Справа № 1- 75/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 07" травня 2007
р. Жидачівський
районний суд Львівської області

в складі:
головуючої -судді Галій
О.Й.

при секретарі Швед
І.І,

з участю прокурора Чорненького
Я.Б. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачеві кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с. Садки Жидачівського
району Львівської області, українця, громадянина України, позапартійного, з повною загальною середньою освітою, одруженого,
мешканця АДРЕСА_1,
військовозобов"язаного,
тимчасово непрацюючого, раніше
несудженого

за ч. 2
ст. 125 ,
ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 129 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 25 лютого 2007
року в 18.30 год, всупереч волі ОСОБА_2, незаконно проник у її квартиру, що за адресою АДРЕСА_2 .шляхом злому дверей ногою, де на
фунті особистих неприязних відносин,
наніс ОСОБА_2 удар головою в обличчя та два удари рукою в голову, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров"я у вигляді перелому кісток носа, струсу головного мозку, синці в орбітальних ділянках, садно на спинці носа. Після чого підійшов до
її неповнолітніх дітей, які знаходилися
в кімнаті і почергово наніс удари кулаком по тілу ОСОБА_3 та ОСОБА_4, чим спричинив їм фізичну біль.

Крім того, ОСОБА_1 за вищевказаних
обставин, під час нанесення ударів
потерпілим багаторазово погрожував словесно позбавленням їх життя. Дані погрози
вказані особи сприйняли як дійсні , які
викликали у них побоювання за своє життя та моральні страждання, так як у них були реальні підстави
побоюватися здійснення цієї погрози.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в поставленому йому, органами досудового слідства, обвинуваченні визнав частково та показав, що тривалий час між їх сім"ями існують
неприязні відносини, із -за користування
земельною ділянкою, підвалом , не дотриманням санітарних умов тримання
худоби з боку ОСОБА_2 та із- за поведінки її неповнолітніх синів. Потерпілі
проживають на другому поверсі будинкуАДРЕСА_2. Так, 25.02.07 року ввечері, не припинявся стук по
стелі і .оскільки це неодноразово повторюється,
через те вирішив зробити зауваження потерпілій. Піднявшись на другиий
поверх, постукав у двері. Так як, ніхто не відчиняв двері, через те ногою вдарив по дверах. На це вийшла
ОСОБА_2, яка не спитавшись чому
прийшов , почала його
ображати, і так як був знервований, тому наніс їй кулаком удар в обличчя. Коли на
обличчі потерпілої побачив кров, зразу ж
вийшов і повернувся додому. Відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_2 не
застосовував ніяке фізичне насильство. Вважає,
що вони наговорюють на нього,
мстять. Свою вину визнає тільки в тому,
що протиправно проник у квартиру потерпілої та наніс їй удар.

винність підсудного, крім часткового
визнання ним особисто своєї вини,
доказана іншими зібраними по справі доказами, зокрема:

показаннями потерпілої ОСОБА_2 про те,
що проживає по сусідству із підсудним із своїми неповнолітніми чотирма
дітьми, яких сама виховує. Між їх
сім"ями існують неприязні відносини,
із -за користування земельною ділянкою,
підвалом. 25 лютого 2007
р. ввечері вона відпочивала, а діти дивились передачі по телевізору, ніхто не стукав. В цей вечір, близько 18.30 год ОСОБА_1
безпричинно, нічого не пояснюючи, ввірвався в приміщення квартири, виламавши при цьому двері. Ввійшов в
приміщення квартири та нічого не пояснюючи,
наніс удар своєю головою в її голову. Після чого наніс удар кулаком
правої руки в ніс, в результаті чого з
носа потекла кров, її самопочуття
погіршилося і вона схилилась на машинку для шиття. Після цього ОСОБА_1 підійшов
до її сина ОСОБА_4 та наніс йому удар кулаком в спину , після чого схопив
ОСОБА_3 і наніс йому удар кулаком в спину. Син почав кричати , плакати, від цього крику вона прийшла до свідомості і
попросила ОСОБА_1, щоб перестав бити
дітей. Підсудний повернувся до неї і наніс їй кулаком удар в голову, сказавши при цьому, що всіх їх повбиває , трупами положить.
Налякавшись розправи, вона відчинила
вікно, кликала на допомогу, але на вулиці нікого не було, а тому попросила сина ОСОБА_4 викликати
міліцію. Після її слів ОСОБА_1 вийшов з приміщення повторивши при цьому, що всіх їх повбиває. По якій причині ОСОБА_1
побив її та дітей, а також погрожував
вбивством їй не відомо. Всі погрози ОСОБА_1 сприйняла як реальні, та такі що можуть бути здійснені. Після
даного випадку вона боїться за своє життя та життя своїх дітей. Постійно
переживає, щоб підсудний знову не зайшов
у їх квартиру, із страхом заходить на
подвір"я та приміщення будинку,
остерігається щоб останній не реалізував сказане ним відносно неї та
дітей. Оскільки, 12.02.07 р. перший раз
побив дітей за її відсутності,
пригрозивши тоді, що поб'є якщо
звернуться відносно його дій в міліцію і таки свій намір реалізував, другий раз - побив її та дітей.. Аналогічні
показання дали неповнолітні потерпілі ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5
та ОСОБА_3

