Справа № 520/2683/13-к
Провадження № 1-кп/520/3/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.04.2015 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши в приміщенні суду у судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, освіта не повна середня, не одруженого, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України не маючого судмостей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26.11.2012 року у вечірній час, ОСОБА_9 знаходячись за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс своїй матері ОСОБА_10 численні удари в область голови та тіла, тим самим заподіявши їй тілесні ушкодження зокрема закритої черепно-мозкової травми у вигляді рани синців голови, крововиливу у м`які тканини голови, крововиливу під тверду мозкову оболонку (субдуральна) над опуклою поверхнею правої великої півкулі головного мозку, крововиливу під м`які мозкові оболонки опуклої поверхні правої лобової частки головного мозку, забиття правої потиличної долі головного мозку, закритої травми грудної клітини у вигляді синців грудної клітини, крововиливу в м`які тканини грудної клітини, переломв 4-7-го лівих ребер по передній паховій лінії, закритої травми лівого плеча у вигляді синців лівого плеча, крововиливи в м`які тканини лівого плеча, багато-осколкового, закритого перелому плечової кістки, синців правих верхніх і нижніх кінцівок, та, відповідно до висновку експерта №184-4127/12 від 22.01.2013 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 о 22:00 годин ОСОБА_10 від в результаті полі органної недостатності, яка є безпосередньої причиною смерті, померла.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 показав, що не пам`ятає обставини того, що сталося, але зі слів матері і батька йому відомо, що ввечері, коли батьки повернулися додому, з ним трапився приступ захворювання. Оскільки під час приступу він міг завдати собі ушкоджень об меблі, мати лягла на нього зверху. Коли приступ пройшов вона стала виходити з кімнати і в цей час він вскочив на неї с заду і почав її бити, а вона в цей час кричала батькові що він її б`є. Коли він прийшов в себе, мати сиділа в кухні під столом, все було залите кров`ю, мати була в крові, на лобі і губі було розсічення. В нього також були руки в крові матері. Зі слів батька йому відомо, що він вигнав батька з кухні за двері, після чого помив мати, прибрав в кухні і сказав викликати „швидку допомогу. Коли приїхала «швидка» йому стало погано і він ліг спати. Коли приїхала міліція він спав. Після цієї бійки мати ще неодноразово падала на підлогу в туалеті, в коридорі, а також табуретку, вдаряючись плечем і обличчям, в зв`язку з чим в неї було розбите обличчя і зламано плече. Також одного разу вона впала, зі слів батька, в парадній будинку. Він доглядав за матір`ю. В нього не було умислу на побиття матері. Він не пам`ятає що робив в той момент, тому, що під час приступів і після них він нічого не пам`ятає, цю обставину можуть підтвердити його друзі.

