Справа № 643/5603/15-к
Провадження № 1-кп/643/454/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.07.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00000080 від 31.01.2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фез Королівства Марокко, громадянина Королівства Марокко, із середньою освітою, який не одружений, дітей не має, не працює, навчається на першому курсі Національного фармацевтичного університету, раніше не судимий, зареєстрований в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 31.01.2015 року о 05-30 год. керував технічно справним автомобілем «ЗАЗ-ТР69УО», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , та рухався в темну пору доби по пр.-ту Тракторобудівників у м. Харкові зі сторони вул. Блюхера в напрямку вул. Героїв Праці. В ході руху по вказаній вулиці, в районі будинку № 95, водій ОСОБА_9 не виконав законні вимоги працівників ДАІ зупинитись, продовжив рух із швидкістю 95 км/год., проігнорував дорожній знак 4.7. «Об`їзд перешкоди з правого боку», виїхав на дорогу з одностороннім рухом транспортних засобів та в районі розташування цього знаку допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час знаходився на проїжджій частині. Вказаними діями ОСОБА_9 порушив вимоги п.п. 12.1, 12.2, 12.4, 11.2, 11.4 та п. 4.7 додатку 1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: - п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

- п. 12.2 «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»;

- п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.»;

- п. 11.2 «На дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом»;

- п. 11.4 «На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги»;

- п. 4.7 додатку 1 «Об`їзд перешкоди з правого боку».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 243-с/15 від 02.03.2015 року, отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток гомілки, а також тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді забитих ран на голові, переломів кісток склепіння та основи черепа, внутрішньочерепних крововиливів, набряку і набухання головного мозку, розриву стовбура головного мозку, від яких загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Порушення вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_9 , які знаходяться у причинному зв`язку з подією та її наслідками, виразилося в тому, що він, керуючи автомобілем «ЗАЗ-ТР69УО», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю, яка перевищувала допустиму у населеному пункті, по зустрічній смузі проїжджої частини дороги, при тому що дорога мала дві смуги для руху в попутному напрямку, наближаючись до дорожнього знаку 4.7. «Об`їзд перешкоди з правого боку» (розділяючий газон), не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху та прийомів керування, продовжив рух прямо, перед дорожнім знаком 4.7 не здійснив об`їзду розділяючого газону та, продовжуючи рух по зустрічній смузі одностороннього руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який в цей час знаходився на проїжджій частині, внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди.

Порушення ОСОБА_9 вимог п.п. 12.1 та п. 4.7 додатку 1 Правил дорожнього руху України відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 226/15 від 24.03.2015 року, знаходяться у причинному зв`язку з подією та її наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні вказаного вище злочину, щиро розкаявся та приніс вибачення потерпілому. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, та підтвердив вчинення ним вказаного вище злочину, надавши відповідні пояснення. Показав, що він дійсно 31.01.2015 року о 05-30 год., рухаючись по пр-ту Тракторобудівників у м. Харкові із вказаною вище швидкістю, здійснював обгін автобусу. Побачивши вказаний вище дорожній знак, він не встиг відреагувати на нього та виїхати на свою смугу руху, в зв`язку з чим виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив наїзд на пішохода.

Визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи дозволили суду зі згоди всіх учасників судового розгляду не досліджувати всі докази щодо обставин вчинення ОСОБА_9 вказаного кримінального правопорушення та розглянути справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового розгляду було роз`яснено.

Суд вважає вину ОСОБА_9 доведеною повністю та, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Судом вивчалась особистість обвинуваченого ОСОБА_9 та встановлено, що він раніше не судимий, до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , заяв від сусідів та адміністрації гуртожитку не надходило, компрометуючи матеріали відсутні.

Як встановлено судом з пояснень обвинуваченого, а також протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 31.01.2015 року, ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02.02.2015 року та довідки Харківського СІЗО № 12/2 1922/бр від 03.02.2015 року, ОСОБА_9 було фактично затримано 31.01.2015 року та звільнено із Харківського СІЗО 03.02.2015 року у зв`язку із внесенням застави в розмірі 97440,00 грн.

В судовому засіданні прокурором було зазначено, що в ході досудового розслідування з боку ОСОБА_9 мали місце щире каяття, а також активне сприяння розкриттю злочину.

Як вбачається із заяви потерпілого ОСОБА_4 , підпис якого засвідчено приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_12 26.02.2015 року, зареєстрованої в реєстрі за № 325, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_9 гроші в сумі 340500,00 грн., які є взаємно узгодженою ними (та іншими членами родини загиблого) компенсацією за вказаним кримінальним провадженням. З вказаної суми грошових коштів 40500,00 грн. сплачено в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 300000,00 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди. У вказаній заяві потерпілим ОСОБА_4 також зазначено, що він не має до ОСОБА_9 претензій морального та майнового характеру.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив, що йому з боку обвинуваченого в повному обсязі відшкодована завдана матеріальна та моральна шкода та претензій до останнього він не має.

Враховуючи наведене, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_9 покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, та призначає його у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України не притягувався, необережну форму вини останнього, а також позицію сторони обвинувачення, яка просила застосувати відносно ОСОБА_9 положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, позицію потерпілого ОСОБА_4 , який також просив застосувати відносно обвинуваченого положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, засади диспозитивності кримінального провадження, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_9 можливе без відбування основного покарання, в зв`язку з чим вважає за можливе застосувати відносно нього положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням. Також суд, враховуючи наведені вище обставини кримінального правопорушення, вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Питання про процесуальні витрати в загальному розмірі 5453,28 грн., пов`язані з проведенням експертиз, суд вирішує у відповідності до ст. 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 349, 369-371, 373-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки. Додаткове покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки підлягає реальному виконанню.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.

Зарахувати в строк покарання строк тримання ОСОБА_9 під вартою з 31.01.2015 року по 03.02.2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити обраний раніше заставу в розмірі 97440,00 грн. (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок гривень).

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 97440,00 грн. (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок гривень), внесену за ОСОБА_9 заставодавцем ОСОБА_8 - повернути заставодавцю ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на проведення експертиз в розмірі 5453,28 грн. (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят три гривні двадцять вісім копійок).

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ, а саме автомобіль ЗАЗ-TF69YO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який було накладено арешт згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02.02.2015 року та який передано на зберігання до спеціального майданчика тимчасово затриманого транспорту за адресою: м. Харків, вул. Льва Товстого повернути законному володільцю ОСОБА_10 .

Апеляційну скаргу на вказаний вирок може бути подано через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1