Крім того, потерпілий ОСОБА_5 доповнив, що ОСОБА_1 25.02.07р. приблизно 5 хв сильно стукав у двері,
намагаючись їх відкрити, а коли вибив
двері, ввірвався в квартиру і побив
матір та молодших братів. Також,
ОСОБА_4 доповнив, що 12.02.07 р. близько 19
год ОСОБА_1
стукав ногою у двері, зламав скобу для

замка, відчинив двері, зайшов в квартиру і звинуватив їх у
тому, що вони стукають у стелю. Крім них
нікого із старших не було вдома. В цей час він ремонтував крісло. Після чого
ОСОБА_1 вдарив його долонею в обличчя і,
підійшовши до ОСОБА_3, наніс удар
рукою по шиї, а коли виходив наніс йому
ще один удар долонею в обличчя, від чого
потекла кров. При цьому пригрозив їм,
кажучи, що якщо пожаліються в
міліцію і якщо до нього прийдуть працівники міліції за їх зверненням, то він знову їх поб'є. Перебуваючи в квартирі
розбив шибку вікна у дверах. Вони повідомили матір про даний випадок і
мати, незважаючи на застереження
ОСОБА_1, разом із ними зразу ж
звернулась до дільничного, який мав із
ним та його батьком розмову. І зовсім через невеликий проміжок, 25.02.07 р. ОСОБА_1 у виконання свого застереження реалізував сказане, побив їх.

· показаннями свідка ОСОБА_6 - дільничного Ходорівського відділення
міліції, підтверджено факт звернення
ОСОБА_2
з приводу нанесення ОСОБА_1 побоїв їй та синам. Потерпіла зазначала, що боїться останнього, його погроз , так як проживає сама із дітьми.

· протоколом огляду місця події від 26.02.07 р. згідно якого видно^ що в результаті огляду квартири в АДРЕСА_2, в якій про живає сім'я ОСОБА_2, нижні тафлі дверей вибиті із основи, наявні пошкодження і дверних полотен. Скоба
дверного гачка, на який двері
защіпаються з середини витягнена з основи одвірка. Біля дверей із зовнішньої та
внутрішньої частин сторони знаходяться множинні уламки деревини, на поверхні підлоги кухні є засохші краплі
речовини бурого кольору схожого на кров (а.с.
9).

Згідно висновку судово- медичної експертизи № 48/07 від 27.03.07
р. у ОСОБА_2 є перелом кісток носа, струс головного мозку, синці в орбітальних ділянках, садна на спинці носа. Вказані пошкодження
виникли від дії тупих предметів і по давності причинения відповідають 25.02.07
р. Перелом кісток носа та струс головного мозку відносяться до легких тілесних
ушкоджень з короткочасним розладом здорв'я,
а синці та садна - до легкого тілесного ушкодження, (а.с 29 - 31).

При таких обставинах,
досліджуваних у судовому засіданні суд вважає, що дії підсудного слід кваліфікувати за
ч.1 СТ. 162 КК України , так як незаконно
проникнув до житла ОСОБА_2, за ч. 2 ст.
125
КК України заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я
ОСОБА_2 та за ч. 1
ст. 129 КК України
погрожував вбивством і у неї були реальні підстави побоюватися здійснення цих
погроз.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь суспільної небезпечності
вчиненого, особу підсудного, який вперше притягується до кримінальної
відповідальності, молодий вік, розкаюється у вчиненому, на утриманні має двоє малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем
проживання -
це обставини, які
пом'якшують покарання , обставин, які обтяжують покарання, суд не знаходить і вважає, що відносно нього слід обрати покарання-
обмеження волі ближче до мінімальної межі,
передбаченої санкцією вмінених статтей із застосуванням ст. 75 КК України, так як його виправлення
та перевиховання можливе без відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України , суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочинів , передбачених ч. 2
ст. 125 , ч.1 ст. 162, ч. 1 ст. 129 КК України і призначити покарання :

·
ч. 2 ст. 125 КК України 1 рік 6 місяців обмеження волі

·
ч.1 ст. 162 КК України 1 рік обмеження волі.

·
ч.1 ст. 129 КК України 1 рік обмеження волі.

·
Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим кінцеву
міру покарання визначити 1
рік 6 місяців позбавлення
волі.

У відповідності з ст. 75 КК України
звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на
один рік.

Згідно ст. 76 КК України
зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органу кримінально- виконавчої системи, періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально -виконавчої системи про зміну місця
проживання та роботи.

Міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд
засудженому залишити до вступу вироку в
законну силу.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту проголошення до судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд.