АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Чернівці «27»грудня 2013р. колегія
суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

Головуючого Попова Г.
Г.

Суддів
Дембіцької О.О., Марчак В.Я.

При секретарі
Сабадаш Ю.С.

за участю прокурора
Слюсарюк Р.Л.

адвокатів
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника потерпілих
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за
апеляціями засудженого ОСОБА_5,
потерпілих ОСОБА_6, ОСОБА_7 на вирок
Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 17 квітня 2013
року щодо засуджених ОСОБА_5 за ст.ст. 121
ч.1, ст.122 ч.1, ст.162 ч.2 КК України, ОСОБА_8
за ст.ст. 122 ч.1, ст. 162 ч.2, ст.186 ч.1 КК
України, ОСОБА_9 за ст.ст. 122 ч.1, ст. 162 ч.2,
263 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 17 квітня 2013
року :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Чернівці , мешканця
АДРЕСА_1, громадянина України, українця,
із середньою освітою, не одруженого,
маючого на утриманні одну
неповнолітню дитину, працюючого
електриком готелю «Буковинська зірка»,
раніше в силу ст.. 89 КК України не
судимого

визнано винуватим у вчинені
злочинів передбачених ст.ст. 121 ч.1, 122 ч.1,
162 ч.2 КК України та призначено йому
покарання

за ст. 121 ч. 1 КК України - п'ять років
позбавлення волі ;

за ст. 122 ч.1 КК України - два роки
позбавлення волі ;

за ст. 162 ч.2 КК України - два роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим
остаточну міру покарання ОСОБА_5
визначено у виді п'яти років
позбавлення волі.

Термін відбування покарання ОСОБА_5
обчислено з 31.01.2012 року .

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_5 до вступу вироку в

Справа №11/794/345/13
Головуючий у І інстанції Павлінчук С.С.
Категорія ст.ст. 121 ч.1, 122 ч.1, 162 ч.2 КК
України Доповідач Попов Г.Г.

законну силу залишено тримання під
вартою.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та
мешканця АДРЕСА_2, громадянина України,
українця, із середньою освітою,
одруженого, маючого на утриманні двох
неповнолітніх дітей, працюючого
банщиком готелю «Буковинська Зірка»
раніше не судимого,

визнано винуватим у вчинені
злочинів, передбачених ст.ст. 122 ч.1, 162
ч.2, 186 ч.1 КК України та призначено йому
покарання:

за ст. 122 ч.1 КК України - два роки шість
місяців позбавлення волі ;

за ст. 162 ч.2 КК України - два роки
позбавлення волі;

за ст.. 186 ч.1 КК України - три роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим
остаточну міру покарання ОСОБА_8
визначено у виді трьох років
позбавлення волі.

Термін відбування покарання ОСОБА_8
обчислено з 31.01.2012 року.

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу
залишено тримання під вартою.

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця та
мешканця АДРЕСА_3, громадянина
України, українця, із середньою
освітою, не працюючого, не одруженого,
раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні
злочинів, передбачених ст.ст. 122 ч.1, 162
ч.2, 263 ч.1 КК України та призначено йому
покарання

за ст. 122 ч.1 КК України - один рік
обмеження волі ;

за ст. 162 ч.2 КК України із застосуванням
ст.. 69 КК України - один рік
позбавлення волі;

за ст. 263 ч.1 КК України із застосуванням
ст.. 69 КК України -один рік позбавлення
волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом часткового
складання призначених покарань
остаточну міру покарання ОСОБА_9
визначено у виді одного року чотирьох
місяців позбавлення волі.

Термін відбування покарання ОСОБА_9
обчислено з 31.01.2012 року.

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу
залишено тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_6 задоволено
частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5
та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6
матеріальну шкоду в розмірі 910 грн. 66
коп. та моральну шкоду в розмірі десять
тисяч грн. в задоволенні інших
позовних вимог відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено
частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5
та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7
матеріальну шкоду в розмірі 945 грн. 28
коп. та моральну шкоду в розмірі
тридцять тисяч грн. в задоволенні
інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про речові докази у
справі.

