В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.06.2015 Справа №607/7554/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 28 січня 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Бучач Тернопільської області, одруженого, із середньо-спеціальною освітою, працюючого у «Креатор Буд» муляром, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 28 січня 2015 року о 07 годині 25 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «ДЕУ Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з двома пасажирами рухався по вул. Руській м. Тернополя, в напрямку від проспекту Степана Бандери до вул. Івана Мазепи.
Рухаючись у вказаному напрямку, зі швидкістю близько 40 км/год., і наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, що встановлений навпроти будинків № 10, 11, вул. Руської, водій ОСОБА_3 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5 ч. 1, 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, які зобов`язували його не створювати своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Під час подальшого руху, із зазначеною швидкістю, водій ОСОБА_3 , маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_6 , яка переходила проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переході в напрямку зліва-направо по ходу руху автомобіля «ДЕУ Ланос», відповідно до вимог п. 18.1 ПДР України, не зменшив швидкість руху керованого автомобіля та не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб дати дорогу пішоходу, хоча мав таку технічну можливість, а продовжив рух у вказаному напрямку.
Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил, ОСОБА_3 не забезпечив безпеку дорожнього руху та шляхом несвоєчасного застосування гальмування позбавив себе технічної можливості зупинити керований ним автомобіль «ДЕУ Ланос» перед нерегульованим пішохідним переходом, та виїхавши на нього скоїв наїзд передньою правою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_6 .
У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів тіл обох (велико- і малогомілкових) кісток правої гомілки у верхній третині і лівої лобкової кістки та саден правої половини чола і ділянки лівого колінного суглоба, які відповідно до висновку експерта № 355 від 01.04.2015 року, згідно з п. п. 2.2.1 (в) і 2.2.2 цих Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ, 1995), відносяться до середньої тяжкості.
Порушення водієм ОСОБА_3 , вимог пунктів: 1.5 ч. 1, 2.3. (б, д), 18.1 Правил дорожнього руху України, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілій ОСОБА_6 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що 28 січня 2015 року біля 07 год. 25 хв., керував технічно справним автомобілем «ДЕУ Ланос» р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Руській м. Тернополя, в напрямку від просп. Степана Бандери до вул. Івана Мазепи. При наближенні до перехрестя з вул. Старий ринок, рухався із швидкістю біля 40 км/год. Коли наближався до вказаного перехрестя, то побачив, що на його смузі руху стоїть легковий автомобіль, білого кольору. Даний автомобіль стояв біля правого бордюру перед нерегульованим пішохідним переходом. При наближенні до цього автомобіля по лівій смузі руху його напрямку інші транспортні засоби не рухалися, а тому вирішив об`їхати даний автомобіль виїхавши при цьому на ліву смугу руху свого напрямку. Як тільки виїхав на ліву смугу руху до вул. Мазепи та вже рухався по траєкторії, яка проходила орієнтовно по центру цієї смуги, подивившись прямо перед керованим автомобілем побачив пішохода - потерпілу, яка переходила проїзну частину дороги вул. Руської, в напрямку зліва-направо по ходу його руху. Як тільки побачив потерпілу, то відразу застосував гальмування, не змінюючи напрямку свого руху, однак не встиг зупинитися до початку пішохідного переходу, оскільки було слизько, і виїхавши на нього допустив наїзд на потерпілу правою передньою частиною свого автомобіля.
У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що претензій до обвинуваченого не має, останній їй частково відшкодував заподіяну шкоду, зокрема, моральну шкоду у повному розмірі, просить суд не притягувати обвинуваченого до кримінальної відповідальності та не позбавляти права керувати транспортними засобами.
Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та розміру цивільного позову, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.
Таким чином, оцінивши всі докази в кримінальному провадженні, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 вчинив: порушення правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.286 КК України.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд враховує вимоги ст.ст.50, 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.1 ст.286 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, конкретні обставини справи та дані про особу обвинуваченого.
Обставин, які пом`якшують покарання вчиненого ОСОБА_3 , передбачених ст.66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної моральної шкоди потерпілій.
Обставин, які обтяжують покарання, скоєного ОСОБА_3 , передбачених ст.67 КК України, судом на встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити обвинуваченого та попередити вчинення ним нових злочинів.
Аналізуючи вищенаведене, суд, прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливі без відбування покарання, а тому вважає за можливе застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк.
Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст.75 КК України, суд, взяв до уваги те, що обвинувачений у вчиненому щиросердечно розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, ставлення обвинуваченого до скоєного, необережний характер його вини, відшкодування потерпілій моральної шкоди у повному розмірі.
Вказані обставини дають підстави суду вважати, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування ним покарання, з встановленням йому іспитового строку.
Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
У справі є процесуальні витрати на проведення автотехнічної експертизи №5-90/15 від 03 березня 2015 року у розмірі 614,40 грн., транспортно-трасологічної експертизи №5-91/15 від 26 лютого 2015 року в розмірі 614,40 грн., автотехнічної експертизи №5-190/15 від 24 квітня 2015 року в розмірі 614,40 грн., всього на загальну суму 1843,20 грн. (одна тисяча вісімсот сорок три гривні 20 копійок), які суд вважає слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).
Цивільний позов прокурора прокуратури міста Тернополя ОСОБА_8 в інтересах фінансового управління Тернопільської міської ради до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_3 в користь фінансового управління Тернопільської міської ради 5584,77 гривень.
Скасувати арешт на автомобіль марки «Daewoo-Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 31 січня 2015 року, після набрання вироку законної сили.
Повернути транспортний засіб «Daewoo-Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску законному володільцю ОСОБА_9 , який знаходиться на спеціальному майданчику для утримання транспортних засобів ВДАІ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області, безоплатно, після набрання вироку законної сили.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати засудженого ОСОБА_3 , відповідно до ст.76 КК України, в період дії іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення автотехнічної експертизи №5-90/15 від 03 березня 2015 року у розмірі 614,40 грн., транспортно-трасологічної експертизи №5-91/15 від 26 лютого 2015 року в розмірі 614,40 грн., автотехнічної експертизи №5-190/15 від 24 квітня 2015 року в розмірі 614,40 грн., всього на загальну суму 1843,20 грн. (одна тисяча вісімсот сорок три гривні 20 копійок) в користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Цивільний позов прокурора прокуратури міста Тернополя ОСОБА_8 в інтересах фінансового управління Тернопільської міської ради до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_3 в користь фінансового управління Тернопільської міської ради 5584,77 гривень (п`ять тисяч вісімсот чотири гривні 77 копійок). (р/р 0002 ГУДКСУ в Тернопільській області, Код 37977726, МФО 838012, міський бюджет призначення платежу «інші надходження» 24060300 КБК).

Скасувати арешт на автомобіль марки «Daewoo-Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 31 січня 2015 року, після набрання вироку законної сили.

Повернути транспортний засіб «Daewoo-Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску законному володільцю ОСОБА_9 , який знаходиться на спеціальному майданчику для утримання транспортних засобів ВДАІ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області, безоплатно, після набрання вироку законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1