Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/113/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.01.2014 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 листопада 2014 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004725 від 26.06.2014 року стосовно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.4,5, 12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 194 КК України, ОСОБА_11 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.4, 5, 12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 194 КК України, неповнолітнього ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.4, 5, 12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 194 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України повернуто прокурору м. Кіровограда,
ВСТАНОВИЛА:
Досудовим розслідуванням ОСОБА_10 та неповнолітній ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 4, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 4, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_13 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.
Ухвалою Ленінського районного суд м. Кіровограда від 25 листопада 2014 року у кримінальному провадженні № 0004725 від 26.06.2014 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , неповнолітнього ОСОБА_12 , ОСОБА_13 повернуто прокурору м. Кіровограда в зв`язку із невідповідністю його вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
В обґрунтування прийнятого рішення, районний суд послався на те, що в порушення вимог 384 КПК України, до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування прокурором не додано письмового роз`яснення обвинуваченим ОСОБА_10 та неповнолітньому ОСОБА_14 про право розгляду кримінального провадження відносно них судом присяжних, оскільки санкція ч.2 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі. Разом з тим, вказав, що обвинувальний акт має суттєві недоліки щодо фактичних обставин кримінальних правопорушень. Зокрема, в обвинувальному акті не зазначено, точне місце вчинення злочину (назва населеного пункту, район міста), не вказано, чим заподіювались удари потерпілому та їх локалізація, не зазначено яким саме способом, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинено викрадення. Крім того, розмір шкоди, заподіяної внаслідок спалення будинку, згідно з висновком експертизи становить 22554 грн., в той час як органом досудового розслідування кваліфіковано заподіяну шкоду як завдану у великих розмірах, що на час вчинення злочину становила 78750 грн.
Також, в обвинувальному акті дії обвинувачених, спрямовані на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_15 , кваліфікуються як такі, що скоєні способом, небезпечним для життя багатьох осіб, при цьому не зазначено яких саме осіб, а тілесні ушкодження, одержані потерпілою, не підтверджуються висновками судово-медичної експертизи. В доданому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про внесення даних про кримінальні правопорушення до ЄРДР та про роз`яснення прав потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші недоліки.
Крім того, органом досудового розслідування не виконано вимоги ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.09.2014 року щодо виконання слідчим окремих процесуальних дій.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Ленінського районного суд м. Кіровограда від 25 листопада 2014 року суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням кримінально-процесуального закону України та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Свої доводи апелянт мотивує тим, що відповідно до вимог ст. 384 КПК не лише прокурор, а і суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних, проте в порушення вищевказаної норми КПК України, під час проведення підготовчого судового засідання судом не роз`яснено обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_12 право на заявлення клопотання про розгляд кримінального провадження судом присяжних. При цьому, зазначає, що ч. 1 ст. 314 КПК України визначено порядок проведення підготовчого судового засідання та чітко окреслено коло питань, щодо яких суд має право прийняти певне рішення, а тому апелянт вважає, що КПК не передбачено інших дій суду, в тому числі і перевірки даних викладених в обвинувальному акті або реєстрі матеріалів досудового розслідування. Зважаючи на викладене, прокурор стверджує, що суд безпідставно, без дослідження матеріалів кримінального провадження , які підтверджують виконання всіх процесуальних дій, дійшов висновку, що обвинувальний акт складено з порушенням норм КПК України.
На апеляційну скаргу прокурора обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та законний представник ОСОБА_12 ОСОБА_18 подали свої заперечення.
У запереченнях:
Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_12 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції скасувати частково в частині обрання йому запобіжного заходу. Вказав, що органами досудового слідства та прокурором не виконано ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 23 травня 2014 року та ухвалу слідчого судді про бездіяльність слідчого Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області від 26 вересня 2014 року, що є порушенням ст. ст. 8, 9, 10,11, 17, 21, 28, 43 КПК України та ст. 6 Європейської Конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод.
