У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кармазіна Ю.М.,

суддів

Кліменко М.Р. і Таран Т.С.

за участю прокурора

Брянцева В.Л.

та засудженого

ОСОБА_1.

розглянула в судовому засіданні 18 березня 2008 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1. на вирок колегії суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Черкаської області від 9 жовтня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

вироком
Городищенського районного суду Черкаської області від 21 червня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1

громадянин України, судимий не був,

був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки шість місяців
позбавлення волі та ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на три роки
позбавлення волі, а на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
остаточно на три роки шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1. від відбування покарання було
звільнено з випробуванням упродовж трирічного іспитового строку з покладанням
на нього обов'язків, передбачених п. 2, 3 і 4 ч. 1 ст. 76 цього ж Кодексу.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2

громадянин України, судимий

04.06.1999 року за ст. ст. 140 ч. 2, 140 ч. 3,

142 ч. 3 КК України на вісім років позбавлення волі, -

був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на чотири роки позбавлення волі і
за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі, а за
сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України остаточно на чотири роки позбавлення волі.

Цим вироком постановлено
стягнути з ОСОБА_1, та ОСОБА_2. солідарно на користь ОСОБА_3. 21881 гривень,
ОСОБА_4. 15487 гривень майнової і на користь ОСОБА_5 1000 гривень моральної
шкоди.

Вироком колегії суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області від
9 жовтня 2007 року вирок Городищенського районного суду Черкаської області від
21 червня 2007 року щодо ОСОБА_1. у частині призначення покарання скасовано і
йому за ч. 3 ст. 185 КК України призначено три роки шість місяців позбавлення
волі, за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі, а на
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено остаточне покарання
у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців у
кримінально-виконавчій установі.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Черкаської області від 9 жовтня 2007 року вирок Городищенського районного
суду Черкаської області від 21 червня 2007 року щодо ОСОБА_2. залишено без
зміни.

ОСОБА_1визнано винним і
засуджено за злочини, які він вчинив за наступних обставин.

27 грудня 2006 року приблизно
о 18-ій годині ОСОБА_1., діючи за попередньою змовою з ОСОБА_2., з метою
заволодіння чужим майном проникли до житлового будинку ОСОБА_3., що поАДРЕСА_1,
звідки таємно викрали ювелірні прикраси із золота, цифрову відеокамеру, гроші в
національній та іноземній валютах в сумі 500 гривень, 1000 доларів США та 500
євро, а всього майна і грошей на загальну суму 21881 грн., чим заподіяли
потерпілій значної матеріальної шкоди.

13 лютого 2007 року приблизно
об 11-ій годині ОСОБА_1., діючи за попередньою змовою з ОСОБА_2., з метою
заволодіння чужим майном проникли до житлового будинку ОСОБА_4., що поАДРЕСА_2

, звідки повторно таємно викрали ювелірні прикраси із золота, плеєр СД,
телевізор, мобільні телефони і 175 гривень, а всього майна і грошей на загальну
суму 15487 гривень.

24 лютого 2007 року приблизно
о 22-їй годині ОСОБА_1., діючи за попередньою змовою з ОСОБА_2., з метою
заволодіння належним ОСОБА_5.
майном проникли у приміщення магазину «Наталі», що по вул. Миру, 107 у тому ж
місті, звідки намагались повторно таємно викрасти товарно-матеріальні цінності
на загальну суму 1300 гривень, але свій умисел до кінця не довели з причин, які
не залежали від їх волі.

На вирок колегії суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області
надійшла від засудженого ОСОБА_1касаційна скарга, в якій він просить дане
судове рішення змінити, застосувати ст. 75 КК України і від призначеного
покарання звільнити з випробуванням. Своє прохання вмотивовує тим, що суд,
призначаючи йому покарання у виді реального позбавлення волі, в повному обсягу
не врахував даних про його особу, а також і тієї обставини, що він здійснював
догляд за хворою матір'ю і що частково відшкодував потерпілим шкоду.

Постановлені щодо ОСОБА_2.
судові рішення не оскаржуються.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого на підтримання касаційної скарги,
думку прокурора, який заперечував щодо задоволення касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в касаційній скарзі
доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Висновок суду про винуватість
ОСОБА_1у інкримінованих йому цим вироком злочинах у касаційній скарзі ним не
оспорюється і підтверджується наявними у справі доказами, які судом досліджені
всебічно, повно і об'єктивно.

Дії ОСОБА_1за ч. 3 ст. 185 і
ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно.

Що ж стосується призначеного
ОСОБА_1. покарання, то воно, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст. 65
КК України. Вирішуючи це питання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним
злочинів, дані про особу винного, і, зокрема, його посередню характеристику, а
також і обставини, які пом'якшують покарання - щире каяття та активне сприяння
розкриттю злочину.

Таке покарання, що межує з
мінімальним розміром, передбаченим санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, є необхідним
та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових
злочинів.

ОСОБА_1. за короткий проміжок
часу вчинив два закінчені тяжкі злочини і один замах на вчинення тяжкого
злочину, заподіявши при цьому потерпілим майнову шкоду, яка залишилась
невідшкодованою.

З огляду на таку обставину,
колегія суддів підстав для застосування до ОСОБА_1ст. 75 КК України і
звільнення його від покарання з випробуванням, про що він просить у касаційній
скарзі, не знаходить.

Матеріалами справи
встановлено, що ОСОБА_1. однією сім'єю з матір'ю не проживав, мешкав у іншій
місцевості. Тому його посилання в касаційній скарзі на те, що призначене
покарання позбавило можливості здійснювати догляд за хворою матір'ю, є
недоречним.

Не є підставою для
пом'якшення призначеного ОСОБА_1. покарання і вагітність ОСОБА_6., оскільки
матеріали справи доказів причетності засудженого до цієї обставини не містять.

Істотних порушень норм
кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни
постановленого апеляційним судом щодо ОСОБА_1судового рішення, колегія суддів
при перевірці справи в касаційному порядку не знайшла.

Оскільки при написанні вироку
судом апеляційної інстанції в даті його проголошення була допущена помилка, її
необхідно виправити в порядку ст. ст. 409, 411 КПК України.

Керуючись ст. ст. 394-396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу засудженого
ОСОБА_1залишити без задоволення, а вирок колегії судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Черкаської області від 9 жовтня 2007 року щодо нього
- без зміни.

Рекомендувати суду
апеляційної інстанції в порядку ст.ст. 409, 411 КПК України уточнити назву
місяця проголошення вироку.

Судді :

Ю.М. Кармазін
М.Р. Кліменко Т.С. Таран