апеляційний суд чернівецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці « 19 » лютого 2008 р. колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у
складі:

головуючого Ковтюк
С.І.

суддів Кузняка
В.О.

Підгорної С.П.

При
секретарі Ліхненко
М. В.

за
участю прокурора Хоміцькій
Т.Б.

розглянула
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Хотинського районного суду Чернівецької області від « 10 » грудня 2007
року, -

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
українець, громадянин
України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 одружений,
з базовою середньою освітою,
непрацюючий, раніше судимий 22
листопада 2005 року Хотинським районним судом за ст.
296 ч. 2 КК України на два роки обмеження волі з іспитовим строком в
порядку ст. 75 КК України на 1 рік 6 місяців, -

засуджений
за ст.
296 ч.3 КК України на два роки і шість місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання
частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Хотинського
районного суду від 22 листопада 2005 року і остаточне покарання до відбування
призначено у виді 3 років позбавлення волі.

Справа №
11 - 45 /2008 р. Головуючий
у І інстанції:

Категорія: ст.
296 ч.3 Мартинюк
А.О.

КК
України Доповідач:
Ковтюк Є.І.

2

Міра запобіжного
заходу щодо ОСОБА_1 змінена
з підписки про невиїзд на тримання під вартою.

Початок
строку відбуття покарання ОСОБА_1 обчислено з 10 грудня 2007 року.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
українець, громадянин
України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 неодружений,
з повною середньою освітою,
непрацюючий, раніше не судимий, -

засуджений
за ст.
296 ч. 2 КК України на два роки обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнений від відбування покарання, якщо він на протязі іспитового строку
терміном два роки не вчинить нового злочину і виконає покладений на нього
обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи чи навчання.

Міра
запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_2
залишена у виді підписки про невиїзд.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_2, неодружений, з
повною середньою освітою,
непрацюючий, раніше не судимий, -

засуджений
за ст.
296 ч. 2 КК України на два роки обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнений від
відбування покарання, якщо він на
протязі іспитового строку терміном два роки не вчинить нового злочину і виконає
покладений на нього обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання, роботи чи
навчання.

Міра
запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_3 залишена у виді підписки про
невиїзд.

Згідно з
вироком ОСОБА_1, раніше судимий за хуліганство, визнаний винним та засуджений за те, що 8 грудня 2006 року біля 1 години з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3. в с Чепоноси
Хотинського району Чернівецької області після дискотеки, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, вчинили хуліганські дії, грубо порушивши громадський порядок з мотивів
явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю. А саме,
на околиці вказаного села в присутності інших громадян безпричинно
наносили удари руками та ногами по різних частинах тіла ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

3

Внаслідок хуліганських дій
потерпілому ОСОБА_4
спричинено тілесні ушкодження
у вигляді забійно-рваної рани
правої надбрівної дуги, синець
обличчя, що призвели до короткочасного
розладу здоров'я і відносяться до легких тілесних ушкоджень, а потерпілому ОСОБА_5. - фізичний біль.

На
вказаний вирок надійшла апеляція засудженого ОСОБА_1, в якій
він просить вирок районного суду скасувати,
а справу закрити за відсутністю в його діях складу злочину.

Посилається
на те, що він злочину не вчиняв, його вина не доведена, суд не дав належну оцінку його показанням в
суді та показанням свідків. Також судом не
враховано, що його дружина
вагітна.

Щодо
засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вирок суду
не оскаржений.

Заслухавши
доповідача, засудженого, який підтримав доводи апеляції, думку прокурора про законність та
обґрунтованість вироку, провівши
часткове судове слідство, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляції, судова колегія не знаходить
підстав до її задоволення.

Вина
засудженого ОСОБА_1 у вчиненні
злочину при обставинах, викладених у
вироку суду, повністю доведена і
підтверджена зібраними по справі доказами,
яким дана вірна юридична оцінка.

Доводи
засудженого ОСОБА_1 про
те, що він вказаного злочину не вчиняв, його вина не доведена, що суд не дав належної оцінки його показанням
в суді та показанням свідків спростовані перевіреними судом та наведеними у
вироку доказами.

Зокрема, показаннями самого засудженого ОСОБА_1 на досудовому
слідстві про те, що він безпричинно
наносив удари потерпілим, про намір
розборонити осіб, які билися, не заявляв.(а.с. 53,
109-110)

Показаннями
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які на досудовому слідстві вказували на
участь у хуліганських діях разом із ОСОБА_1 (а.с. 61,
69, 93, 100). В ході досудового слідства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також не заявляли про те, що ОСОБА_1
розбороняв їх.

Під час
очної ставки із ОСОБА_4 ОСОБА_2
підтвердив, що після закінчення
дискотеки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 били невідомих,
він також підбіг до них і наносив удари потерпілим (а.с. 82).

Про
заподіяння потерпілому ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я
свідчить висновок судово-медичної експертизи (а.с. 115).

Посилання
засудженого ОСОБА_1 на те, що суд не дав
належної оцінки його показанням в суді та показанням свідків надумані, оскільки із змісту вироку убачається, що суд належним чином мотивував у зв'язку з
чим і які показання засуджених,
потерпілих, свідків кладе в
основу вироку і обґрунтовано відкинув інші докази. Зокрема, суд відкинув показання в ході судового
слідства потерпілого ОСОБА_5, свідків
ОСОБА_6 та ОСОБА_7. , постановивши з
цього приводу окрему постанову, вважаючи
за необхідне вирішити питання про притягнення останніх до кримінальної
відповідальності За те, що вони дали
завідомо неправдиві показання,
намагаючись допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинений
злочин.

4

Колегія суддів
вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані судом за ст.
296 ч.3 КК України, оскільки він, будучи особою, раніше судимою за хуліганство, вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

На думку
колегії суддів покарання засудженому призначене у відповідності до вимог ст. 65
КК України, з урахуванням ступеня
тяжкості вчиненого злочину, даних про
його особу і обставин, що обтяжують і
пом'якшують покарання.

За
вчинений злочин суд обґрунтовано призначив покарання близько нижчої межі
санкції ст. 296 ч.3 КК України, частково приєднав на підставі ст. 71
КК України не відбуту частину покарання.

Призначене
судом остаточне покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого
та попередження нових злочинів.

За таких
обставин посилання засудженого ОСОБА_1
в апеляції на те, що суд не врахував
вагітність його дружини, яка на момент
часткового судового слідства, зі слів
апелянта, народила дитину, не можуть бути підставою до пом'якшення
призначеної йому судом міри покарання.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 грудня 2007 року щодо ОСОБА_1 залишити без
змін, а його апеляцію - без задоволення.