ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/5509/15-к

04.06.2015 року Суворовський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченої: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальне провадження №0000680 за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Ульянівка Скадовського району Херсонської області, українка, громадянка України, освіта вища, одружена, утриманців не має, фізичних та психічних вад здоров`я не має, інвалідності не має, не працевлаштована, не є потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджувалася

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України, -

встановив:
З 01 серпня 2014 року на підставі наказу голови Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №61-ВК від 30.07.2014 року ОСОБА_5 обіймала посаду головного експерта відділу досліджень і розслідувань зазначеного відділення, відповідно до наказу голови відділення №112-ВК від 03.10.2013 року була державним службовцем 11 рангу, а отже відповідно до ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» особою, уповноваженою на виконання функцій держави, якій відповідно до ст. 6 цього Закону заборонено використовувати свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди.

Працюючи на зазначеній посаді, ОСОБА_5 , як представник влади, службова особа, відповідно до ст. 15 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», пунктів 22-23, 56 Тимчасових правил розгляду справ про порушення антимонопольного законодавства України, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України №5 від 19.04.94 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.05.94 року за №90/299, пунктів 2.1., 2.3., 3.4., 3.6., 3.8. Посадової інструкції головного експерта відділу досліджень і розслідувань Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, затвердженої головою відділення 22.09.2014 року, була уповноважена за службовим дорученням голови відділення брати участь у розслідуванні за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, під час розслідування здійснювати збирання та аналіз доказів, проводити дії, спрямовані на всебічне, повне і об`єктивне з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, за результатами збирання та аналізу доказів у справі складати та вносити на розгляд органів Антимонопольного комітету України, яким підвідомча справа, подання з попередніми висновками, брати участь у розгляді на засіданнях адміністративної колегії відділення питань, що відносяться до його компетенції.

Перебуваючи на посаді головного експерта відділу досліджень і розслідувань Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, ОСОБА_5 , здійснивши на підставі розпорядження адміністративної колегії відділення від 13.11.2014 року №85-пр/к збирання та аналіз доказів у справі №75/2- 14 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та за його результатами внісши адміністративній колегії відділення подання №85-40/02 від 21.11.2014 року з попередніми висновками, згідно з якими пропонувалося визнати, що ФОП ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ФОП ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) допущено порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за що на кожного з них відповідно до ч. 2 ст. 52 цього Закону пропонувалося накласти штраф у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф, вчинила злочини за таких обставин.

ОСОБА_5 17.12.2014 року у денний час, перебуваючи на своєму робочому місці в кабінеті, розташованому у будівлі АДРЕСА_2 , використовуючи своє службове становище з метою одержання неправомірної вигоди всупереч інтересам служби, діючи з прямим умислом, з корисливого мотиву з метою заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_8 , який за довіреностями представляв інтереси ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 , під час особистої зустрічі в усній формі повідомила ОСОБА_8 завідомо неправдиву інформацію про те, що у разі надання ним відділенню благодійної допомоги у виді оплати послуг за хімчистку штор вартістю 7000 грн. вона зможе вирішити питання про накладення на ФОП ОСОБА_6 і ФОП ОСОБА_7 за допущені ними порушення законодавства про захист економічної конкуренції штрафів у розмірі, значно меншому, ніж десять відсотків доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф, а саме: в розмірі 1500 грн. на кожного з цих підприємців, та надала йому рахунок № НОМЕР_3 , виданий ФОП ОСОБА_9 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) про оплату послуг з хімчистки штор на суму 7000 грн.

При цьому, ОСОБА_5 приховала від ОСОБА_8 , що відповідно до ст. 17 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» органам державної влади забороняється одержувати від фізичних, юридичних осіб безоплатно послуги та майно, а також те, що відповідно до ст.ст. 7, 12-1, 14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», п. 5 Тимчасових правил розгляду справ про порушення антимонопольного законодавства України, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України №5 від 19.04.1994 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.05.1994 року за №90/299, питання накладення штрафів за порушення законодавства про захист економічної конкуренції є виключною компетенцією адміністративної колегії відділення, до складу якої вона не входить і на рішення якої вплинути завдяки своєму службовому становищу не може.

Продовжуючи реалізацію зазначеного умислу, під час особистих зустрічей, які відбулись 18.12.2014 року близько 10-15 год. та близько 10-32 год., 19.12.2014 року близько 13-15 год. і 25.12.2014 року близько 10-20 год. у приміщеннях тієї ж будівлі, ОСОБА_5 в усній формі продовжувала повідомляти ОСОБА_8 вищевказану завідомо неправдиву інформацію, переконуючи його в доцільності і вигідності оплати наданого нею за вищенаведених обставин рахунку як умови зменшення розміру штрафу, який підлягав накладенню на ФОП ОСОБА_6 і ФОП ОСОБА_7 за допущені ними порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