Обвинувачений ОСОБА_11 та законний представник ОСОБА_12 ОСОБА_18 просять апеляцію прокурора залишити без задоволення, а ухвалу районного суду без змін. В обґрунтування своїх заперечень наводить доводи, аналогічні доводам, викладених в запереченнях ОСОБА_12 .
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, потерпілого ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, захисників-адвокатів ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , котрі залишили вирішення питання щодо апеляційної скарги прокурора на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів погоджується з встановленими судом першої інстанції недоліками обвинувального акту при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення. Так, органом досудового розслідування не конкретизовано місце скоєння злочину (зазначено садове товариство «Дружба», Лінія №29, дачна ділянка № НОМЕР_1 , однак не вказано координати населеного пункту, району), не конкретизовано способу вчинення злочинів, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України (умисне вбивство, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб), ч. 2 ст. 146 КК України (незаконне позбавлення волі або викрадення людини способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого), ч. 2 ст. 194 КК України (умисне знищення або пошкодження майна, вчинене шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом, або заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах, або спричинило загибель людей чи інші тяжкі наслідки). При цьому спосіб вчинення злочинів, передбачених вказаними статтями КК України, є обов`язковим елементом об`єктивної сторони цих складів злочинів, оскільки передбачений диспозиціями цих статтей та підлягає встановленню в кожному конкретному випадку.
Частиною 1 ст. 383 КПК України передбачено, що кримінальне провадження судом присяжних здійснюється відповідно до загальних правил цього Кодексу з особливостями, встановленими цим параграфом.
Згідно ч. 1, 2 ст. 384 КПК України прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що всупереч вимог 384 КПК України, прокурором не додано до обвинувального акта письмового роз`яснення обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та неповнолітньому ОСОБА_12 про право розгляду кримінального провадження відносно них судом присяжних, оскільки санкція ч. 2 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається, в тому числі, реєстр матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.
З огляду на наведене, колегія суддів визнає такими, що заслуговують на увагу посилання суду першої інстанції на те, що реєстр матеріалів досудового розслідування не в повній мірі відповідає вимогам Закону, оскільки в ньому відсутні відомості про внесення даних про кримінальні правопорушення до ЄРДР та про роз`яснення прав потерпілим ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .
При цьому, твердження суду першої інстанції, як на підставу повернення обвинувального акта прокурору, що ні обвинувальний акт, ні реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних щодо виконання слідчим процесуальних дій зазначених в ухвалі слідчого судді, є обґрунтованим, виходячи з наступного.
Як з вбачається з матеріалів кримінального провадження,ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.09.2014 року задоволено скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_12 на бездіяльність слідчого Кіровоградського МВ УМВС України в області та зобов`язано слідчого здійснити процесуальні дії по кримінальному провадженню №0004725, а саме: встановити правовстановлюючі документи на будівлю, допитати в якості свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , призначити додаткову пожежну технічну експертизу, отримати інформацію в установах МОЗ України з приводу температурного режиму повного та часткового спалювання.
Відповідно до ст. ст. 532, 533 КК України ухвали слідчого судді, які не можуть бути оскаржені набирають законної сили з моменту їх проголошення, підлягають виконанню на всій території України
Згідно ч. 2 ст. 534 КПК України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.
Однак, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що вимоги вказаної ухвали слідчого судді органом досудового розслідування не виконано та не надано до суду будь-яких поважних причин щодо неможливості їх виконання.
Що стосується апеляційних доводів прокурора з приводу того, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України та не містить порушень зазначених в ухвалі судом, є помилковими та спростовується вищевикладеними обставинами.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано вказав у своїй ухвалі, що обвинувальний акт з додатками не відповідає вимогам КПК України, в зв`язку з чим підлягає поверненню прокурору для усунення даних недоліків, а тому підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та призначення нового розгляду в суді першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суд м. Кіровограда від 25 листопада 2014 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004725 стосовно ОСОБА_10 за п. п. 4, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_11 за п. п. 4, 5, 12 ч. 2 ст. 115 ч. 2 ст. 194 КК України, неповнолітнього ОСОБА_12 за п. п. 4, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 146 КК України повернуто прокурору м. Кіровограда, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2