Провадження № 1-кп/734/73/15 Справа № 734/843/15-к
В И Р О К

іменем України

07 квітня 2015 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комань Новгород-Сіверського району Чернігівської області, українця, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, начальника польової лазні взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , військове звання прапорщик, одруженого, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

19 травня 2014 року прапорщик ОСОБА_5 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 454/2014 від 6 травня 2014 року та в той же день направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 . За наказом № 16 від 19 травня 2014 року командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 прапорщик ОСОБА_5 призначений на посаду начальника польової лазні взводу матеріально-технічного забезпечення вказаної військової частини та зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення, а також відповідно до ст.ст. 2, 4 і 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Відповідно до наказу № 113 від 1 вересня 2014 року командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 прапорщику ОСОБА_5 надана щорічна основна відпустка терміном на 18 діб із 1 вересня 2014 року по 19 вересня 2014 року. Згідно з вимогами ст.ст. 17 і 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Відповідно до ст.ст. 1 і 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни. У відповідності до вимог ст.ст. 11, 16 і 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-ХІV, прапорщик ОСОБА_5 під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, повинен: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки і додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

У порушення вищевказаних вимог прапорщик ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), о 8.00 годині 19 вересня 2014 року після перебування у відпустці не повернувся у військову частину та до 30 березня 2015 року перебував поза межами її розташування, тобто прапорщик ОСОБА_5 не з`явився вчасно без поважних причин на службу з відпустки тривалістю понад один місяць. Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 № 61 від 30 березня 2015 року прапорщик ОСОБА_5 признаний придатним до проходження військової служби.

Таким чином, прапорщик ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно без поважних причин на службу з відпустки тривалістю понад один місяць.

30 березня 2015 року між заступником військового прокурора Деснянського гарнізону ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності ст. 472 КПК України. Згідно вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 і підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. При цьому, підозрюваний ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України. За вказаною угодою підозрюваному ОСОБА_5 узгоджене покарання із застосуванням ст.ст. 69 і 60 КК України у виді арешту строком 6 (шість) місяців із відбуванням покарання на гауптвахті відділу організації охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 . В угоді викладені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання цієї угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Підозрюваний ОСОБА_5 цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання. Суд дійшов висновку про те, що угода від 30 березня 2015 року про визнання винуватості між заступником військового прокурора Деснянського гарнізону ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_5 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України і Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Вивчивши угоду про визнання винуватості, вислухавши думки прокурора ОСОБА_3 і захисника ОСОБА_4 , пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 30 березня 2015 року, укладеної між заступником військового прокурора Деснянського гарнізону ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_5 , призначивши підозрюваному ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання за ч. 3 ст. 407 КК України, із застосуванням ст.ст. 69 і 60 КК України, у виді арешту строком 6 (шість) місяців із відбуванням покарання на гауптвахті відділу організації охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 . При призначенні покарання підозрюваному ОСОБА_5 суд враховує визнання вини і щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочинові), активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (злочину), що є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставини, які обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_5 , відсутні. При цьому, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) і особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, і вважає необхідним за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), з урахуванням особи винного, на підставі ст. 69 КК України призначити відповідно до умов вище вказаної угоди підозрюваному ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 407 КК України, - у виді арешту .

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 і 475 КПК України, суд

з а с у д и в:

затвердити угоду від 30 березня 2015 року про визнання винуватості, укладену між заступником військового прокурора Деснянського гарнізону ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 407 КК України, із застосуванням ст.ст. 69 і 60 КК України, - у виді арешту строком 6 (шість) місяців із відбуванням покарання на гауптвахті відділу організації охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати із часу його фактичного затримання.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів із моменту проголошення у разі не подання апеляції. Вирок може бути оскаржений із підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів із дня проголошення.

Суддя