ОСОБА_8 , будучи введеним ОСОБА_5 в оману, проте повідомивши про її дії правоохоронні органи, оплатив наданий нею рахунок, перерахувавши у якості оплати послуг з хімчистки штор ФОП ОСОБА_9 на його розрахунковий рахунок № НОМЕР_5 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» 19.12.2014 року відповідно до квитанції №130576797 власні грошові кошти в сумі 2000 грн. та 24.12.2014 року відповідно до квитанції №Н001435466 надані УСБУ в Херсонській області з метою фіксації фактичних даних про протиправні діяння ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 5000 грн., всього на загальну суму 7000 грн.. Зазначені квитанції ОСОБА_8 19.12.2014 року близько 13-15 год. та 25.12.2014 року близько 10-20 год. передав ОСОБА_5 на її робочому місці, розташованому у будівлі АДРЕСА_2 .

Проте ОСОБА_5 , одержавши зазначені квитанції та виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, послуги на суму, оплачену ОСОБА_10 , від ФОП ОСОБА_11 не отримала, оскільки її дії було викрито правоохоронними органами.

Зазначеними діями ОСОБА_5 завдано істотну шкоду державним інтересам, що полягає в підриві авторитету та престижу Херсонського територіального відділення Антимонопольного комітету України, яке відповідно до ст.ст. 1, 12 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель на території області, що виразилось у створенні нею у ОСОБА_8 хибної впевненості щодо можливості одержання органами державної влади благодійної допомоги та можливості шляхом надання такої допомоги зменшити розмір штрафів, які підлягають накладенню на суб`єктів господарювання за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також вчинення з використанням свого службового становища закінченого замаху на злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів визнала, фактичні обставини справи не оспорила, розкаялась. Показала, що з 2013 року працювала в Херсонському обласному територіальному відділенні Антимонопольного комітету України, перед звільненням обіймала посаду головного експерта відділу досліджень і розслідувань зазначеного відділення. До її повноважень на цій посаді входило розслідування у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та складання за його результатами і внесення на розгляд адміністративній колегії відділення подання з попередніми висновками. Розповіла, що у жовтні 2014 року їй в роботу надійшли справи зазначеної категорії щодо ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 , інтереси яких за довіреностями представляв ОСОБА_8 .. Провівши розслідування у цих справах, вона внесла адміністративній колегії відділення відповідні подання, після чого під час зустрічі з ОСОБА_8 надала йому рахунок про оплату послуг з хімчистки штор на суму 7000 грн., повідомивши при цьому, що у разі надання ним відділенню такої благодійної допомоги вона зможе вирішити питання про накладення на вказаних підприємців штрафів у розмірі, значно меншому, ніж нею було запропоновано у її поданнях, а саме: у розмірі 1500 грн. на кожного з них. Зазначила, що їй було достовірно відомо, що за положеннями законодавства органам державної влади забороняється одержувати від фізичних, юридичних осіб послуги безоплатно. У подальшому наданий нею рахунок ОСОБА_8 був оплачений, про що останній надав їй відповідні квитанції, після чого її дії були викриті правоохоронними органами.

Оскільки обвинувачена визнала свою провину, сумнівів в добровільності її позиції немає, фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд, з врахуванням думки учасників судового розгляду, визнав відповідно до ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Суд вважає, що дії ОСОБА_12 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 364 КК України (у редакції Закону №746-VII від 21.02.2014 року) як зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь - якої неправомірної вигоди для самої себе використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України як закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), і приходить до висновку, що її винуватість у вчиненні інкримінованих їй злочинів доведена.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які за законом віднесені до злочину середньої тяжкості (ч. 1 ст. 364 КК України) та злочину невеликої тяжкості (ч. 1 ст. 190 КК України), особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, за матеріалами справи характеризується позитивно, не працевлаштована, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, судимості не має, обставинами, які пом`якшують покарання, визнає повне визнання вини та щире каяття, яке виразилося у тому, що в судовому засіданні обвинувачена висловила жаль з приводу вчиненого та намір не вчиняти подібних дій у майбутньому, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено і вважає можливим виправлення обвинуваченої без відбування покарання за умови здійснення контролю за її поведінкою кримінально виконавчою інспекцією.

Також при обранні міри покарання ОСОБА_12 суд враховує думку прокурора, який у судових дебатах порушив питання про звільнення останньої від відбування покарання з випробуванням.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 373 - 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України, і призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 364 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням функції представника влади, на строк 2 (два) роки із штрафом в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн., без спеціальної конфіскації;

- за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням функції представника влади, на строк 2 (два) роки із штрафом в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн..
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладенням на неї відповідно до ст. 76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Речові докази у справі:

- відеокасету Sony mini DV зберігати в камері схову речових доказів СУ УМВС України в Херсонській області;

- ксерокопії квитанцій, рахунок за хімчистку штор, три CD-R диски - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона.

Копію вироку негайно після проголошення вручити засудженій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1