В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2013 року Будьоннівський
районний суд міста Донецька у складі:

головуючого судді
Грачова Р.Р.,

при секретарі
Білусяк Є.Л.,

за участю прокурора
Циммєр В.О.,

обвинуваченого
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому
судовому засіданні в залі суду в м.
Донецьку кримінальне провадження
№0001682 від 14.06.2013 року по
обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста
Макіївки Донецької області,
громадянина України, з незакінченою
середньою освітою, не одруженого, не
працюючого, не судимого, який
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1,
мешкає за адресою АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст.185 КК України, з угодою про
примирення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, будучи притягненим до
кримінальної відповідальності
Гірняцьким РВ Макіївського МУ ГУМВС
України в Донецькій області за статтею
185 ч.3, справа на даний час перебуває в
суді та останнього оголошено в розшук,
на шлях виправлення не став та знову
скоїв злочин при наступних обставинах.

13 червня 2013 року приблизно о 15 годині
обвинувачений ОСОБА_1, знаходячись в
приміщенні будинку АДРЕСА_3, будучи в
стані алкогольного сп'яніння,
скориставшись тим, що за його діями
ніхто не спостерігає, на фоні раптово
виниклого умислу, маючи злочинний
намір направлений на таємне
викрадення програвача ДВД - дисків,
шляхом вільного доступу, пройшов в
приміщення спальної кімнати
зазначеного будинку, де діючи
навмисно, повторно та з корисливих
спонукань, таємно викрав програвач ДВД
- дисків ТМ «Хундай» Н-ДВД 5016, серійний
номер №Н виробництва Корея, в
корпусі сірого кольору з пультом
дистанційного керування та кабелями до
нього. Викравши вказане майно
обвинувачений ОСОБА_1 з місця вчинення
злочину зник, розпорядившись
викраденим майном за своїм наміром, чим
завдав потерпілій ОСОБА_2 матеріальну
шкоду на суму 200 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_1
кваліфіковано як таємне викрадення
чужого майна (крадіжка), вчинене
повторно, відповідальність за яке
передбачена ч.2 ст.185 КК України.

До суду разом з обвинувальним актом
надійшла угода про примирення,
укладена 22 червня 2013 року між
підозрюваним ОСОБА_1 та потерпілою
ОСОБА_2

Згідно даної угоди ОСОБА_1 повністю
визнав свою винуватість у скоєнні
вказаного злочину та повністю
відшкодував шкоду потерпілій. Між
сторонами досягнуто згоду на
призначення покарання ОСОБА_1 за ч.2
ст.185 КК України у вигляді 1 року
обмеження волі. На підставі статті 75 КК
України узгодити звільнення ОСОБА_1
від відбування призначеного покарання
у вигляді обмеження волі з
випробуванням, якщо він протягом 1
(одного) року не скоїть новий злочин та
виконає покладені на нього згідно ст.. 76
КК України обов'язки повідомляти КВІ
про зміну місця проживання, періодично
з'являтись в КВІ для реєстрації та не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без їх згоди.

В підготовчому судовому засіданні
ОСОБА_1 вину у скоєній крадіжки визнав
повністю та просив суд затвердити
укладену угоду про примирення з
потерпілою, повністю погоджуючись з
визначеною в ній мірою покарання.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явилась, надала суду заяву де просила
суд затвердити укладену нею угоду про
примирення з обвинуваченим та
розглянути справу без її участі.

Прокурор вважає, що укладена угода про
примирення відповідає вимогам закону
та інтересам суспільства, не порушує
інтереси сторін, а тому може бути
затверджена судом.

Розглянувши питання затвердження
угоди про примирення, суд дійшов
наступного висновку.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладено угоду про примирення між
потерпілим та підозрюваним чи
обвинуваченим.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при
прийнятті рішення у підготовчому
судовому засіданні суд має право,
зокрема, затвердити угоду.

В ч.3 ст.469 КПК України передбачено, що
угода про примирення може бути
укладена у провадженні щодо злочинів
невеликої чи середньої тяжкості.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні
якого ОСОБА_1 визнав себе винним,
відповідно до ст.12 КК України є
злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з'ясовано, що
обвинувачений ОСОБА_1 цілком розуміє
права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України,
наслідки укладення та затвердження
даної угоди, передбачені ст.473 КПК
України, характер обвинувачення, вид
покарання, а також інші заходи, які
будуть застосовані до неї у разі
затвердження угоди судом. Також, суд
переконався, що потерпіла ОСОБА_2
розуміє наслідки затвердження угоди,
передбачені ст.473 КПК України.

На підставі викладеного суд з'ясував,
що укладення угоди сторонами є
добровільним, тобто не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дій
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної
угоди відповідають вимогам КПК України
та КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов до
висновку про можливість затвердження
угоди про примирення від 22 червня 2013
року і призначення обвинуваченому
ОСОБА_1 узгодженої сторонами угоди міри
покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1
обраний у вигляді домашнього арешту до
набрання вироком чинності суд вважає
необхідним залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення від 22
червня 2013 року, укладену між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК
України та призначити узгоджене
сторонами угоди про примирення
покарання у вигляді 1(одного) року
обмеження волі.

У відповідності ст.ст.75, 76 КК України
звільнити ОСОБА_1 від відбування
покарання з випробуванням на 1 (один)
рік, поклавши на нього обов'язки:
сповіщати органам
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання, роботи та
навчання, не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої
інспекції, періодично з'являтися для
реєстрації до органів
кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1
обраний у вигляді домашнього арешту до
набрання вироком чинності - залишити
без змін.

На вирок може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду Донецької
області протягом 30 днів з дня його
проголошення через Будьоннівський
районний суд міста Донецька.

Суддя
Р.Р. Грачов