Дата документу Справа № 223/86/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1230/15
Єдиний унікальний № 223/86/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч. 3 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, дистанційно в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 00001889, за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у провадженні, та обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Вугледарського міського суду Донецької області від 03 березня 2015 року (з урахуванням виправлених у ньому описок згідно з ухвалою від 29.04.2015 року), яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сухі Яли Мар`їнського району Донецької області, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19.06.2009 року Будьоновським районним судом м. Донецька за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі;
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Був взятий під варту в залі суду. Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з 03.03.2015 року.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати на загальну суму 344, 84 грн. за проведення судової дактилоскопічної експертизи, які складають 294, 84 грн., та проведення судової товарознавчої експертизи, які складають 50,00 грн., на користь держави. Вирішена доля речових доказів.
Виходячи з вироку, 08 грудня 2014 року о 14.00 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, навмисно, з корисливих мотивів з метою заволодіння чужим майном, розбивши скло на балконі в квартирі АДРЕСА_2 , розташованої на другому поверсі, де мешкає ОСОБА_8 , незаконно, протиправно проник у вищевказану квартиру, звідки таємно, повторно викрав ноутбук «Asus», модель X80L с/н 84NOAS18188415F, власницею якого є потерпіла ОСОБА_8 , після чого, обернув викрадене на свою користь, місце злочину покинув, вийшовши через двері, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду у розмірі 1 615,00 грн.

В апеляційних скаргах:

- прокурор, який брав участь у провадженні, вважаючи вирок незаконним через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, зазначає, що суд не врахував, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення корисливого тяжкого злочину, судимість за який у встановленому законом порядку не знята і не погашена, відбувши реальну міру покарання у місцях позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, при цьому за наявності обтяжуючих обставин у стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання характеризується негативно, призначив обвинуваченому надто м`яке покарання. Внаслідок цього просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі;

- обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що суд при визначенні йому покарання не врахував в якості обставин, що пом`якшують його покарання, те, що він одружений, має на утриманні малолітню доньку, яка потребує його батьківської опіки та виховання, а також хвору матір, яка не працює внаслідок поганого стану здоров`я, а тому просить з урахуванням вказаних обставин, а також того, що він розкаявся у вчиненому та жалкує з приводу скоєного, пом`якшити покарання.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який не підтримав апеляційні скарги; обвинуваченого, зокрема в останньому слові, який підтримав свою апеляційну скаргу і не підтримав апеляційну скаргу прокурора, колегія суддів, перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, вважає, що апеляційні скарги, як прокурора, який брав участь у провадженні, так і обвинуваченого ОСОБА_7 , задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.
Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в апеляційній скарзі не оскаржується.

Порушень ст. ст. 349, 370 КПК України щодо обґрунтованості і вмотивованості вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення у вироку суду, колегія суддів не вбачає.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд відповідно до вимог ст. 65-67 КК України, призначив його, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий за тяжкий корисливий злочин, що характеризує його з негативної сторони, на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем проживання.

Добровільне відшкодування завданого збитку, суд визнав обставиною, що пом`якшує покарання, а скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння - обставиною, що обтяжує покарання.

Врахувавши наведені обставини, міський суд призначив ОСОБА_9 покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України, у виді 3 років 6 місяців року позбавлення волі, яке відповідає вимогам ст. ст. 50,65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи прокурора про незаконність вироку через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливого тяжкого злочину, судимість за який у встановленому законом порядку не знята і не погашена, відбувши реальну міру покарання у місцях позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, при цьому за наявності обтяжуючих обставин у стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання характеризується негативно, а тому призначив обвинуваченому надто м`яке покарання, неспроможні, оскільки ці обставини судом враховані, про що зазначено у судовому рішенні.

Отже, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що передбачена ст. 50 КК України мета покарання щодо ОСОБА_10 може бути досягнута тільки шляхом призначення останньому покарання у виді реального позбавлення волі строком на 4 роки, є непереконливими.

Непереконливими є також і доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що суд при визначенні йому покарання не врахував в якості обставин, що пом`якшують його покарання, те, що він одружений, має на утриманні малолітню доньку, яка потребує його батьківської опіки та виховання, а також хвору матір, яка не працює внаслідок поганого стану здоров`я, оскільки суд і так призначив покарання, близьке до мінімального, а тому вказані ним обставини не можуть вплинути на призначення ще більш м`якого покарання.

Підстав вважати призначене ОСОБА_9 покарання явно несправедливим внаслідок його м`якості або суворості, колегія суддів не вбачає.

Тому підстав для скасування судового рішення у зв`язку з невідповідністю призначеного судом остаточного покарання ОСОБА_9 по доводах, вказаних в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 336, 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні та апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Вугледарського міського суду Донецької області від 03 березня 2015 року (з урахуванням виправлених у ньому згідно з ухвалою від 29.04.2015 року описок) відносно обвинуваченого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4