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що ввечері він з дружиною ОСОБА_10 повернулися додому з Білгород-Дністровська, їх син ОСОБА_9 знаходився в своїй кімнаті. Він ліг відпочивати і крізь сон почув, що дружина ОСОБА_12 кричала: « ОСОБА_13 , він мене б`є». Він заскочив в кухню і побачив, що син б`є ОСОБА_14 руками по голові, як-то цікаво, він бачив, що він наніс дружині приблизно п`ять ударів, дружина стояла і він якось цікаво наносив їй удари. Коли він зайшов до кухні, син переключився на нього і він став відходити назад, а ОСОБА_12 стояла за сином. Він відійшов назад спочатку в коридор і потому і на сходову площадку, після чого син закрив двері на щеколду. Приблизно від п`яти до десяти хвилин він стукав в двері, шуму і криків із за дверей не було чути. Коли син відчинив двері і він зайшов квартиру, то побачив що ОСОБА_12 сидить на підлозі в кухні біля холодильника, підлога була в крові, але звідки йшла кров він бачив. Лара ймовірно не могла кричати, бо вона лежала мовчки. Він її відразу схопив, проволок до кімнати і відразу побіг викликати «швидку допомогу», яка приїхала доволі швидко. До приїзду «швидкої» син самостійно вимив плями крові, але кров залишилася лише на стінці там де сиділа ОСОБА_12 і син при лікарі стер цю пляму. Лікар швидкої сказав, що з такими ушкодженнями з табуретки не падають. Лікар очима показав на мене і спитав „це він, ОСОБА_12 відповіла „ні і вона подивилась на сина. Лікар запропонував ОСОБА_15 їхати до Єврейської лікарні, але вона на відсіч відмовилася. У ОСОБА_16 була побита голова, можливо кров йшла з голови. Через день прийшов дільничний інспектор. У ОСОБА_16 боліла голова, мабуть був струс мозку, він викликав їй ще один раз швидку, дві жінки лікарі сказали що ОСОБА_15 необхідно їхати до лікарні, але вона знову відмовилась. Лікар виписала їй ліки, після чого їй стало легше. Впродовж місяця вона мучилась, часто падала, зламала ключицю. Після того, як її побив син, ОСОБА_12 сказала йому, що впала і зламала руку і він возив її в обласну лікарню. Через кілька, 4-5 днів, після побиття ОСОБА_12 стала скаржитися на біль в руці. Він не був присутній коли ОСОБА_12 впала і зламала руку. Раніше в сина були приступи діагноз посттравматичний синдром, але не такі агресивні, як в той вечір. Лара завжди лягала на нього зверху і було все нормально. Вона постійно займалась лікуванням сина, ходила з ним по лікарям, давала йому ліки. Під час приступу син озвірів, коли прийшов до тями, то нічого не пам`ятав. Але він не може вказати чи був в сина приступ коли він виштовхував його з кухні, куди він зайшов після крику ОСОБА_16 і побачив, що син бив ОСОБА_14 по скроням, як то цікаво, можливо не сильно, тому про приступ сина в той день він знає тільки зі слів ОСОБА_16 . Після приступу син більше не бив ОСОБА_14 . Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні показав що вважає, що коли син почав відтісняти його з кухні і він опинився в коридорі, син відтісняв його з кухні, можливо, для того, щоб дружину „замолотити». 18 грудня ОСОБА_12 перестала розмовляти, а 19 грудня, біля 10 години вечора, померла. Лара не заявляла в міліцію, вона пожаліла сина, вона не хотіла, щоб його посадили. Після того, що сталося ОСОБА_12 з дому не виходила, а останні три дні до туалету не вставала.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що знайомий з ОСОБА_9 протягом чотирьох років, вони часто проводили час разом, він допомагав йому робити ремонт, характеризує його позитивно, алкоголем той не зловживає, наркотиків не вживає. Зі слів ОСОБА_9 і його мами йому було відомо, що після аварії на скутері в ОСОБА_9 йому поставили діагноз посттравматичний синдром, його лікувала мама і він кожного ранку пив таблетки. Приблизно в листопаді - грудні 2012 року, він був очевидцем трьох приступів захворювання ОСОБА_9 , при яких ОСОБА_9 поводився агресивно, в нього були конвульсії, але після приступу він нічого не пам`ятав. Такі приступи також бачив ОСОБА_18 .

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив що був присутній при приступі захворювання ОСОБА_9 , і бачив, що при цьому у ОСОБА_9 приблизно 30-40 секунд були конвульсії, він падав на підлогу і його тримали за руки і ноги, щоб він себе не поранив. Після того, як ОСОБА_9 прийшов до тями, він нічого не пам`ятав. Йому нічого не відомо щодо конфліктів у родині ОСОБА_19 .

