ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше судимого:

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2014 року за ч.2 ст. 186;ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі, з випробуванням на 3 роки;

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.05.2015 року зач.2 ст. 289, ст. 71 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна,

проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в:
23.01.2015 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазину «АТБ Маркет», що знаходиться по пр-ту Мира, 35 в м. Дніпропетровську, повторно, побачив у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефони, з ціллю відкритого викрадення телефону обвинувачений попросив у потерпілого телефон, нібито для здійснення дзвінка, отримавши від потерпілого телефон обвинувачений відмовився його повернути і з метою придушення спроб опору, наніс потерпілому один удар дерев`яним предметом, схожим на скалку в область грудної клітини, від чого потерпілий впав.
Таким чином ОСОБА_7 , повторно, відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, викрав у потерпілого мобільний телефон, вартістю 733.33 грн., який належить потерпілому ОСОБА_6 і з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденими телефоном зник.
В судовому обвинувачений вину свою у пред`явленому обвинувачені не визнав, суду пояснив, що телефон потерпілого у нього залишився випадково, оскільки він його забув повернути потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 23.01.2015 року приблизно о 21 годині 30 хвилин він з обвинуваченим перебували поблизу магазину «АТБ Маркет», що знаходиться по пр-ту Мира, 35 в м. Дніпропетровську, обвинувачений попросив мобільний телефони, щоб нібито подзвонити, він відмовив посилаючись на відсутність на рахунку коштів, поповнили рахунок і обвинувачений знову попросив телефон, він йому дав, обвинувачений подзвонив, але повернути телефон відмовився, він, потерпілий, став вимагати повернення телефону але обвинувачений знову відмовився його повернути і наніс йому один удар дерев`яним предметом, схожим на скалку в область грудної клітини, а сам сів в таксі і уїхав. Після чого телефон було відключено.
Після допиту потерпілого обвинувачений визнав свою провину повністю, але від дачі показів відмовився.
Крім показів потерпілого вина обвинуваченого у скоєні злочину підтверджується протоколом огляду мобільного телефону, що був відкрито викрадений у потерпілого і добровільно виданий співмешканкою ОСОБА_5 ОСОБА_8 .. Телефон передано на зберігання потерпілому.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши письмові докази, які підтверджують вину обвинуваченого, матеріали, що характеризують останнього, докази щодо вартості викраденого майна, приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у інкримінованому йому злочині доказана повністю.

ОСОБА_5 повинен нести кримінальну відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно .
Дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ст. 186 ч.2 КК України.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується задовільно, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, які пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання , суд не знаходить.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченою, який скоїв злочин під час відбування покарання, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі.

Питання щодо речових доказів суд вирішив на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначене покарання поглинути покаранням призначеним вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.05.2015 року за ч.2 ст. 289, ст. 71 КК України, остаточно визначити покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк покарання обчислювати відповідно до вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.05.2015 року за ч.2 ст. 289, ст. 71 КК України з 30.01.2015 року.

Речовий доказ- мобільний телефон, що переданий на зберігання потерпілому, залишити потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 491 грн. 04 коп.

Запобіжний захід, до набрання вироку законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції
Суддя ОСОБА_1