АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-1814/08 Головуючий
Категорія: ч. 2 ст.187 , ч.2 ст.289 Сащенко І.С.
КК України Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2008 року колегія суддів судової палати з кримінальних
справ апеляційного суду Харківської
області у складі:

Головуючого судді Бикової
Л.П.

Суддів Пелішенко
Ж.І., Воробйова О.Ю.

За участю прокурора Криворучко
І.І.

Засуджених ОСОБА_1,ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові
апеляцію помічника прокурора Богодухівського району Харківської області,
засуджених ОСОБА_1 таОСОБА_2 на вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 14 квітня 2008р., -

В С Т А Н О В И В:

Цим вироком

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець с. Павлівка-2

Лозівського
району Харківської області, циган,

громадянин
України, раніше судимий:

- 09.10.2007р.
Середино-Будським районним судом

Сумської області за ч.3 ст. 185 КК
України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 104 КК
України з іспитовим строком 1 рік;

засуджений за ст. 187 КК України до
7 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч.2 ст. 289 КК України до 7
років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна; на підставі ч.1 ст. 70
КК України шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді позбавлення
волі на строк 7 років 6 місяців без конфіскації майна; застосовано ч.1 ст. 71 КК України та приєднано частково
невідбуту частину покарання за вироком Серединно- Будського районного суду
Сумської області від 09.10.2007р. та остаточно призначено покарання у вигляді 8
років позбавлення волі без конфіскації майна.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець

с.
Прокопівка Новгород - Сіверського району Чернігівської

області,
українець, громадянин України,

раніше
не судимий;

засуджений за ст. 187 КК України до
7 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч.2 ст. 289 КК України до 8
років позбавлення волі без конфіскації майна; на підставі ч.1 ст. 70 КК України
шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у
вигляді позбавлення волі на строк 8 років без конфіскації майна.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3. задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на відшкодування
матеріального збитку 866 грн. 60 коп., на відшкодування морального збитку - 2
тис. грн., всього - 2866грн 60 коп. В
іншій частині позову відмовлено.

Згідно вироку, засуджені визнані
винними в тому, що 26.10.2007 року ОСОБА_1 за попередньою змовою з
неповнолітнім ОСОБА_2, діючи умисно, з
метою заволодіння майном потерпілого, здійснили напад на потерпілого ОСОБА_3.,
поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, при
цьому ОСОБА_1 лезом ножа наніс поріз на шиї ОСОБА_3., спричинивши йому легкі
тілесні ушкодження та заволоділи його
майном, тобто вчинили розбій. Також, ОСОБА_1 діючи повторно, за попередньої
змовою з неповнолітнімОСОБА_2 їз
застосуванням фізичної сили, погрожуючи ножем, скоїли незаконне заволодіння
автомобілем ЗАЗ 11027 «Таврія -Нова» д/н НОМЕР_1, що належав потерпілому
ОСОБА_3

В апеляціях:

- з доповненнями засудженийОСОБА_2 просить вирок скасувати, і постановити
новий вирок та призначити покарання з застосуванням ст.. 75 КК України. При
цьому він посилається на те, що в період досудового слідства та в суді першої
інстанції він давав неправдиві свідчення
щодо своєї участі у скоєнні злочинів, за які він засуджений, та посилався на те
що він не був організатором і йому не було відомо про наміри ОСОБА_1. скоїти
вказані злочини, а також на те, що він визнав себе винним у скоєнні злочинів
через прохання свого брата ОСОБА_1, тому
що сподівався, що при викритті вказаних злочинів йому буде призначено покарання з застосуванням іспитового строку у
зв'язку з тим, що він є неповнолітнім та раніше не мав судимості;

- з доповненнями засуджений ОСОБА_1 просить вирок скасувати, і постановити
новий вирок та пом'якшити призначене йому покарання, посилаючись на те, що він
визнає свою провину, сприяв розкриттю злочину та на щиро розкаявся. Також
посилається на те що раніше давав неправдиві покази у справі про
участьОСОБА_2 у скоєнні злочину, який не знав про його наміри скоїти злочини та
участі не приймав, а переконав його частково взяти провину за скоєні ним
злочини на себе, сподіваючись, що при призначенні покаранняОСОБА_2, який є
неповнолітнім та не має судимості, суд застосує
положення ст. 75 КК України і призначить умовну міру покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_1. таОСОБА_2, які
підтримали свої апеляції; прокурора про законність та обґрунтованість вироку,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів
вважає, що апеляції задоволенню не підлягають.

Суд правильно встановив обставини
події злочинів, які підтверджені
викладеними у вироку доказами.

Доводи апеляцій засуджених про
непричетністьОСОБА_2 до скоєння злочинів є безпідставними.

Висновки суду про винність ОСОБА_1. таОСОБА_2 в розбійному
нападі за попередньою змовою на
ОСОБА_3. та заволодіння належним йому
автомобілем підтверджені: свідченнями самих засуджених в ході досудового слідства, у тому числі в
перебігу відтворення умов та обставин події за їх участі, а також в судовому
засіданні про обставини скоєння ними
злочинів; свідченнями потерпілого
ОСОБА_3. про обставини нападу на нього засудженими, заволодіння належним йому майном, у тому числі
автомобілем, про застосування до нього фізичного насильства ОСОБА_1.; даними
протоколів пред'явлення потерпілому осіб для впізнання, серед яких він впізнав ОСОБА_1.
таОСОБА_2, як осіб, які скоїли у відношенні нього розбій та заволоділи його
автомобілем( а.с. 119,120).

Свідченнями на слідстві та в судовому засіданні засудженими біли дані з
додержанням права на захист підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, за
присутності захисника.

Викладене свідчить про об'єктивність
свідчень засуджених про скоєння ними 26 жовтня 2007 року злочинів.

Суд першої інстанції дав належну оцінку всім доказам у справі. Дії ОСОБА_1.
таОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.

Твердження в апеляціях засуджених про непричетністьОСОБА_2 до скоєння
злочинів спростовується наведеними у
вироку доказами, які викладені вище, у
тому числі свідченнями потерпілого ОСОБА_3. про те, що засуджені діяли узгоджено, в той час, коли ОСОБА_1 приставив
до його шиї ніж,ОСОБА_2 забирав гроші, та зняв з шиї мобільний телефон(
а.с.283).

Таке твердження є непереконливим та викликане бажанням уникнутиОСОБА_2
кримінальної відповідальності за скоєні злочини.

Покарання засудженим призначено з
врахуванням ступеня тяжкості скоєного, даних про особу кожного з засуджених, пом'якшуючих та
обтяжуючих покарання обставин.

Покарання по ч. 2 ст. 187 КК України
призначено в мінімальних межах, встановлених санкцією вказаної статті закону.

Остаточне покарання призначене кожному з засуджених є необхідним та
достатнім для їх виправлення та
попередження нових злочинів.

Підстав для зменшення покарання, про що міститься прохання в апеляціях, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 366 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Вирок Богодухівського районного суду
Харківської області від 14 квітня 2008 року у відношенні ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 залишити без змін, а їх апеляції - без задоволення.

Головуючий

Судді: 1.

2.