Справа № 367/1602/15-к
Провадження по справі № 1-в/367/142/2015
У Х В А Л А
Іменем України
13 березня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області справу за поданням начальника Бучанської виправної колонії № 85 про призначення остаточної міри покарання за усіма вироками у відношенні ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в :
До Ірпінського міського суду Київської області звернувся Начальник Бучанської виправної колонії № 85 ОСОБА_5 із поданням про призначення остаточної міри покарання за усіма вироками у відношенні засудженого ОСОБА_4 , оскільки при винесенні вироку Баришівського районного суду Київської області від 28.10.2011 р., яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, не було враховано вирок Гребінківського районного суду Полтавської області від 08.11.2010 р., яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 296, 75 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік. Тому просить суд вирішити питання про призначення остаточної міри покарання за усіма вироками відносно засудженого ОСОБА_4 .
В судовому засіданні прокурор вважав, що обидва вироки щодо ОСОБА_4 слід виконувати окремо.
Представник Бучанської виправної колонії № 85 та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, із невідомих суду причин, їх неявка не перешкоджає розгляду подання.
Вирішуючи подання, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що 28.10.2011 р. Баришівським районним судом Київської області ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі за злочин вчинений ним 22.09.2009 р.
Вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 08.11.2010 р. ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 296, 75 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік за злочини, які він вчинив 11.09.2010 р.
Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.03 № 7 у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.
Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Отже, враховуючи, що ОСОБА_4 до постановлення вироку Гребінківського районного суду Полтавської області від 08.11.2010 р., яким його звільнено від відбування покарання, вчинив 22.09.2009 р. інший злочин, за який він був засуджений вироком Баришівського районного суду Київської області від 28.10.2011 р. до покарання, що належить відбувати реально, кожен з цих вироків слід виконувати самостійно.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 71, 72 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в :
Визначити, що Вирок Баришівського районного суду Київської області від 28.10.2011 р., яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі та Вирок Гребінківського районного суду Полтавської області від 08.11.2010 р., яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 296, 75 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, виконувати самостійно.
На ухвалу до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію на протязі 7 днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1