Справа № 761/2514/15-к
Провадження №1-кп/761/355/2015
В И Р О К
іменем України
11 лютого 2015 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , в приміщенні суду під час судового розгляду кримінального провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0009573 від 16.12.2014 р.) по обвинуваченню

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Новгородка Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, який працює менеджером у ФО СПД «Новіченко», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2014 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в районі станції Київського метрополітену «Нивки», зустрівся з невстановленою слідством особою, з якою вступив у злочинну змову щодо відкритого викрадення чужого майна. У подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа, переслідуючи спільний злочинний умисел, попрямували до перехрестя вул. Щербакова та вул. Салютної в м. Києві, де, помітивши одноповерхове нежитлове приміщення, яке належить ТОВ «Компаньйон фінанс», вирішили відкрито заволодіти майном вказаного підприємства, при цьому розташувавшись неподалік від згаданого приміщення та спланувавши свої подальші дії, а також, розподіливши між собою злочинні ролі, стали спостерігати за навколишньою обстановкою, вичікуючи зручного моменту для вчинення кримінального правопорушення. Далі, того ж дня, приблизно о 20 годині, переконавшись, що біля нежитлового приміщення, розташованого по вул. Щербакова, 45 в м. Києві, нікого немає, обвинувачений ОСОБА_4 спільно з невстановленою слідством особою зайшли у відчинені двері цього приміщення, де, побачивши потерпілу ОСОБА_8 , діючи в рамках обумовлених між собою ролей, обвинувачений ОСОБА_4 встав біля вхідних дверей з метою виявлення небезпеки щодо їх викриття, а інша невстановлена слідством особа підійшла до потерпілої ОСОБА_8 і, погрожуючи газовим балончиком, схопила її за руки та почала їх утримувати, для запобігання спроби натиснення кнопки виклику охорони. У наступному, взявши ключі від сейфу, які знаходились на робочому столі ОСОБА_8 , невстановлена слідством особа відчинила сейф, звідки відкрито викрала грошові кошти в сумі 4355 гривень 56 копійок, які належали ТОВ «Компаньйон фінанс», після чого, обвинувачений ОСОБА_4 спільно з невстановленою слідством особою, яка утримувала ці кошти, з місця вчинення злочину зникли, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище та при цьому пояснив, що 15 грудня 2014 року, приблизно о 20 годині, попередньо домовившись з іншою особою щодо заволодіння чужим майном, він спільно з вказаною особою зайшли до окремого кіоску на вул. Щербакова в м. Києві, де в присутності потерпілої ОСОБА_8 заволоділи коштами із сейфу, при цьому згідно розподілених ролей, він стояв біля дверей, аби слідкувати за обстановкою, а інша особа погрожувала газовим балончиком потерпілій та безпосередньо забрала кошти із сейфу, після чого вони покинули місце злочину.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що він відповідно до ст. 89 КК України є раніше не судимою особою, на наркологічному та психоневрологічному обліку не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, має сім`ю, а й отже стабільні соціальні зв`язки, і тому, на думку суду, є можливість обмежитись йому мінімальним розміром покарання у виді позбавлення волі, передбаченим в санкції ч. 2 ст. 186 КК України, при цьому з урахуванням всіх обставин даної справи, в тому числі і того, що потерпіла сторона жодних претензій до останнього не заявляла, а сам ОСОБА_4 в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку і в подальшому пообіцяв не порушувати закон, на переконання суду, в даному конкретному випадку є можливість його виправлення без відбування покарання, і тому по відношенню до нього застосовує ст. 75 КК України, і викладене на думку суду є справедливим а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази по справі, а саме: СД-диск із відеозаписом від 15.12.2014 року з камер відеоспостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження, грошові кошти в сумі 2 000 грн. - повернути належному володільцю, куртку - повернути ОСОБА_4 , інші речові докази знищити.

Судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз, загальною вартістю 982,8 грн., підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за якою призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України на протязі іспитового строку покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначені державні органи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Судові витрати по справі, пов`язані з проведенням експертиз, загальною вартістю 982 грн. 80 коп. стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по відношенню до ОСОБА_7 скасувати.

Після набрання вироком законної сили, речові докази у справі, а саме: СД-диск із відеозаписом від 15.12.2014 року з камер відеоспостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження, грошові кошти в сумі 2 000 грн. - повернути належному володільцю, куртку - повернути ОСОБА_9 , інші речові докази знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1