Справа № 591/5490/14-к Провадження № 1-кс/591/816/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2014 року м. Суми
Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скражників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_6 від 14 липня 2014 року про відмову у визнанні потерпілим,
в с т а н о в и в :
25 липня 2014 року до Зарічного районного суду м. Суми звернулися ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_6 від 14 липня 2014 року, яку мотивують тим, що відповідно до ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 20 червня 2014 року внесено відомості до ЄРДР за №0000137 за ст. 373 ч. 1 КК України і винесено постанову від 14 липня 2013 року про відмову у визнанні скаржників потерпілими. Не погоджуючись з вказаною постановою, посилаються на те, що прокурором та слідчим отримано нові докази кримінальної справи № 93746, які не були долучені до матеріалів провадження та повернуті їм. Слідчий розумів, що кримінальне провадження випливало з кримінальної справи № 93746 по факту замовного вбивства сина ОСОБА_7 і фальсифікації причин його смерті, а тому відповідно до п. 6 ст. 55 КПК України це автоматично робить їх потерпілими. Посилаючись на вказані обставини, просить скасувати постанову ст. слідчої ОСОБА_8 від 14 липня 2013 року про відмову у визнанні потерпілими і визнати потерпілими, окремою постановою реагувати на вказані протизаконні дії ОСОБА_8 , представлені суду нові докази по справі № 93746, тобто аудіокасети і стінограми та заяви і скарги 10-ти свідків зобов`язати обласну прокуратуру долучити до справи згідно ст. 159 КПК України і видати скаржникам копію постанови про виїмку цих нових доказів.
В судовому засіданні скаржники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтримали скаргу у повному обсязі та просять її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови та відсутність підстав для задоволення скарги.
Вислухавши думку осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши подану скаргу та матеріали до неї, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, в зв`язку з наступним.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 червня 2014 року зобов`язано службову особу Прокуратури Сумської області, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, виконати вимоги ст. 214 КПК України за повідомленням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення, яке полягало у примушенні свідків у кримінальній справі № 93746 до дачі завідомо неправдивих свідчень.
01 липня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 внесено відомості про те, що упродовж 2006-2008 року співробітники правоохоронних органів Сумської області примушували свідків у кримінальній справі № 93746 надавати завідомо неправдиві свідчення, наслідком чого стало закриття 31 жовтня 2008 року вказаної кримінальної справи.
Постановою ст.слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_6 від 14 липня 2014 року відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000137 від 01 липня 2014 року заявників ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . З вказаної постанови вбачається, що 14 липня 2014 року в ході допиту в якості свідка ОСОБА_3 заявив про необхідність визнання його, а також ОСОБА_4 потерпілими у кримінальному провадження, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на витрати майнового характеру, зумовлені проведенням власного розслідування за фактом смерті свого сина, поїздками до м. Києва у зазначеній справі, придбанням канцелярських товарів, аудіоапаратури, замахом на них тощо. Проте ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не наведено фактичних даних, які б свідчили про завдання їм моральної, фізичної або майнової шкоди кримінальним правопорушенням, щодо якого здійснюється досудове розслідування.
Під час судового розгляду досліджено копію постанови слідчого в ОВС СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_9 від 31 жовтня 2008 року, згідно якої кримінальна справа № 93746 за фактом смерті неповнолітнього ОСОБА_7 , 1979 року народження, за ознаками злочину, передбаченого ст. 94 КК України (в редакції 1960 року) провадженням закрита у зв`язку з відсутністю події злочину.
Як вбачається з копії постанов слідчих у вказаній кримінальній справі № 93746 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані потерпілими.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій було відмовлено у визнанні потерпілою, можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. При цьому права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
На підставі ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З огляду на вказану норму закону, лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, є підставою для відмови у визнанні потерпілим.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що його було порушено за повідомленням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з підстав примушення свідків у кримінальній справі № 93746 до дачі завідомо неправдивих свідчень, тобто у кримінальній справі, по якій скаржники визнані потерпілими в зв`язку з загибеллю їх сина, та вказане кримінальне провадження є взаємопов`язаним з кримінальною справою за фактом смерті неповнолітнього ОСОБА_7 .
В зв`язку з вказаним, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_6 від 14 липня 2014 року про відмову у визнанні потерпілими ОСОБА_3 і ОСОБА_4 підлягає скасуванню.
З огляду на норми Кримінально-процесуального законодавства слідчий суддя приходить до висновку, що необхідно відмовити в задоволенні скарги в частині визнання скаржників потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, оскільки нормами КПК України не передбачено обов`язковість винесення постанови про визнання особи потерпілою по кримінальному провадженню, а також з огляду на вимоги ч. 2 ст. 307 КПК України прийняття такого процесуального рішення не відноситься до компетенції слідчого судді.
Що стосуються інших доводів скарги, зокрема щодо зобов`язання прокуратури долучити до справи нові докази, видачі копії постанови про їх виїмку та щодо вимоги про реагування окремою постановою на протизаконні дії слідчого, то такі питання не входять з огляду на положення ст.303 КПК України, в якій передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності конкретних посадових осіб - прокурора чи слідчого, які можуть бути оскаржені до слідчого судді, а також підстав з яких ця скарга може бути подана, не можуть бути вирішені слідчим суддею.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити частково.
Скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_6 від 14 липня 2014 року про відмову у визнанні потерпілими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Повернути ОСОБА_3 та ОСОБА_10 4 аудіокасети та стінограми на 116 арк. та заяви свідків на 101 арк.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1