Знято арешт, із майна ОСОБА_9
накладений згідно постанови слідчого
від 21.03.2012 року у вигляді 126 грн., 300
доларів США та 100 Євро, які перебувають
на зберігання в ВФРБО УМВС України в
Чернівецькій області, які після
набрання вироком законної сили
повернути власнику.

Судові витрати за проведення
експертиз в сумі 8000 грн. 52 коп. стягнуто
солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в
дохід держави.

Судові витрати за проведення
балістичної та криміналістичної
експертиз в сумі 631 грн. 68 коп. стягнуто
з ОСОБА_9 в дохід держави.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_5 ,
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 засуджені за те, що
ОСОБА_8 перебуваючи в поганих стосунках
із потерпілим ОСОБА_6 за попередньою
домовленістю із ОСОБА_5 та ОСОБА_9, який
попередньо придбав дві лижні маски для
обличчя чорного кольору, та
одягнувшись у одежу чорного кольору 12
січня 2012 року біля 00 годин 10 хвилин
приїхали в с. Малинівка Новоселицького
району Чернівецької області з метою
налякати потерпілого, де зайшли у двір
його господарства по АДРЕСА_4. ОСОБА_5
попередньо створивши шум ліг на землю
лицем до низу, а інші, одівши на голову
маски та сховавшись чекали виходу
господаря із будинку. Коли ОСОБА_6
відкрив вхідні двері ОСОБА_8 побіг до
нього, а ОСОБА_9 маючи при собі
незареєстрований пістолет марки
«Зоракі МОД-914S» під час бігу вистрелив
із нього вгору та відкрив вхідні двері
будинку, які в цей час намагався
закрити ОСОБА_6, та вдершись в будинок
вони обоє почали бити потерпілого
руками та ногами по різним частинам
тіла. В свою чергу ОСОБА_5 майже одразу
зайшов вслід за ними в кімнату, де
відбувалося побиття, та приєднався до
нього. В результаті цього потерпілий
отримав синці та садна обличчя, тулуба,
кінцівок, рани волосяної частини
голови, струс головного мозку, переломи
поперечних відростків 1,2 поперекових
хребців.

В ході побиття потерпілого ОСОБА_6
підсудний ОСОБА_5 зайшов в сусідню
кімнату, де побачивши потерпілу ОСОБА_7,
яка перебувала на 27 тижні вагітності,
умисно вдарив її по голові, від чого
остання впала на підлогу та повідомила
йому про свій стан вагітності. 13.01.2012
року внаслідок спричинених тілесних
ушкоджень ОСОБА_7 було проведено
кесарський розтин, чим перервано її
вагітність. В результаті побиття вона
отримала синці та садна обличчя, садна
верхніх та нижніх кінцівок, струс
головного мозку, забійні рани обличчя,
травматичний розрив лівого яєчника,
забій лівої нирки та м'яких тканин
даної ділянки.

Крім того, під час побиття ОСОБА_6
ОСОБА_8 після побиття ОСОБА_5 ОСОБА_7
забіг у кімнату, де перебувала
потерпіла та руками показав, щоб вона
присіла на підлогу, розбив світильник
та в подальшому усвідомлюючи те, що
ОСОБА_7 не чинить опору та закрила
руками обличчя, в нього раптово виник
умисел на відкрите викрадення чужого
майна, та з цією метою він забрав
стільниковий телефон марки «Нокія6230»
вартістю 700 гривень зі стартовим
пакетом МТС вартістю 10 гривень із
грошима на рахунку в сумі 20 гривень,
який лежав на тумбочці біля ліжка в цій
же кімнаті, чим заподіяв потерпілому
ОСОБА_6 шкоду на загальну суму 730
гривень.

