АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11- кп/778/556/15 ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст. 185 Доповідач в апел. інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Бердянськ, Запорізької області, проживаючий в за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 23 березня 2001 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 215-3 ч.1 КК України до 6 місяців позбавлення волі;

- 15 серпня 2001 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 07 липня 2003 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185,ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 07 липня 2005 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185, ст. 15 ч.2, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 393 ч.ч.1,4 ст. 70, ст. 71 КК України до 7 років позбавлення волі;

- 12 травня 2010 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України і йому призначено покарання:

- за ч.1 ст. 162 КК України у вигляді 1 року обмеження волі;

- за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 307 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч.2 ст. 309 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання з 20 лютого 2014 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено без змін у вигляді тримання під вартою.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 2000 грн.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність та необгрунтованість оскаржуваного вироку, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження повернути до суду першої інстанції на новий судовий розгляд, змінивши йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Посилається на те, що суд першої інстанції не обгрунтовано відхилив його доводи про те, що крадіжок він не вчиняв, наркотичні засоби не збував і за місцем проживання не зберігав, вилучені в нього речі потерпілих він знайшов, інші докази, на які послався суд, сфальсифіковані працівниками міліції.

Прокурор звернувся з апеляційною скаргою, в якій, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_9 посилається на необхідність скасування вироку суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, а також істотним порушенням кримінального процесуального закону. Вважає, що судом при призначенні покарання ОСОБА_9 порушено вимоги ч.1 ст. 70 КК України, не враховано належним чином дані про особу обвинуваченого і призначено надто м`яке покарання, а також необгрунтовано, в порушення вимог ст. 124 КПК України, звільнено обвинуваченого від відшкодування документально підтверджених витрат на проведення експертизи. Просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст. 162 КК України у вигляді 1 року обмеження волі, за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 307 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.2 ст. 309 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. Керуючись ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів на загальну суму 1247,94 грн..

Встановлені вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 грудня 2014 року обставини.

09 серпня 2013 року приблизно о 03 год. ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, через незачинені вхідні двері проник до квартири АДРЕСА_2 , де з підносу на кухні таємно викрав належний ОСОБА_11 мобільний телефон Samsung C3530, вартістю 670 грн. з сім-карткою мобільного оператора МТС вартістю 10 грн. та грошовими коштами на ній в сумі 10 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 690 грн..

В період часу з 02 години до 05 години 09 серпня 2013 року ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, проник до будинку АДРЕСА_3 звідки таємно викрав майно, що належить на праві загальної сумісної власності ОСОБА_12 та ОСОБА_13 : сумку-барсетку вартістю 100 гривень, цифровий фотоапаратSamsung вартістю 2000 гривень, чоловічий гаманець вартістю 50 гривень, жіночий гаманець вартістю 150 гривень, грошові кошти в сумі 650 гривень, 3 ключа, магніт від домофона, дві банківські карти з п`ятьма картами знижок супермаркетів, спричинивши потерпілим матеріальну шкоду на загальну суму 2 950 грн. Після чого, ОСОБА_9 покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, розпоряди вшись ним на власний розсуд.

09 серпня 2013 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин ОСОБА_9 , діючи умисно, проти волі ОСОБА_14 , яка є законним володільцем домоволодіння АДРЕСА_4 , при відсутності законних підстав та відповідного дозволу володільця, через незамкнену хвіртку воріт вказаного домоволодіння, зайшов на територію двору, де продовжуючи свій злочинний намір проти волі ОСОБА_14 , при відсутності законних підстав, через незамкнені вхідні двері квартири АДРЕСА_5 , розташованої на вказаному подвір`ї, зайшов до приміщення, тим самим незаконно проник - вторгся у житло, чим порушив конституційне право ОСОБА_14 на недоторканість житла та іншого володіння.

01 лютого 2014 р. близько 09 години 50 хвилин, ОСОБА_9 , знаходячись в будинку АДРЕСА_6 , маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту, а також на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, за попередньою змовою з ОСОБА_15 , незаконно придбав у ньо го особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, об`ємом 1,3 мл., який згідно висновку експерта № 151 від 06 лютого2014 р. є особ ливо небезпечним наркотичним засобом, масою (в перерахунку на суху речовину) 0,0195 г. Неза конно зберігаючи при собі зазначений наркотичний засіб ОСОБА_9 , виніс його з даного домоволодіння до вхідних воріт з метою подальшого збуту, де того ж дня приблизно о 10 годині 00 хвилин незаконно, шляхом продажу за 70 гривень збув ОСОБА_16 . В подальшому ОСОБА_16 добровільно видав працівникам міліції особливо небезпечний накротичний засіб опій ацетильований.