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що працює лікарем кабінету функційної діагностики нервових захворювань у санаторії Лєрмонтовський. В 2006 році вона проводила ОСОБА_9 электроэнцефалографічне дослідження, після якого нею був підготовлений відповідний протокол. Самого ОСОБА_9 вона не пам`ятає, оскільки контакт був короткотривалий. Згідно проведеного дослідження мова йде про пораження головного мозку, який носить загальний мозковий характер, при цьому виявлено підвищення судомної активності, що при найменшому несприятливому впливі може перейти в одноразовий або повторюваний судомний, тобто епілептичний припадок, при якому можливі судоми та страта свідомості. В якій конкретній формі такі припадки могли бути у ОСОБА_9 вона вказати не може.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показала, що може позитивно охарактеризувати обвинуваченого ОСОБА_9 , їй відомо що йому поставлено діагноз посттравматичний сіндром, в її присутності в ОСОБА_9 було три приступу захворювання під час яких в нього були конвульсії, він втрачав свідомість і робив різки рухи руками і ногами, тому його необхідно було втримувати, а після того як приходив до тями то нічого не пам`ятав. ОСОБА_9 проходив дослідження у «Лермонтовському» санаторію, а також лікувався в медичній установі на вул. Теністой в м. Одесі, де йому призначали психотропні препарати, транквилизатори, щоб не було приступів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показала, що знайома з родиною ОСОБА_19 і знає обвинуваченого ОСОБА_9 з дитинства. Після 26 листопада 2012 року розмовляла з батьком ОСОБА_11 і він їй пояснив, що син побив свою матір, але вона йому не повірила, оскільки він дуже любив свою матір. А з батьком у ОСОБА_9 були не такі хороші стосунки. ОСОБА_10 раніше зловживала алкоголем, що дуже не подобалось сину. З слів сусідів знає що в квартирі 26 листопада 2012 року був шум, але сама про це нічого не знає. Вона особисто бачила три приступу захворювання у ОСОБА_9 в ході яких він бився в конвульсіях і після яких він нічого не пам`ятав. Зі слів ОСОБА_10 їй відомо, що син проходив лікування. Зі слів сусідки ОСОБА_23 їй відомо, що ОСОБА_10 після 26 листопада 2012 року заходила запозичити у неї гроші на пиво, була вся побита і пояснила, що впала і вдарилась головою.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показала, що точно не пам`ятає коли до неї зайшла ОСОБА_10 , було вже зимно, можливо це початок грудня. Вона бачила ОСОБА_10 через тамбур, ОСОБА_10 була в шапці, тому чи були в неї тілесні ушкодження вона сказати не може.

Представник потерпілої ОСОБА_24 в судовому засіданні показала, що у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_9 винним, покарання повинно бути призначено на розсуд суду.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_25 показала, що проводила експертні дослідження трупу ОСОБА_10 , в результаті чого нею встановлено, що спричинені потерпілій тілесні ушкодження не могли виникнути від контакту з підлогою або стіною, а виникли при взаємодії з тупим предметом, можливо, з обмеженою поверхнею, більш точніше сказати не можливо. Ці ушкодження не характерні для падіння, ні с висоти власного зросту, ні при приданні прискорення, і виключено, що вони виникли при неодноразовому, два і більше разів, падінні. Пошкодження правих 2-7 ребер були спричинені значно раніше, не менше ні за декількох тижнів, ніж інші пошкодження (в тому числі і чотирьох лівих ребер по передній підмишечній лінії) і не могли значно вплинути на ісход. Інші пошкодження - комплекс травм голови, грудної клітини, кінцівок, були спричинені в короткий проміжок часу між собою, секунди, хвилини, але не більше десяти хвилин, тобто всі пошкодження спричинені в проміжок до півгодини. Стан потерпілої ускладнився розвитком двосторонньої гнійної пневмонії, яка виникла від комплексу травм голови, грудної клітини, кінцівок, в результаті чого виникла полі органна недостатність, яка є безпосередньої причиною смерті. Травма голови, травма ребер, лівого плеча і закрита черепно-мозкова травма не можуть бути виявлені при первинному огляді лікарем швидкої допомоги. Від отримання вказаного комплексу травм ОСОБА_10 не могла самостійно пересуватись по квартирі і за її межами. Тоді, як з отриманими раніше пошкодженнями 6 ребер ( 2-7 правих ребер) вона могла пересуватися по квартирі, спускатися на ліфті, але не могла утримувати обвинуваченого притиснувши його до себе, до грудей. Якщо б ОСОБА_10 своєчасно звернулась за медичною допомогою, то ісход міг би бути іншім.

Крім показань в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_11 , а також свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_26 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та експерта ОСОБА_25 , вина ОСОБА_9 в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, доведена сукупністю доказів: дослідженими судом документами які знаходяться в матеріалах досудового слідства, а саме:

- протоколом огляду місця події від 20.12.2012 року, згідно якого предметом огляду був труп ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , та на якому були виявлені плями бурого та сірого кольорів та чисельні ссадини;

(а.с.268-272)

