Справа № 509/4519/14-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт.Овідіополь Одеської області кримінальне провадження відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червонознаменка, Івановського району, Одеської області, болгарина, громадянина України, одруженого, пенсіонера, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч.1 КК України,

цивільний позов прокурора в Овідіопольського району Одеської області в інтересах Овідіопольської ЦРЛ до ОСОБА_4 про відшкодування збитків, завданих злочином,

цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд,-

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2014 року о 12:00 год. водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував власним, технічно-справним автомобілем «Тойота Королла» д/н НОМЕР_1 у смт. Овідіополь Одеської області, при русі заднім ходом по прилеглій території вулиці Т. Шевченко з боку будинку № 24 у напрямку проїзної частини вказаної вулиці, не впевнився в тому, що це буде безпечно для інших учасників руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з технічно-справним мопедом «Вайпер Сузукі Спорт» без державного номерного знаку під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по проїзній частині вулиці Т.Шевченка зліва направо по ходу руху автомобіля.

Під час керування транспортним засобом, водій ОСОБА_4 не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, допустив порушення вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року), що зобов`язують водія:

10.1 Перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

10.9 Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Внаслідок даної ДТП з вини водія ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 359 від 14.08.2014 року ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді «Садно лопаточної області справа; садно правої ягодиці, садно правого колінного суглобу, закритий перелом великого вертела правої стегнової кістки». Дані тілесні ушкодження призвели до розладу здоров`я більше трьох тижнів і по цьому критерію відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості».

Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало грубе порушення п.п. 10.1, 10.9 «Правил дорожнього руху» водієм ОСОБА_4 , що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у порушенні ПДР визнав у повному обсязі та не заперечує щодо обставин, які були встановлені під час кримінального провадження, та надав пояснення , з яких вбачається, що 16 червня 2014 року о 12:00 год. знаходячись по вул.. Т. Шевченка в смт. Овідіополь, Одеської області при русі заднім ходом скоїв зіткнення з технічно-справним мопедом «Вайпер Сузукі Спорт» без державного номерного знаку, внаслідок чого порушив ПДР, в результаті чого потерпілому були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості та є небезпечними для життя та здоров`я потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечує проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку та пояснив, що дійсно щодо нього були вчинені умисні дії, що виразилися в нанесенні тілесних ушкоджень середньої тяжкості та є небезпечними для його життя та здоров`я.

Заслухавши пояснення учасників процесу та з урахуванням того, що вони не заперечують про визнання не доцільності доказів щодо обставин, які ні ким не оскаржуються, при цьому суд з`ясував, що обвинувачений та потерпілий правильно розуміють зазначений зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, в зв`язку з цим суд вважає можливим розглянути кримінальне провадження допитавши учасників кримінального провадження та дослідивши письмові докази , що особи обвинуваченого та розглянути цивільні позови в рамках ст. 128 КПК України

Таким чином, ОСОБА_4 порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило нанесення потерпілому тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ст. 286 ч.1 КК України .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, його вік та матеріальне та сімейне становище, думку потерпілого, а також те, що з боку обвинуваченого було здійснено щире каяття та останній активно сприйняв розкриттю злочину, що суд розглядає, як обставини, які пом`якшують його покарання.

При таких обставинах суд вважає можливим назначити покарання обвинуваченого у вигляді штрафу .

Обвинувачений ОСОБА_4 є особою пенсійного віку, має тривалий стаж водія, раніше до адміністративної відповідальності за грубе порушення ПДР не притягувався, з урахуванням вищевказаних обставин та в зв`язку з тим, що керування транспортними засобами для обвинуваченого є головним джерелом доходу його сім`ї, суд вважає можливим, призначити покарання, без застосування додаткового покарання, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

В ході досудового розслідування до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява від Прокуратури Овідіопольського району Одеської області в інтересах держави в особі: Центральної районної лікарні Овідіопольського району Одеської області до ОСОБА_4 про відшкодування збитків, завданих злочином, в ході судового розгляду обвинувачений у добровільному порядку сплатив вищевказані витрати. Прокурор просить цивільний позов залишити без розгляду. В зв`язку з тим, що прокурор надав заяву про залишення позову без розгляду, яка не порушує права та інтереси сторін на інших осіб, суд вважає можливим цивільний позов залишити без розгляду. При цьому вважає необхідним роз`яснити прокурору, що після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду позивач має право повторно звернутися до суду з позовом в загальному порядку.

В ході судового розгляду до суду надійшла позовна заява від потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 7 476,26 грн. та моральної шкоди в розмірі 30 000 грн., завданої злочином в порядку ст.ст. 61, 128 КПК України.

Під час судового засідання потерпілий підтримав свої позовні вимоги. Обвинувачений ОСОБА_4 вину у порушенні ПДР визнав у повному обсязі та не заперечує щодо обставин, які були встановлені під час кримінального провадження, при цьому обвинувачений не погоджується з розміром матеріальної та моральної шкоди. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступного. Так потерпілий просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в розмірі 7 476,26 грн., обвинувачений не заперечує щодо шкоди, яка була витрачена у зв`язку з лікуванням та придбанням ліків в розмірі 450 грн. та 857 грн. та витрати пов`язанні з транспортними послугами в розмірі 1370 грн. 26 к. Вина у порушенні ПДР підтверджується матеріалами кримінального провадження. При цьому обвинувачений не погоджується зі витратами на перевезення транспортного засобу та його зберігання в розмірі 720 грн. та 1186 грн. посилаючись на те, що ці правовідносини виникли між потерпілим та юридичною особою, яка надавала ці послуги, але з цими запереченнями суд погодиться не може, так як між зберіганням та перевезенням транспортного засобу та вчинення противоправних дій з боку обвинуваченого є прямий причинний зв`язок, а тому відповідно до ст. 1166 ЦК України з обвинуваченого на користь потерпілого підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 7 476 грн.

Потерпілий просить стягнути в обвинуваченого моральну шкоду в розмірі 30 000 грн., обвинувачений не погоджується з розміром моральної шкоди. Під час розгляду справи, суд прийшов до висновку, що з боку обвинуваченого були здійсненні противоправні дії та спричиненні моральні страждання, з урахуванням глибини цих страждань, їх тривалості, пошкодження майна потерпілого та здоров`я потерпілого, матеріального положення потерпілого та обвинуваченого, поведінки самого потерпілого, з яких видно, що з боку потерпілого були вчинені порушення п.п. 2.3 «г» ПДР, виходячи з вимог розумності і справедливості, відповідно до ст.ст. 23,1167 ЦК України суд визначає розмір грошового відшкодування заподіяної потерпілому моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень.

Відповідно до ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 в дохід держави підлягають стягненню судові витрати за проведення експертизи у розмірі 2211,30 грн., експертизи у розмірі 442,26 грн. та експертизи у розмірі 442,26 грн. в загальній сумі 3095,82 грн.

Керуючись ст.ст. 369, 373, 374 КПК України , суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмір 7 476 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Цивільний позов прокурора в Овідіопольського району Одеської області в інтересах Овідіопольської ЦРЛ до ОСОБА_4 залишити без розгляду .

Роз`яснити прокурору, що після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду позивач має право повторно звернутися до суду з заявою в загальному порядку

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 3 095 грн. 82 к.

Вирок може бути оскаржений до палати по кримінальним справам Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1