УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні заяву захисника про відвід прокурора ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження унесеного за № 0000253 14.03.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в:
На розгляді у Дніпровському районному суді м. Києва на стадії судового слідства перебуває дане кримінальне провадження.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив відвід прокурору ОСОБА_3 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, враховуючи, що обставини передбачені ст. 37 КПК України для зміни групи прокурорів у провадженні були відсутні, однак здійснення такої зміни саме і свідчить про наявність інших об`єктивних обставин, які викликають обґрунтовані сумніви сторони захисту в його неупередженості, виходячи з включення його до групи прокурорів у провадженні при відсутності на це підстав визначених ст. 37 Кодексу.

Обвинувачений у судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити, з вказаних у ній підстав.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення заяви про відвід, оскільки підстави регламентовані ст. 77 КПК України, у даному випадку, на його думку, відсутні.

Тож, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши заяву, долучені до неї документи, дослідивши матеріали самого кримінального провадження, заслухавши доводи сторін, приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження та безпосередньо обвинувального акту станом на час його складання та затвердження, а саме 22.07.2013 року, процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснювала група прокурорів, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

У судовому засіданні від 23.05.2014 року прокурором ОСОБА_12 було надано по даному провадженню суду постанову від 21.05.2014 року заступника прокурора Дніпровського району м. Києва ОСОБА_13 про призначення наступної групи прокурорів у даному кримінальному провадженні: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 .

В той же час, 03.06.2015 року заступником прокурора Дніпровського району м. Києва ОСОБА_18 долучено до групи прокурорів у даному проваджені прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , оскільки прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 переведені на інші посади з місцевої прокуратури до прокуратури м. Києва, а прокурор ОСОБА_11 перебуває у відпустці, що, відповідно до ст. 37 КПК України, є поважними причинами зміни прокурорів.

При цьому, ст. 37 КПК України регламентовано, що прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, у даному судовому засіданні не було встановлено обставин регламентованих ст. 37 КПК України, для долучення до групи прокурора ОСОБА_3 , враховуючи те, що у даному провадженні наявні інші уповноважені прокурори, а саме ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 та причин неможливості їх участі у постанові не наведені.

При цьому суд виходить з того, що у разі необхідності зміни групи у провадженні, виходячи зі змісту ст. 37 КПК України, прокурор має право визначити групу прокурорів у провадженні та змінити таку групу, однак поняття долучення до групи у КПК України взагалі не визначено, оскільки не зрозуміло, чи дійсно така посадова особа прокуратури включена у групу чи тільки долучена, якщо долучена , то до чого саме, в якій мірі, та, головне, з якими саме повноваженнями.

Статтею 77 КПК України регламентовано, що прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Саме ж право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких умов, суд вважає, що обставини передбачені ст. 37 КПК України для зміни групи прокурорів у провадженні були відсутні, однак здійснення такої зміни саме по собі свідчить про наявність інших об`єктивних обставин, які викликають обґрунтовані сумніви сторони захисту в його неупередженості, виходячи з включення прокурора до групи прокурорів у провадженні при відсутності на це підстав визначених ст. 37 Кодексу.

Тобто, побоювання заявника щодо небезсторонності прокурора та існування інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості, у даному випадку, можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки відсутні достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності, через, що висловлені, у даному судовому засіданні, доводи прокурора є не спроможними та сумнівними за своєю суттю, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року).

За таких обставин, суд вважає заяву заявника про відвід та висловлені ним доводи за своєю суттю такими, що ґрунтуються на вимогах ст. 77 КПК України та кореспондуються з практикою ЄСПЛ, у зв`язку з чим остання підлягає задоволення шляхом відведення прокурора від участі у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 1-2, 7-29, 77, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Заяву - задовольнити.

Прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_3 відвести від участі у кримінальному провадженні унесеному 14.03.2013 року за № 0000253 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 15 год. 30 хв. 08.06.2015 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1