Справа № 1-15,
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2008 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді: Галич Ю.М.,

при секретарі: Данилюк Н.П.,

з участю прокурора: Подолянця Б.П. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань смт. Ставище справу про обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України,
освіта професійно-технічна, пенсіонера, інваліда 3 групи загального
захворювання, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, 1992 р.н.
та 1994 р.н. раніше не судимого, в
скоєнні злочину, передбаченого ст. 198 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. в листопаді 2007 року, точна дата слідством не встановлена,
достовірно знаючи про факт викрадення його дочкою ОСОБА_2. жіночої сумки з
речами, що належить ОСОБА_3., зокрема мобільного телефону „Нокіа - 6131” та
цифрового фотоапарата „Олімпус - ЕF - 210”, забрав у дочки вказані речі та з метою подальшого збуту помістив на
зберігання у господарському приміщенні власного домогосподарства по АДРЕСА_1.

26 грудня 2007 року , близько 8 години ОСОБА_1., знаходячись по вул.
Першотравневій в с. Іванівка Ставищенського району Київської області,
безоплатно, з метою подальшого продажу та отримання доходу збув ОСОБА_4.
завідомо здобуті злочинним шляхом, мобільний телефон „Нокіа - 6131” та цифровий
фотоапарат „Олімпус - ЕF - 210”.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1. свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України визнав
повністю, суду показав, що в листопаді 2007
року, (точної дати він не пам'ятає) знаючи про факт викрадення його дочкою
ОСОБА_2. жіночої сумки з речами, зокрема мобільного телефону „Нокіа - 6131” та
цифрового фотоапарата „Олімпус - ЕF - 210”, які належить ОСОБА_3., забрав їх у дочки та зберігав у
господарському приміщенні власного домогосподарства по АДРЕСА_1, з метою подальшого збуту.

26 грудня 2007 року , близько 8 години, знаходячись по вул. Першотравневій
в с. Іванівка Ставищенського району Київської області, він безоплатно, з метою
подальшого продажу та отримання доходу збув ОСОБА_4. викрадені речі, а саме:
мобільний телефон „Нокіа - 6131” та цифровий фотоапарат „Олімпус - ЕF - 210”.

У вчиненому підсудний щиро кається просить суворо не
карати.

Покази підсудного відповідають фактичним обставинам
справи, які ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому суд
вважає викладені фактичні обставини справи достовірними і такими, що не
потребують дослідження в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК
України.

Таким, чином, оцінюючи в сукупності всі фактичні обставини справи, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1. у вчиненні злочину
доведена повністю і його дії кваліфікує за ст. 198 КК України, як зберігання та
збут крадених речей.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_1.
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який
вину в скоєнні злочину визнав повністю, за місцем проживання характеризується
позитивно, є пенсіонером, інвалідом 3 групи загального захворювання, має на
утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий.

Обставини, що пом'якшують покарання ОСОБА_1, суд визнає
його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги, що підсудний вчинив
злочин середньої тяжкості, тяжких наслідків від скоєного не наступило, суд
вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, міру
покарання йому слід обрати в межах санкції статті, за якою його визнано винним,
у вигляді позбавлення волі із застосуванням умов ст. 75 КК України із
звільненням від відбування покарання з випробуванням і призначенням іспитового
строку із зобов'язанням відповідно до
ст. 76 КПК України не виїжджати за межі України без дозволу органів
кримінально-виконавчої системи та
повідомляти вказані органи про
зміну місця проживання, бо саме така міра покарання є необхідною й достатньою
для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд обговорив можливість застосування до підсудного ст. 69 КК України, проте, підстав для її
застосування не знаходить.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України і призначити покарання у вигляді 1 (одного) року
позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_1. умови ст. 75 КК України, звільнивши його від
відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк
тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати засудженого ОСОБА_1. не
виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої системи
та повідомляти вказані органи про зміну місця проживання

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1. - підписку про невиїзд, не змінювати до
вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через
Ставищенський районний суд Київської області протягом 15 діб з моменту його
оголошення.

Суддя Ю.М.Галич