У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді ОСОБА_4

суддів ОСОБА_5 і ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 15 квітня 2015 року заяву потерпілої ОСОБА_2 про перегляд судового рішення щодо засудженого ОСОБА_3,

у с т а н о в и л а:

До Верховного Суду України з Апарату Верховної Ради України надійшла заява потерпілої ОСОБА_2, в якій вона порушує питання про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2014 року щодо ОСОБА_3 та його засудження за частиною 2 статті 286 КК України до покарання, пов'язаного з позбавленням волі.

Водночас, потерпіла ОСОБА_2 порушує питання про поновлення пропущеного для подання заяви строку, мотивуючи тим, що копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2014 року щодо ОСОБА_3 отримала 1 квітня 2014 року і саме з цього часу, на її думку, у неї виникло право на звернення до Верховного Суду України із заявою про перегляд зазначеного рішення суду касаційної інстанції.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача та, перевіривши доводи заяви, дійшла висновку про таке.

Встановлено, що заява потерпілої подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини 1 статті 445 КПК України, тобто у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

__________________________________________________________________

Як убачається з доданих документів потерпіла двічі зверталася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з заявою про перегляд Верховним Судом України в порядку глави 33 КПК України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2014 року. Так, ухвалою зазначеного суду від 1 липня 2014 року заяву потерпілої ОСОБА_2 було залишено без розгляду, оскільки нею був пропущений строк для подання заяви, а питання про його поновлення ОСОБА_2 не порушувала. На наступну заяву потерпілої від 12 липня 2014 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ своєю ухвалою від 29 липня 2014 року відмовив ОСОБА_2 у поновленні строку звернення з заявою про перегляд судового рішення Верховним Судом України, а заяву залишив без розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 447 КПК України заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини 1 статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини 1 статті 445 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, а не з дня отримання судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів не може погодитись із доводами потерпілої ОСОБА_2 щодо пропущення строку, а тому в поновленні строку для подання заяви слід відмовити, а саму заяву - залишити без розгляду.

Відповідно до частини 6 статті 447 КПК України заява про перегляд судового рішення залишається без розгляду, якщо особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись частиною 6 статті 447 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити потерпілій ОСОБА_2 у поновленні строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України судового рішення щодо засудженого ОСОБА_3.

Заяву потерпілої ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2014 року щодо засудженого ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6