У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

доповідача Мороза М.А.,суддів
Крижановського В.Я., Слинька
С.С.,розглянувши у судовому засіданні 26
вересня 2014 року у м. Києві касаційну
скаргу прокурора, який брав участь у
кримінальному провадженні у суді
першої інстанції, на вирок
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 15 квітня 2014 року
та ухвалу Апеляційного суду Волинської
області від 18 червня 2014 року щодо
ОСОБА_4,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року

народження, уродженця с. Несолонь
Житомирської області,

мешканця АДРЕСА_1, двічі судимого,
востаннє 21.04.2010 року за ч. 3 ст. 15 і

ч. 3 ст. 185 КК України зі змінами,
внесеними судом касаційної

інстанції, на 4 роки 6 місяців
позбавлення волі, звільненого

18.02.2013 року умовно-достроково на 1 рік 5
місяців 5 днів,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 1
рік 3 місяця позбавлення волі, а на
підставі ст. 71 КК України за сукупністю
вироків частково приєднано невідбуту
частину покарання за попереднім
вироком та остаточно визначено 1 рік 6
місяців позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської
області від 18 червня 2014 року змінено,
виключено вказівку про судимість
ОСОБА_4 за вироком від 15.10.1998 року.

ОСОБА_4 визнано винним і засуджено за
те, що він 02.10.2013 року близько 13 год.,
знаходячись у приміщенні дитячої
поліклініки у м. Ковелі, на
лавочці коридору умисно, з корисливих
мотивів, таємно викрав належну ОСОБА_5
жіночу сумку з речами загальною
вартістю 5 111 грн.

У касаційній скарзі прокурор
посилається на невідповідність
призначеного покарання тяжкості
злочину та особі засудженого
ОСОБА_4 через м'якість. Просить
скасувати судові рішення та призначити
новий розгляд у суді першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги
та долучені до неї копії судових
рішень, суд касаційної інстанції не
вбачає підстав для задоволення скарги
та вважає, що у відкритті касаційного
провадження слід відмовити з наступних
підстав.

Висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_4 у вчиненні
зазначеного у вироку злочину та
правильність кваліфікації його дій у
касаційній скарзі не оскаржується.

Як видно з вироку, суд першої інстанції,
призначаючи покарання ОСОБА_4,
відповідно до вимог ст. 65 КК України
врахував характер і ступінь суспільної
небезпечності вчинених злочинів,
обставини справи та дані про особу
засудженого. Зокрема, суд узяв до уваги
його щире каяття та сприяння розкриттю
злочинів, наявність на утриманні двох
неповнолітніх дітей та
дружини-інваліда ІІ групи, позитивну
характеристику, відсутність
обтяжуючих обставин.

Тому обране ОСОБА_4 покарання, у тому
числі на підставі ст. 71 КК України
за сукупністю вироків, є обґрунтованим,
необхідним і достатнім для виправлення
засудженого й попередження нових
злочинів.

Апеляційний розгляд проведений з
дотриманням вимог кримінального
процесуального закону. Наведені
прокурором в апеляційній скарзі
доводи, які за своїм змістом аналогічні
доводам касаційної скарги, належним
чином перевірено й спростовано. Ухвала
апеляційного суду відповідає вимогам
ст. 419 КПК України.

Отже, з касаційної скарги, наданих до
неї судових рішень та інших документів
убачається, що підстав для задоволення
скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2
ч. 2 ст. 428 КПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
прокурора на вирок Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 15 квітня 2014 року та ухвалу
Апеляційного суду Волинської області
від 18 червня 2014 року щодо ОСОБА_4.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

М.А. Мороз В.Я. Крижановський С.С.
Слинько