Крім того, ОСОБА_9 у невстановленому
слідством місці та при невстановлених
слідством обставинах незаконно в
порушення Інструкції про порядок
виготовлення, придбання, зберігання,
обліку, перевезення та використання
вогнепальної, пневматичної і холодної
зброї, пристроїв вітчизняного
виробництва для відстрілу патронів,
споряджених гумовими чи аналогічними
за своїми властивостями метальними
снарядами несмертельної дії, та
зазначених патронів, а

також боєприпасів до зброї та
вибухових матеріалів затвердженої
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 21 серпня 1998 р. N 622 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 7 жовтня 1998 р. за N 637/3077 придбав
пістолет марки «Зоракі МОД-914S» НОМЕР_1,
який є вогнепальною зброєю, носив його
при собі та зберігав до 31.01.2012 року за
місцем свого проживання в АДРЕСА_3 не
маючи передбаченого законом дозволу.

На вказаний вирок суду подана апеляція
з доповненням засудженого ОСОБА_5, в
якій він просить вирок районного суду
щодо його засудження скасувати у
зв'язку з істотним порушенням КПК
України і постановити свій вирок.
Також посилається на те, що він
засуджений вироком районного суду в
порушення Конституції України та
Європейської конвенції з прав людини
занадто суворо до п'яти років
позбавлення волі. Крім того
посилається на те, що суд однобічно
розглянув справу по відношенню до
нього, вирок на відповідає тим
обставинам справи, які були частково
встановлені як на досудовому так і в
судовому засіданні. Посилається в
апеляції на те, що він не бив
потерпілу ОСОБА_10 Проігнорована
скарга на дії працівників міліції щодо
застосування до нього психологічного
та фізичного насильства.

Також на вказаний вирок подані
апеляції потерпілих ОСОБА_6 ОСОБА_7, в
яких вони просять вирок районного суду
від.17.04.2013 року по кримінальній справі
по обвинуваченню ОСОБА_5, за ст.ст. 121
ч.1, 122.ч.1, 162 ч.2 КК України , ОСОБА_8 за
ст.ст. 122 ч.1, 162 ч.2, 186 ч.1 КК України,
ОСОБА_9 за ст.ст. 122 ч.1, 162 ч.2, 263 ч.1 КК
України скасувати як незаконний та
направити матеріали кримінальної
справи прокурору Чернівецької області
для провадження додаткового
розслідування. Посилаються на те, що
вирок відносно ОСОБА_5, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 є незаконний, і висновки , які
зробив суд виносячи вирок не
відповідають тим обставинам, які були
встановлені в ході досудового слідства
. Досудове слідство проведене з
порушенням вимог ст. 22 КПК України , не
всебічно не повно та не об'єктивно. Так
органом досудового слідства не
проведена перевірка в порядку ст. 97 КПК
України усної заяви ОСОБА_6 від 12.01.2012
року про вчинення стосовно його сім'ї
злочину передбаченого ст.. 187 КК
України невідомими особами і до якого
причетний ОСОБА_11 який по справі
допитаний як свідок . Також
посилаються на те, що постановою
Новоселицького районного суду
Чернівецької області та ухвалою
Апеляційного суду Чернівецької
області дана кримінальна справа була
направлена прокурору Чернівецької
області для проведення додаткового
розслідування , так як в діях ОСОБА_5,
ОСОБА_8 і ОСОБА_9 вбачається склад
злочину передбаченого ст. 187 ч.4 КК
України, однак вказівки суду , які
були викладені в цих судових рішень
органом досудового слідства не були
виконанні.

Апелянти вважають, що матеріалами
кримінальної справи , а саме доказами ,
які здобуті в процесі досудового і
судового розгляду , доведено що
підсудні ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 і
невстановлені слідством особи скоїли
розбійний напад на домогосподарство
їхньої сім'ї .

Засуджені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вирок
районного суду не оскаржували.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора, яка вважає , що апеляції
потерпілих підлягають задоволенню,
апеляція засудженого ОСОБА_5 залишенню
без задоволення як необґрунтовану,
заслухавши адвоката ОСОБА_4 в
інтересах потерпілих , який просив
задовольнити їх апеляції повністю, а
апеляцію засудженого ОСОБА_5 як
необґрунтовану залишити без
задоволення, заслухавши засудженого
ОСОБА_5 та його адвоката ОСОБА_3, які
підтримали апеляцію повністю, а
апеляції потерпілих як не обґрунтовані
просили залишити без задоволення,
заслухавши думку інших учасників
процесу, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляцій, надавши учасникам
процесу слово в судових дебатах та
підсудним останнє слово, колегія
суддів вважає, що апеляція потерпілих
підлягає задоволенню в повному
обсязі , а в задоволенні апеляції
засудженого ОСОБА_5 слід відмовити у
зв'язку з її безпідставністю.

