Справа № 467/401/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2015 року Арбузинський районний суд

Миколаївській області

У складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Арбузинка Миколаївської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця смт. Костянтинівка, Арбузинського району,

Миколаївської області, українця, громадянина України,

не працюючого, освіта середня, не одруженого, який не

має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за

адресою:

АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за

адресою:

АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

- 28.10.2013 року Южноукраїнським міським судом

Миколаївської області за ч. 1 ст. 309 КК України

до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК

України звільнений від відбування покарання з

іспитовим строком 2 роки.

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
10 грудня 2014 року у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна з території домоволодіння ОСОБА_4 , розташованої за адресою АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 10 грудня 2014 року у вечірній час прийшов до зазначеної території домоволодіння, та розуміючи протиправний характер своїх дій,впевнившись, що за його діяминіхто не спостерігає, шляхом зриву навісного замку з вхідних дверей, незаконно проник до гаражного приміщення, звідки таємно викрав алюмінієві вироби загальною вагою 3 кг вартістю 11 грн. за 1 кг та вироби з чорного металу загальною вагою 90 кг вартістю 2,8 грн. за 1 кг, які належали потерпілій ОСОБА_4 .

В подальшому викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 285 гривень.

Крім того, 11 грудня 2014 року у ОСОБА_5 повторно виник умисел на таємне викрадення чужого майна з території домоволодіння ОСОБА_4 , розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 11 грудня 2014 року у вечірній час прийшов до зазначеної території домоволодіння, та розуміючи протиправний характер своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинені вхідні двері, незаконно проник до гаражного приміщення, звідки таємно викрав мідний електрозварювальний апарат кустарного виготовлення загальною вагою 5 кг міді вартістю 78 грн. за 1 кг та електричний наждак потужністю 1,5 кВт бувший у використанні вартістю 150 грн., які належали потерпілій ОСОБА_4 .

В подальшому викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 540 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та показав суду, що дійсно, 10 грудня 2014 року у вечірній час, шляхом зриву навісного замку з вхідних дверей, незаконно проник до гаражного приміщення, розташованого на території домоволодіння ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 , та звідки таємно викрав алюмінієві вироби загальною вагою 3 кг та вироби з чорного металу загальною вагою 90 кг Також, у вечірній час 11 грудня 2014 року, через незачинені вхідні двері, незаконно проник до гаражного приміщення, розташованого на території домоволодіння ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 , та звідки таємно викравмідний електрозварювальний апарат кустарного виготовлення та електричний наждак потужністю 1,5 кВт бувший у використанні. Викраденим розпорядився на власний розсуд. Завдана потерпілій шкода не відшкодована.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, та в поясненнях обвинуваченого, суду пояснила суду, що викрадене обвинуваченим майно їй не повернуто. Призначити покарання обвинуваченому згідно закону.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням даних, які характеризують його особу, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає, що дії ОСОБА_5 вірно підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена повторно.

Призначаючи обвинуваченому вид і міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, стан здоров`я, характеристику, як особи.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин в період умовного строку, встановленого йому вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 жовтня 2013 року, йому необхідно призначити покарання із застосуванням правил ст. 71 КК України в умовах ізоляції від суспільства, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст. 65 КК України.

Так, відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року N 8 Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», чітко вказано що «Виходячи зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку, або дострокового звільнення, нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим»

Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи що складають 589 грн. 68 коп., відповідно до ст..ст.. 118,124 КПК України необхідно стягнути із обвинуваченого на рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 жовтня 2013 року і остаточно призначити ОСОБА_5 до відбуття 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Взяти ОСОБА_5 під варту негайно в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня затримання, тобто з 20 березня 2015 року.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави 589 грн. 68 коп. судових витрат за проведення товарознавчої експертизи

Речові докази: - предмети із чорного металобрухту загальною вагою 32,2 кг, алюмінієві предмети загальною вагою 2,8 кг, мідні предмети загальною вагою 3 кг, що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Арбузинського РВ УМВС України в Миколаївській області повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Апеляції на вирок можуть бути подані до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня проголошення вироку, а засудженим в той же строк, з моменту вручення копії вироку.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1