11 лютого 2014 р. приблизно о 14 годині 50 хвилин в буд. АДРЕСА_6 , ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту, а також на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, за попередньою змовою з ОСОБА_15 , не законно придбав у нього особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, який повторно, незаконно зберігаючи при собі, з метою подальшого збуту виніс з даного домоволодіння та переніс в автомобіль таксі, де того ж дня приблизно о 15 годині 10 хвилин незаконно збув ОСОБА_17 згідно висновку експерта № 197 від 17 лютого 2014 року особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, об`ємом 3,1 мл., маса якого (в перерахунку на суху речовину) складає 0,0899 г. В подальшому ОСОБА_9 передав ОСОБА_15 частину грошей, які він отримав від ОСОБА_17 за збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

19 лютого 2014 р. приблизно о 15 годині 35 хвилин, знаходячись на перехресті вул. Калініна та вул. Яблочкова в м. Бердянську Запорізької області, ОСОБА_17 за попере дньою домовленістю передав ОСОБА_9 гроші в сумі 150 гривень за наркотичний засіб. Після цього ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту, а також на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, за попередньою змовою з ОСОБА_15 , знаходячись в буд. АДРЕСА_6 незаконно придбав у нього особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, який повторно, незаконно зберігаючи при собі, з метою подальшого збуту виніс з даного домоволодіння до перехрестя вул. Калініна та вул. Яблоч кова в м. Бердянську, де того ж дня приблизно о 15 годині 45 хвилин незаконно, передав ОСОБА_17 , чим збув йому, згідно висновку експерта № 248 від 26 лютого 2014 р., особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, об`ємом 3,5 мл., маса яко го (в перерахунку на суху речовину) складає 0,0567 г. В подальшому ОСОБА_9 передав ОСОБА_15 частину грошей, які він отримав від ОСОБА_17 за збут особливо небез печного наркотичного засобу.

Крім цього, на початку 2014 р. в невстановлений в ході досудового розслідування час та в невстановленому місці ОСОБА_9 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, незаконно придбав особливо небезпечні наркотичні засоби опій ацетильований та канабіс (марихуану), переніс їх за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_7 , де став не законно їх зберігати без мети збуту до 20 лютого 2014 року, коли в період часу з 10 години 28 хвилин до 11 години 33 хвилини під час санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_8 працівниками міліції було виявлено та вилучено медичний флакон з рідиною, яка згідно висновку експерта № 250 від 27 лютого 2014 р. є особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетиольованим, об`ємом 5,9 мл., масою 0,0897 г. (в перерахунку на суху речовину), а також га зетний згорток з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, масою 10,4506 г., яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (марихуаною), маса якого в перерахунку на суху речовину складає 9,7191 г., які ОСОБА_18 , незаконно зберігав без мети збуту.

15 лютого 2014 року о 13 год. 21 хв., ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, через незамкнену хвірт ку зайшов до двору будинку АДРЕСА_9 , де шляхом віджиму вікна проник до квартири АДРЕСА_10 вказаного будинку, зі столу в спальній кімнаті якого таємно викрав належний ОСОБА_10 телевізор LG 26 LB 75 вартістю 2000 грн, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму. Після цього ОСОБА_9 покинув місце скоєння злочину з викраденим майном, роз порядившись ним на власний розсуд.

Обгрунтовуючи свій висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень і постановляючи обвинувальний вирок, суд послався на показання потерпілих, свідків, письмові докази, досліджені в судовому засіданні, визнавши їх вагомими і допустимими для визнання ОСОБА_19 винним у вчиненні кримінальних правопорушень.

В суді апеляційної інстанції:

- прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, доводи обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі вважає такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження;

- обвинувачений ОСОБА_9 повністю підтримав свою апеляційну скаргу, пояснив, що викрадені у потерпілих і вилучені в нього речі він знайшов, відбитки його пальців, наркотичні засоби, які вилучили за його місцем проживання підкладені працівниками міліції, на запису відео спостереження за вчиненням злочину не він, а чоловік, схожий на нього. Просить вирок скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, змінити йому міру запобіжного заходу;

- захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заперечував проти апеляційної скарги прокурора, повністю підтримав доводи апеляційної скарги обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши сторони у кримінальному провадженні, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції зобов`язаний виключно за клопотанням учасників судового провадження повторно досліди обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції, або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Від учасників судового розгляду клопотань про повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, та про дослідження будь яких доказів не надійшло.

Переглядаючи оскаржуване рішення в межах апеляційних скарг відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість висновку суду щодо визнання винуватим ОСОБА_9 , кваліфікації його дій і призначення покарання стосовно всіх злочинів, за винятком вчинення 01 лютого 2014 року незаконного придбання і збуту ОСОБА_16 особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого.

Визнаючи ОСОБА_9 винним у вчиненні зазначеного злочину, суд у своєму вироку послався на показання свідка ОСОБА_16 про те, що він придбав у ОСОБА_9 наркотичний засіб, та, вважаючи його не якісним, вирішив, звернутись в міліцію.

Згідно з протоколом огляду від 01 лютого 2014 року ОСОБА_16 01 лютого 2015 виданий медичний шприц, заповнений рідиною темного кольору (т.1 а.с.34-36).

За висновком експерта № 151 від 06 лютого 2014 року вказана рідина містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 1, 0195 г.( т.4 а.с.61-64).

Разом з тим, жодних відомостей про те, що саме ОСОБА_9 збув ОСОБА_16 наркотичний засіб, письмові докази не містять, показання свідка ОСОБА_16 іншими доказами не підтверджені, в матеріалах провадження тобто відсутні достатні докази для доведеності винуватості ОСОБА_9 в суді, та вичерпані можливості їх отримати, тому даний епізод підлягає виключенню із вироку щодо ОСОБА_9 ..

Приймаючи рішення про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень і постановляючи обвинувальний вирок щодо вчинення ОСОБА_9 інших зазначених у вироку злочинів, суд послався на показання потерпілих, свідків, письмові докази, добуті в установленому законом порядку і обгрунтовано визнані судом належними і допустимими доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 не визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин вказаних в обвинувальному акті, повністю заперечував факт причетності до крадіжок чужого майна, незаконного проникнення до чужого володіння, а також зберігання та збуту наркотичних засобів. Пояснив, що шукав свого товариша - ОСОБА_20 на мікрорайоні Ліски в м. Бердянську, куди приїхав на автомобілі. Побачивши, як в руїну якогось будинку зайшов незнайомий чоловік з чоловічою сумкою, а вийшов без неї, він пішов до вказаних руїн, взяв сумку, в якій було декілька мобільних телефонів, гаманець та фотоапарат і забрав сумку собі. З нею ж продовжив шукати товариша. З цією метою через незамкнену хвіртку зайшов в двір розташований по АДРЕСА_11 і постукав в двері будинку з якого вибігла жінка, почала на нього лаятись, а потім покликала свого сина та чоловіка, які скрутили його, забрали в нього знайдену в руїнах сумку, гроші і викликали міліцію.

З приводу придбання, зберігання та збуту наркотичних засобів пояснив, що знайдені за місцем його проживання наркотичні засоби підкинуті йому працівниками міліції, свідки обмовляють його в збуті наркотичних засобів, а на відеозаписах не він, а інший чоловік, схожий на нього.

Дослідженими судом і викладеними у вироку доказами спростовуються доводи обвинуваченого, які суд обгрунтовано розцінив як бажання уникнути відповідальності за скоєні ним злочини.

Потерпіла ОСОБА_14 показала суду, що, близько 05-00 години 09 серпня 2013 року, в квартиру АДРЕСА_12 , раніше невідомий їй ОСОБА_9 незаконно проник до її житла, коли вона стала затримувати його, він намагався втекти, та навіть витяг її з кімнати на вулицю. На її крик про допомогу прийшли чоловік та син, які затримали ОСОБА_9 , викликали міліцію. У ОСОБА_9 при собі була сумка, в якій, як згодом з`ясувалось, знаходився фотоапарат, декілька мобільних телефонів, та інші речі.

Свої показання потерпіла підтвердила під час слідчого експерименту, протокол проведення якого досліджено судом першої інстанції (т.4 а.с.13-19).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 повністю підтвердив показання потерпілої ОСОБА_14 ..

Згідно з протоколами прийняття заяв про скоєне кримінальне правопорушення потерпілі звернулись із заявами до Бердянського МВ УМВС України в Запорізькій області:

09 серпня 2013 року ОСОБА_12 , звернувся з заявою, де зазначив про те, що невідомі особи із будинку АДРЕСА_3 викрали його майно - сумку-барсетку, цифровий фотоапаратSamsung, жіночий гаманець коричневого кольору (т.1 а.с.216-217);

11 серпня 2013 року ОСОБА_11 звернулась з заявою з приводу вчинення крадіжки мобільного телефону Samsung з кухні її квартири АДРЕСА_2 (т.1 а.с.220-221).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 09 серпня 2013 року у дворі домоволодіння по АДРЕСА_11 була оглянута барсетка, в якій знаходились: мобільний телефон Samsung в металевому корпусі, мобільний телефон Nokia в корпусі чорного кольору, цифровий фотоапарат Samsung, чоловічий гаманець вартістю 50 гривень, жіночий гаманець коричневого кольору, в якому було 76 грн. 83 коп., квитанція на ім`я ОСОБА_22 , щипці, рукавиці шерстяні сірого кольору ( т. 4, а.с. 2-4).

Висновком експерта № 709 від 18 жовтня 2013 року встановлено, що вилучені з металевого підносу 11 серпня 2013 року під час огляду місця події з квартири АДРЕСА_13 сліди пальців рук залишені середнім та вказівним пальцем правої руки ОСОБА_9 (т.1 а.с.226-231).

Потерпіла ОСОБА_10 показала, що 15 лютого 2014 року, повернувшись додому по АДРЕСА_9 побачила, що хтось через вікно проник до її квартири та викрав плазмовий телевізор марки LG вартістю 2000 грн..

В ході огляду 16.02.2014 року місця події - АДРЕСА_9 , зафіксовано проникнення до квартири АДРЕСА_10 , звідки було викрадено телевізор (а.с. 109).

Свідок ОСОБА_23 показав, що взимку 2014 року придбав у обвинуваченого плазмовий телевізор марки LG без пульта керування.

На підставі ухвали слідчого судді від 10.01.2014 року відбувалось спостереження за ОСОБА_9 , і в результаті спостереження 15.02.2014 року було зафіксовано, як о 13-21 год. ОСОБА_9 під`їхав на таксі на вул. Молодогвардійська, зайшов до буд. АДРЕСА_14 , а в 13-42 год. вибіг з плазмовим телевізором в руках (т.4, а.с. 58-59).

Згідно з протоколами про результати контролю за вчиненням злочину, проведеного на підставі ухвали прокурора Бердянської міжрайонної прокуратури і ухвали слідчого судді - від 11 лютого 2014 року та 19 лютого 2014 року зафіксовано, як під час контрольованих закупок ОСОБА_17 придбав у ОСОБА_9 в двох шприцах об`ємом 5 мл наркотичний засіб опій ацетильований, який в свою чергу останній придбав у чоловіка за кличкою Сега на вул. Яблочкова в. м. Бердянську

Для здійснення оперативної закупівлі працівниками міліції ОСОБА_17 були видані грошові кошти, після проведення закупівлі останнім 2 шприці із придбаною речовиною були видані працівникам міліції (т. 4, а.с. 53-56).

Відповідно до висновків судово-хімічних експертиз №197 від 17 лютого 2014 року та № 248 від 26 лютого 2014 року рідина коричневого кольору в медичних шприцах об`ємом 3.1 та 3.5 мл містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0899 г. та 0,0567 г. відповідно (т.4 а.с 66-69, 83-85).

Таким чином, після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, судом було встановлено, що оперативна закупівля здійснювалась з метою отримання доказів злочинної діяльності ОСОБА_9 , пов`язаної з незаконним оборотом наркотиків, інформація про вчинення якої була підтверджена при проведенні оперативно-розшукових заходів.

Застосування технічних засобів за допомогою яких здійснювався візуальний та слуховий контроль оперативної закупки від 11.02.2014 року та 19.02.2014 року було здійснено з дотриманням кримінального процесуального законодавства.

Одночасно з перевіреного судом протоколу перегляду відеозапису, в якому зафіксована розмова продавця ОСОБА_9 та ОСОБА_17 , який виступав агентом в ході проведення оперативної закупки наркотичного засобу, яка відбулася 11.02.2014 року та 19.02.2014 року, вбачається, що останній не умовляв (не провокував) ОСОБА_9 на вчинення злочину.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснював суду, що неодноразово зустрічав ОСОБА_9 , який вживав наркотичні засоби у чоловіка з прізвиськом ОСОБА_25 , який мешкав в м. Бердянську на мікрорайоні 8-го Березня. При зустрічах ОСОБА_9 розповідав, що знає де можна придбати концентрат опію.