Згідно до вимог ст.. 22 КПК України
прокурор, слідчий і особа, яка
проводить дізнання , зобов'язані
вжити всіх передбачених законом
заходів для всебічного, повного і
об'єктивного дослідження обставин
справи, виявити як ті обставини, що
викривають так і ті, що
виправдовують обвинуваченого.

Відповідно до ст.. 374 ч.1 п. 4 КПК
України якщо при апеляційному
розгляді справи встановлено таку
однобічність або неповноту дізнання
чи досудового слідства, які не
можуть бути усунені в судовому
засіданні, апеляційний суд скасовує
вирок і повертає справу на додаткове
розслідування. По даній справі
органи досудового слідства в
порушення вимог ст..22 КПК України не
вжили всіх передбачених законом
заходів для всебічного , повного і
об'єктивного дослідження обставин
справи внаслідок чого допущена
неповнота і неправильність
досудового слідства яке не може бути
усунута в судовому засіданні.

У відповідності до п.8 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 2
від 11 лютого 2005 року « Про практику
застосування судами України
законодавства що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове
розслідування» , досудове слідство
визнається неповним, якщо під час
його провадження всупереч вимогам
ст.. ст.. 22 і 64 КПК України не були
досліджені або були поверхово чи
однобічно досліджені обставини, які
мають істотне значення для
правильного вирішення справи

Не перевірені на досудовому
слідстві належними доказами мотив
злочину, наявність або відсутність
попередньої змови на вчинення
злочину між обвинуваченими,
наявність або відсутність грошових
боргів потерпілого ОСОБА_6 перед
обвинуваченими.

Не перевірено належними доказами
підстави припинення своїх дій
обвинуваченими, внаслідок
непередбачених обставин наявність
вдома дружини та дитини потерпілого,
внаслідок включення в квартирі
світла, або добровільна відмова від
продовження злочину, так як розбій
вважається закінченим з моменту
нападу незалежно від того чи вдалося
винному заволодіти майном.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 374 КПК
України апеляційний суд скасовує
вирок і повертає справу на додаткове
розслідування, якщо при
апеляційному розгляді справи
встановлено таку однобічність або
неповноту дізнання чи досудового
слідства які не можуть бути усунуті
в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 281 КПК України у разі
неповноти або неправильності
досудового слідства у справі, які не
можуть бути усунені в судовому
засіданні справа повертається на
додаткове розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме доказів які були досліджені як
на досудовому слідстві та і в
судовому засіданні, та як
посилаються потерпілі в апеляціях
підсудні проникнули в житловий
будинок потерпілих розташованого в

с. Малинівка, Новоселицького району
пізно вночі 12.01.2012 року, приблизно о 00
годин 10 хвилин, в масках, будучи
озброєні вогнепальною зброєю,
застосовуючи зброю напали на
потерпілих і заподіяли ОСОБА_6
середньої тяжкості тілесні ушкодження,
а потерпілій ОСОБА_7 тяжкі тілесні
ушкодження, а також заволоділи майном
потерпілих..

Згідно до матеріалів кримінальної
справи, на досудовому слідстві та в
судовому засіданні потерпілі ОСОБА_7 і
ОСОБА_6 послідовно пояснювали (т. 1 а.с.
113-125, 144-149, т. 3 а.с. 247-248, т. 4 а.с. № 214 - 220),
що в будинку на потерпілого ОСОБА_6,
діючи узгоджено, напали всі підсудні і
заподіяли йому середньої тяжкості
тілесні ушкодження, один з них
залишився біля нього і постійно його
бив щоб він не міг піднятися , а двоє
інших проникнули в кімнату, де
знаходилась потерпіла ОСОБА_7, напали
на неї і заподіявши їй тяжкі тілесні
ушкодження, розбили люстру щоб вона їх
не могла впізнати, після чого почали
шукати гроші або інше цінне майно,
витягнули з шафи шухляду із якої все, що
знаходилось в ній висипали на підлогу,
забрали мобільний телефон.

