК
іменем України
17.12.2014 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ Запорізької області кримінальне провадження № 0001445 від 22.09.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області м. Вільнянськ, українця, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18.09.2014 року, приблизно о 07:00 годині ОСОБА_4 маючи умисел на заподіяння легких тілесних ушкоджень, знаходячись біля двору будинку АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті раніше неприязних відносин з ОСОБА_5 наніс останньому тілесні ушкодження, а саме 6 ударів металевим прутом: в область лівого передпліччя, область ребер зліва, в область обох стегон, в пах, в область правого голено ступного суглобу.

Згідно висновку експерта № 4101 від 29.09.2014 року забиття паху (крововилив з набряком м`яких тканин в області паху) у гр. ОСОБА_5 кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Крововиливи в області лівого передпліччя, в області грудної клітини зліва, в області обох стегон, садно в області лівого надпліччя, в області правого голено ступневого суглобу у гр. ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995 року).

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України «як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я».

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення від 08 жовтня 2014 року, укладеною між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин; обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , - у вигляді 240 годин громадських робіт.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду.

Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілого щодо затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного:

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду та розміру покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

В ході досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 08 жовтня 2014 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням обмежень, визначених п.п.1,2 ч.4 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

17.12.2014