Відповідно до виписки із актового запису про смерть № 915 від 23.06.2014 року обвинувачений ОСОБА_15 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим кримінальне провадження щодо нього закрите у зв`язку зі смертю.

20 лютого 2014 року під час санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_8 було вилучено паперовий пакунок з сумішшю рослинного походження, скляний флакон з рідиною коричневого кольору, а також грошові кошти в сумі 11 грн. купюрами номіналом 10 грн. серія та номер КБ0801336, який співпадає з виданим працівниками міліції ОСОБА_17 для здійснення конторольованої закупівлі наркотичних засобів у обвинуваченого, а також купюра номіналом 1 грн. ПИ 6065732 (т.4 а.с 38-42).

Згідно з висновком експерта №250 від 27 лютого 2014 року, у вилученому паперовому пакунку знаходилась речовина рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (марихуаною) масою в перерахунку на суху речовину 9,7191 г., вилучена у скляному флаконі рідина є особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, масою в перерахунку на суху речовину 0, 0897 г.(т.4 а.с.75-82).

Присутні в якості понятих під час проведення обшуку свідки ОСОБА_26 та ОСОБА_27 підтвердили відсутність будь-яких порушень під час проведення обшуку з боку працівників міліції, а також достовірність і повноту викладених в протоколі даних.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Вищезазначеними доказами спростовуються доводи обвинуваченого про недоведеність його вини, та його версія про те, що сумку з викраденими речами потерпілих - ОСОБА_11 , ОСОБА_28 , ОСОБА_13 він знайшов.

Походження відбитків його пальців рук, залишених на місці вчинення крадіжки в квартирі АДРЕСА_13 не спростував, версії на його виправдання носять нелогічний характер, суперечать доказам у кримінальному провадженні.

Дії ОСОБА_9 правильно кваліфіковані судом за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, а також за ч.1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи чим порушена його недоторканість; за ч.2 ст. 307 КК України як умисне незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб; за ч.2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту особою, яка раніше скоїла злочин передбачений ст. 307 КК України.

Призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд належними чином врахував не лише ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який не працює, має не зняті і не погашені в установленому законом порядку судимості, його ставлення до вчинених злочинів, відсутність обставин, пом`якшуючих покарання, і призначив покарання в межах санкцій статей інкримінованих йому кримінальних правопорушень та вимог ст. 65 КК України.

При цьому при призначенні остаточного покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, застосовуючи принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, суд вірно застосував положення закону, оскільки вимоги вказаної норми дають суду право альтернативного вибору принципу складання покарання при його призначенні за сукупністю злочинів.

Крім того, у зв`язку із зменшенням об`єму обвинувачення ОСОБА_9 за ст. 307 ч.2 КК України, колегія суддів вважає необхідним пом`якшити призначене йому за вказаною статтею покарання до шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, визначивши остаточне покарання ОСОБА_9 за сукупністю злочинів шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для призначення більш суворого покарання, так само як і його призначення з застосуванням принципу часткового складання покарань, не встановлено, в апеляційній скарзі прокурора обставини, що могли б вплинути на розмір покарання та свідчили б про необхідність застосування принципу часткового складання призначених покарань, які не врахував суд першої інстанції, не наведені.

Колегія суддів вважає покарання у вигляді шести років позбавлення волі необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Вказавши на відсутність підстав для стягнення з обвинуваченого витрат на проведення експертизи, суд порушив вимоги ч.2 ст. 124 КПК України, у зв`яку з чим вимоги прокурора про стягнення з ОСОБА_9 документально підтверджених витрати на проведення експертиз к кримінальному провадженні в сумі 1247 грн. 94 коп. підлягають задоволенню.

Порушень норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, які стали б підставою для скасування судового рішення або зміни з інших підстав, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 грудня 2014 року щодо ОСОБА_9 , засудженого за ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України змінити.

Виключити із вироку вказівку суду про засудження ОСОБА_9 за епізодом збуту 01 лютого 2014 року особливо небезпечного наркотичного засобу ОСОБА_16 ..

Пом`якшити призначене ОСОБА_9 за ч.2 ст. 307 КК України покарання до шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_9 шість років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Стягнути з ОСОБА_9 процесуальні витрати пов`язані з залученням експертів, в сумі 1247,94 грн..

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4