- висновком експерта № 184-4127/12 від 22.01.2013 року, відповідно до якого у ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді рани синців голови, крововиливу у м`які тканини голови, крововиливу під тверду мозкову оболонку (субдуральна) над опуклою поверхнею правої великої півкулі головного мозку, крововиливу під м`які мозкові оболонки опуклої поверхні правої лобової частки головного мозку, забиття правої потиличної долі головного мозку, закритої травми грудної клітини у вигляді синців грудної клітини, крововиливу в м`які тканини грудної клітини, переломи 4-7-го лівих ребер по передній паховій лінії, закритої травми лівого плеча у вигляді синців лівого плеча, крововиливи в м`які тканини лівого плеча, багато-осколкового, закритого перелому плечової кістки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, не могли бути заподіяні при однократному самовільному падінні, були спричинені у короткий проміжок часу та могли бути заподіяні не менш ніж за 14 діб до моменту настання смерті. Смерть ОСОБА_10 складається у прямому причинному зв`язку з сочетаной травмою голови, грудної клітини, лівої верхньої кінцівки та не пов`язана з її соматичними захворюваннями.;

(а.с.274-278)

- висновком комісійної стаціонарної комплексної судової психолого психіатричної експертизи від 18.06.2014 року № 84, відповідно до якого ОСОБА_9 на час скоєння інкримінованого йому правопорушення не страждав будь яким хронічним психічним розладом, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності (до яких відносяться виключний стан та стан порушеної свідомості), розладом зрілої особистості, вродженим чи придбаним розумовим недорозвиненням, або іншим хворобливим психічним розладом, у зв`язку з чим міг у повній мірі віддавати звіт своїм діям та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_9 також не страждає будь яким хронічним психічним розладом чи іншим хворобливим психічним розладом. За своїм психічним станом ;здатен правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінальної справи, давати про них пояснення, може стати перед судом. У застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.

(а.с.201-218)

Суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що до смерті матері привели тілесні ушкодження, які вона могла отримати падаючи в квартирі вже після побиття ним матері, оскільки вони суперечать висновкам судово-медичної експертизи і показам експерта в судовому засіданні, відповідно до яких спричинені потерпілій тілесні ушкодження були спричинені впродовж не більше ніж півгодини, і не могли виникнути від контакту з полом або стіною, а виникли при взаємодії з тупим предметом, можливо, з обмеженою поверхнею, ці ушкодження не характерні ні для падіння с висоти власного зросту, ні при приданні прискорення, тобто виключено, що вони виникли при неодноразовому, два і більше разів, падінні.

В зв`язку з викладеним суд вважає, що показання обвинуваченого про те, що потерпіла ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження після її побиття суперечать висновкам судово-медичної експертизи і є формою захисту від висунутої підозри.

Суд критично ставиться до проти річних пояснень потерпілого ОСОБА_11 в тій частині, що він возив дружину до лікарні після спричинення сином ушкоджень, оскільки вони суперечать як наданим ним суду показам, про те що після того, що сталося вона з дому не виходила, а також висновкам експертизи і поясненням експерта щодо неможливості самостійного пересування потерпілої після отриманих травм.

В зв`язку з викладеним суд критично ставиться до показів обвинуваченого про те, що зі слів батька йому відомо, що мати падала в парадній будинку.

Крім того покази обвинуваченого і потерпілого ОСОБА_9 про те, що після побиття, мати неодноразово падала в квартирі підтверджують висновок експерта щодо неможливості самостійного пересування потерпілої після отриманих травм.

Суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_22 про те, що після 26 листопада ОСОБА_10 заходила запозичити гроші на пиво до сусідки ОСОБА_23 , при цьому ОСОБА_10 була вся побита і пояснила, що впала і вдарилась головою, оскільки свідок ОСОБА_23 не змогла вказати на дату такого візиту, а також пояснила, що не бачила ушкоджень на тілі ОСОБА_10 , крім того ці покази суперечать висновкам медичної експертизи, щодо неможливості самостійного пересування потерпілої після отриманих травм.

Суд вважає встановленою дату спричинення обвинуваченим ОСОБА_9 комплексу травм голови, грудної клітини, кінцівок, які призвели до її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки така дата ґрунтується на показаннях очевидця вказаних подій потерпілого ОСОБА_11 і не суперечить висновку експерта щодо отримання цих травм не менш ніж за два тижні до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд вважає правильним встановлений досудовим слідством мотив скоєння злочину особисте неприязне відношення обвинуваченого до матері, про що вказує раптово виниклий конфлікт з матір`ю, в ході якого обвинувачений спричинив численні ушкодження, які призвели до її смерті, що об`єктивно свідчить про наявність вказаного мотиву.

