АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю представника особи, в інтересах
якої подана скарга адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, повернуто особі, яка її подала.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що скарга подана з пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на винесення ухвали слідчим суддею з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою визнати бездіяльність слідчого Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 щодо неповернення тимчасово вилученого майна, відповідно до заяви ОСОБА_7 , незаконною та зобов`язати слідчого Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 повернути ОСОБА_7 вилучене майно відповідно до протоколу обшуку.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 21 січня 2015 року захисником ОСОБА_7 було подано клопотання слідчому ОСОБА_8 ________________________________
Справа №11-сс/796/355/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1
про повернення тимчасово вилученого майна, проте останній належним чином на цю заяву не відреагував, оскільки майно не повернув, тому саме з цього строку 21 січня 2015 року сторона захисту відраховує десятиденний строк звернення до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, який станом на 28 січня 2015 року не є пропущеним.
Також вважає невірним твердження слідчого судді про неможливість звернення до слідчого з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, яке є заходом забезпечення кримінального провадження, оскільки повернення тимчасово вилученого майна, як і розгляд клопотання про його повернення, є процесуальною дією.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника особи, в інтересах якої подана скарга адвоката ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 28 січня 2015 року звернувся до Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
На обґрунтування своїх вимог адвокат послався на те, що вилучені в ході обшуку 23 грудня 2014 року в квартирах АДРЕСА_1 речі та документи належать на праві власності ОСОБА_7 та не є предметами, які містять на собі ознаки злочину, на них не накладено арешт, а тому таке майно вважається тимчасово вилученим майном і підлягає поверненню. Проте, оскільки тільки при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, які були надані стороні захисту для ознайомлення лише 13 січня 2015 року, стало відомо про проведений обшук, то 21 січня 2015 року представник ОСОБА_7 звернувся до слідчого з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, яке до цього часу слідчим не розглянуте і майно ОСОБА_7 не повернуто, та, таким чином, слідчим вчинено бездіяльність щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
Слідчий суддя, приймаючи рішення про повернення скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого 23 грудня 2014 року майна, послався на те, що особа, яка 28 січня 2015 року подала скаргу, пропустила 10 денний строк на її подачу.
При цьому, за змістом судового рішення, слідчим суддею твердження адвоката, як свідчення дотримання строку звернення до суду зі скаргою, про те, що про проведений обшук він дізнався лише після ознайомлення з матеріалами справи, визнано таким, що суперечить поданим документам, відповідно до яких 23 грудня 2014 року обшук проводився у присутності ОСОБА_10 , а те, що лише 21.01.2015 року адвокат звернувся до слідчого з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна - таким, що не ґрунтується на чинному законодавстві, оскільки під час досудового розслідування слідчий розглядає клопотання про виконання будь-яких процесуальних слідчих дій, в той час, як тимчасове вилучення майна та його повернення не відноситься до слідчих дій, а є заходом забезпечення кримінального провадження.
Колегія суддів погоджується з прийнятим рішенням, вважає його законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
З матеріалів, доданих до апеляційної скарги, видно, що 23 грудня 2014 року, на підставі ухвали слідчого судді від 17 грудня 2014 року, в квартирах АДРЕСА_1 був проведений обшук та вилучення майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
З огляду на приписи даної норми закону перебіг строку на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, починається з 25 грудня 2014 року.
Тому, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, звернувшись до суду зі скаргою тільки 28 січня 2015 року адвокат пропустив строк на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Таким чином, за змістом ч.2 ст. 304 КПК України, подавши скаргу після закінчення цього строку, особа, яка її подала, мала би заявити клопотання про поновлення строку.
Проте, зі змісту скарги адвоката ОСОБА_6 та доданих до неї документів вбачається, що таке клопотання до слідчого судді ним не заявлялось, а, відтак, слідчий суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 304 КПК України, обґрунтовано повернув скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , що, відповідно до ч. 7 цієї ж статті, не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
Доводи апелянта про те, що він не пропустив, передбаченого законом строку на оскарження бездіяльності слідчого, так як 21 січня 2015 року звертався до слідчого з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки за змістом ч. 1 ст. 304 КПК України початок строку на оскарження бездіяльності слідчого не пов`язаний з необхідністю та можливістю звернення до слідчого з відповідними клопотаннями.
При цьому слід також вказати, що сам факт не розгляду слідчим поданого клопотання може бути предметом окремого самостійного оскарження, а саме, як нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений кримінальним процесуальним кодексом строк (недотримання вимог ст. 220 КПК України), яке ніяким чином не пов`язується з бездіяльністю по неповерненню тимчасово вилученого майна в порядку ст. 169 КПК України.
За викладеним, колегія суддів вважає, що ухвала винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, і слідчим суддею обґрунтовано прийнято рішення про повернення скарги, тому апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року, якою скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, повернуто особі, яка її подала, - без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ __________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3