Справа № 337/673/15-к
Провадження № 1-кп/337/85/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, освіта середьо-спеціальна, працюючого ТОВ «Пластек-групп», розведеного, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :

15.08.2014 року, приблизно о 15-00 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи біля під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 , розпивав спиртні напої разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , під час чого у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Nokia Asha 202», який належав ОСОБА_4 . З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , діючи умисно, під приводом послухати музику, взяв у ОСОБА_4 мобільний телефон та відійшов від останнього приблизно на три метри, з метою полегшення свого швидкого зникнення з місця вчинення кримінального правопорушення, допускаючи те, що потерпілий своїми діями зможе затримати його. В подальшому ОСОБА_5 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, тримаючи в руках мобільний телефон «Nokia Asha 202», вартістю 401 грн. 66 коп. та з сім картою оператора мобільного зв`язку «Life», яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, втік з місця вчинення кримінального правопорушення, не звертаючи уваги на вимоги потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 повернути зазначений телефон, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст.. 186 ч.1 КК України, як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж).

У судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю. Суду пояснив, що у час скоєння злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння. Чому таке скоїв, пояснити не може. У скоєному розкаюється.

27.01.2015 року між обвинуваченим і потерпілим була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України та разом з обвинувальним актом направлена суду.

Згідно даної угоди обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді одного року позбавлення волі з іспитовим строком, відповідно до ст.. 75 КК України на один рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинувачений та потерпілий підтвердили у судовому засіданні добровільність укладеної угоди, повне розуміння її позицій, а також узгодженого для призначення обвинуваченому покарання, просять затвердити укладену угоду про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Форма і зміст угоди про примирення відповідають ст. 471 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені йому п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.

У судовому засіданні суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дій будь-яких інших обставин,ніж ті що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України, зокрема вимогам ст.. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.

Прокурор проти затвердження угоди про примирення не заперечує, також не заперечує проти призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 27.01. 2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, якщо він протягом одного року іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

У період випробувального терміну, на підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 не виїздити за межі України на постійне місце проживання без повідомлення органів кримінально- виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1