Про наявність вказаного мотиву свідчить також висновок комісійної стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи про те, що в момент скоєння вказаного злочину обвинувачений в повному обсязі віддавав звіт своїм діям і керував ними, оскільки при цьому виключається можливість спричинення таких ушкоджень в стані неосудності.

Суд вважає доведеним спричинення тілесних ушкоджень потерпілий саме обвинуваченим ОСОБА_9 оскільки це підтверджується показами потерпілого ОСОБА_11 в судовому засіданні який показав, що чув крик потерпілої, і коли вбіг до кухні, то побачив, що обвинувачений б`є потерпілу руками по голові, що син наніс дружині приблизно п`ять ударів, при цьому дружина стояла, а син якось цікаво наносив їй удари несильно рукою по скроням. Коли він зайшов до кухні, син переключився на нього, він став відходити назад і син випхнув його з квартири, протягом приблизно-5-10 хвилин тримаючи вхідні двері закритими. Коли він зміг зайти до кухні то побачив дружину сидячою на підлозі на кухні в крові, у сина також були руки в крові. Після чого син витер кров з підлоги.

Вказані покази співвідносяться з показами в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_9 який показав, що коли він прийшов в себе, мати сиділа в кухні під столом, все було залите кров`ю, мати була в крові, на лобі і губі було розсічення. В нього також були руки в крові матері. Він помив мати від крові і прибрав на підлозі в кухні кров.

Суд вважає можливим взяти ці покази до уваги, оскільки вважає їх достовірними, такими, що відповідають встановленим судом обставинам і висновкам медичної і психолого-психіатричної експертиз. В зв`язку з чим суд вважає виключеною можливість спричинення тілесних ушкоджень кимось, крім обвинуваченого ОСОБА_9 в тому числі потерпілим ОСОБА_11 , оскільки таке припущення суперечить дослідженим в судовому засіданні вказаним доказам.

Також, суд вважає неможливим спричинення потерпілій ушкоджень, які призвели до її смерті, в іншій час, механізм і спосіб, крім встановленого судово-медичною експертизою, висновок якої ґрунтується на об`єктивних медичних даних.

Так висновок експерта про неможливість утворення пошкоджень, які призвели до смерті при падінні з висоти власного зросту протирічить позиції захисту щодо спричинення ушкоджень, які привели до смерті в результаті падінь після 26 листопада 2012 року.

Висновок про те, що наявні на тілі потерпілої пошкодження правих 2-7 ребер були спричинені значно раніше, не менше ні за декілька тижні, ніж інші пошкодження (в тому числі і чотирьох лівих ребер по передній підмишечній лінії) і не могли значно вплинути на ісход, підтверджений матеріалами доручення відмовним матеріалом, згідно до якого ОСОБА_10 12.11.2012 року по місцю проживання отримала тілесні ушкодження, пояснила що отримала їх з необережності, в зв`язку з чим 15.11 2012 року у порушенні кримінальної справи відмовлено.
Пояснення експерта про те, що травма голови, травма ребер, лівого плеча і закрита черепно-мозкова травма не можуть бути виявлені при первинному огляді лікарем швидкої допомоги, пояснює відсутність даних про перелом ребер та лівого плеча у висновку лікаря швидкої допомоги 12.11.2012 року, а також у висновку лікарів швидкої допомоги 27.11.2012 року і 19.12.2012 року, на що посилається захист.

Аналіз досліджених судом доказів, які суд вважає належними, допустимими, достовірними і в своїй сукупності достатніми для постановлення вироку, дозволяє суду дійти висновку про те, що своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_9 за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, скоїв злочин, передбачений ст. 121 ч.2 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного, обставини справи та особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченому.

Обставин, які у відповідності до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Обставин, які пом`якшують, у відповідності зі ст.66 КК України, покарання обвинуваченому не встановлено.

Також, при призначенні покарання, суд бере до уваги, що ОСОБА_11 не має судимостей, має місце реєстрації, а також місце проживання за яким характеризується позитивно.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, суд вважає необхідним і достатнім для перевиховання ОСОБА_9 та попередження нових злочинів, призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ст. 121 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на сім років.

Строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обчислювати з дня його затримання, тобто з 24.01.2013 року.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком чинності, залишити незмінним тримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1