Справа № 1-62/10
Провадження №без н/п
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2010 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря - Єнько Т.А.,

прокурора - Лозовика А.В.,

потерпілих - ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

за частиною 3 статті 296 та частиною 1 статті 122 КК України,-

встановив:

19 жовтня 2009 року близько 17-ої години ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння в с. Березине Малинського району Житомирської області, з метою вчинення хуліганських дій увійшов в будинок, в якому проживають ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Підсудний, знаходячись в цьому будинку та грубо порушуючи громадський порядок в частині забезпечення спокійних умов побуту та відпочинку людей, проявляючи при цьому явну неповагу до суспільства, підійшов до ОСОБА_2, який в цей час мив ноги. Він з особливою зухвалістю схопив потерпілого за комір сорочки та почав душити. В цей час ОСОБА_1 з метою припинення хуліганський дій ОСОБА_3 підбіг до останнього, схопив його за одяг та почав відтягувати від ОСОБА_2 У відповідь на це ОСОБА_3 повернувся до ОСОБА_1, схопив його за палець та різко повернув свою руку. Внаслідок цього підсудний спричинив ОСОБА_1 тілесне ушкодження у вигляді перелому середньої фаланги 4 пальця лівої кисті, яке по своїй категорії відноситься до середнього ступеню важкості, що потягло тривалий розлад здоровя.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених частиною 3 статті 296 та частиною 1 статті 122 КК України, визнав повністю та показав, що 19 жовтня 2009 року близько 14 години він знаходився у с. Березине Малинського району і разом із своїми знайомими пив горілку. Випивши достатню кількість спиртного, вирішив зайти до ОСОБА_1 і пригадати йому минулі образи. Була приблизно 17 година. Зайшовши до будинку ОСОБА_1, помітив його сина ОСОБА_2 та дружину ОСОБА_4 Відразу почав розмовляти з ОСОБА_1, але оскільки був випивший, то розмова відбувалася на підвищених тонах та з висловлюванням нецензурною лайкою. Хвилин через 10 вийшов від потерпілих та пішов додому. По дорозі зрозумів, що питання з ОСОБА_1 не вирішив, а тому повернувся. Зайшовши до хати, знову хотів поговорити з ним, але ОСОБА_1 попросив піти додому та протверезіти. Зрозумів, що розмови не буде та хотів вже йти з будинку. Однак перед виходом підійшов до ОСОБА_2, який мив ноги, схопив його за комір сорочки та почав душити. В цей час ззаду підбіг ОСОБА_1 і намагався відтягнути його від ОСОБА_2 Розлютившись на ці дії, схопив ОСОБА_1 за палець та різко повернув руку. Внаслідок цього зламав йому палець. Кається. Просить не позбавляти його волі.

Крім особистого зізнання вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 3 ст. 296 та ч. 1 ст. 122 КК України підтверджується і іншими доказами, а саме:

Показаннями потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які показали, що 19 жовтня 2009 року близько 17 години до них додому зайшов ОСОБА_3, який перебував у стані алкогольного спяніння. Він сказав, що хоче поговорити з приводу його брата Валентина, який за заявою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності. Оскільки підсудний перебував у стані алкогольного спяніння, то ОСОБА_1 попросив його йти додому та протверезіти. Однак він не реагував і висловлювався нецензурною лайкою. Потім його вдалося переконати і він вийшов з будинку. Через деякий час ОСОБА_3 знову повернувся і сказав, що хоче справедливості і знову почав нецензурно лаятись. На зауваження жодним чином не реагував. Потім підійшов до ОСОБА_2, схопив за комір сорочки і став душити. ОСОБА_1 підбіг до них і намагався відтягнути ОСОБА_3 за одяг. В цей час підсудний повернувся до ОСОБА_1, схопив його своєю рукою за палець лівої руки та різко повернув. Від цього потерпілий відчув різкий біль і вискочив на подвіря. Відразу по мобільному телефону викликав працівників міліції. Наступного дня ОСОБА_1 поїхав до лікаря та зясував, що в нього зламаний палець.

Висновком експерта з судово-медичної експертизи № 429 від 02.11.2009 року (а.с. 10) згідно з яким у потерпілого ОСОБА_1 малися тілесні ушкодження у вигляді перелому середньої фаланги 4 пальця лівої кисті, яке по своїй категорії відноситься до середнього ступеню важкості, що потягло за собою тривалий розлад здоровя.

Зясувавши думку прокурора, потерпілих та підсудного про обсяг доказів, що будуть досліджуватись, суд, відповідно до статті 299 КПК України, визнав недоцільним досліджувати інші докази по справі, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Підсудний та потерпілі правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає. Їм розяснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведена і кваліфікує його дії: за частиною 3 статті 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та повязане з опором громадянину, який припиняв хуліганські дії; та за частиною 1 статті 122 КК України за ознаками умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Злочини, які скоїв підсудний, є злочинами середньої тяжкості.

Обставинами, що відповідно до статті 66 КК України помякшують покарання підсудного, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що згідно статті 67 КК України обтяжує покарання підсудного, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується посередньо.

Враховуючи вищевикладені обставини при призначенні покарання підсудному, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у межах установлених у санкціях частин статей, що передбачають відповідальність за вчинені підсудним злочини, а саме:

- за ч. 3 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі.

Разом з тим, враховуючи обставини що помякшують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення підсудного без відбування основного покарання та звільняє ОСОБА_3 від нього з випробуванням і покладає на підсудного певні обовязки передбачені ст.76 КК України.

До набрання вироком законної сили суд залишає щодо ОСОБА_3 попередній запобіжний захід підписку про невиїзд.

Керуючись ст.ст. 323 , 324, 327 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених частиною 3 статті 296 КК України і частиною 1 статті 122 КК України та призначити йому покарання за частиною 3 статті 296 КК України у виді трьох років позбавлення волі, за частиною 1 статті 122 КК України у виді двох років обмеження волі.

У відповідності до статті 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів суд визначає шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим три роки позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

На підставі статті 76 Кримінального кодексу України встановити ОСОБА_3 наступні обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

До набрання вироком законної сили залишити щодо ОСОБА_3 попередній запобіжний захід підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5