По матеріалам справи потерпілий
ОСОБА_6 заперечує наявність у нього
боргу перед підсудним ОСОБА_8, та будь
які неприязні стосунки, які би могли
бути підставами для нападу на нього з
проникненням в житло.

При таких обставин, клопотання
потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_6 та їх
представника ОСОБА_4 в апеляціях та в
судових засіданнях про наявність
підстав для направлення справи на
досудове розслідування для вирішення
питання про кваліфікації дій
підсудних за ст. 187 КК України, яка
передбачає кримінальну
відповідальність за більш тяжкий
злочин ґрунтується на зібраних у
справі доказах, та необхідність
усунення неповноти досудового
слідства в цієї частині.

У відповідності до п. 10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
11.02.2005 року «Про практику застосування
судами України законодавства, що
регулює повернення кримінальних справ
на додаткове розслідування» за
наявності підстав для кваліфікації дій
обвинуваченого за статтею КК, якою
передбачено відповідальність за більш
тяжкий злочин, чи для збільшення обсягу
обвинувачення справа може бути
повернена на додаткове розслідування
лише за умови, що прокурор не вправі
змінити обвинувачення в суді (ч. 2 ст. 277
КПК), а також коли потерпілий чи його
представник вважають, що підстави для
цього є, а прокурор їх не вбачає. У
відповідності до ч.1 п.2 ст. 374 КПК
України апеляційний суд скасовує
вирок і повертає справу на додаткове
розслідування якщо е підстави для
застосування кримінального закону
про більш тяжкий злочин,
обвинувачення у вчиненні якого
засудженому не пред'являлось, якщо з
цих підстав була подана апеляція
прокурора чи потерпілого або його
представника.

Згідно до матеріалів справи в
судовому засіданні прокурор за
клопотанням потерпілих відмовився
змінити обвинувачення підсудних на ст.
187 КК України, а апеляційний суд
розглядає справу в межах
обвинувачення яке було пред'явлене і
розглянуте в суді першої інстанції
тому апеляційні скарги потерпілих є
обґрунтованими про необхідність
направлення справи на додаткове
розслідування.

Також як вбачається з матеріалів
справи ухвалою колегії суддів
судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду
Чернівецької області від 18 вересня
2012 року залишено без змін ухвалу
Новоселицького районного суду
Чернівецької області 11 липня 2012
року про направлення даної справи на
додаткове розслідування у зв'язку із
наявністю підстав для кваліфікації
дій підсудних за ст.. 187 КК України
яка передбачає відповідальність за
більш тяжкий злочин, що не було
виконано при проведенні додаткового
розслідування органами досудового
слідства.

Таким чином дана кримінальна справа
підлягає направленню прокурору на
додаткове розслідування під час якої
слідчим органам належить усунути
неправильність та неповноту
досудового слідства зазначені в
ухвалах суду апеляційної інстанції ,
перевірити належними доказами
обставини на яких посилаються
потерпілі по справи щодо скоєння по
відношенню до них розбійного нападу
з метою заволодіння їх майном,
поєднаний із насильством,
небезпечним для життя чи здоров'я
особи яка зазнала нападу , вчинений
за попередньою змовою групою осіб
поєднаний з проникненням в житло і в
залежності від встановленого,
пред'явити ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ОСОБА_8
обвинувачення за відповідною частиною
ст. 187 КК України, чи інших злочинах.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 365, 366, 374 КПК України (в редакції
1960 року), колегія суддів судової палати
у кримінальних справах апеляційного
суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції потерпілих ОСОБА_6, ОСОБА_7
задовольнити повністю, а апеляцію
ОСОБА_13 залишити без задоволення.

Вирок Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 17 квітня 2013
року щодо засуджених ОСОБА_5 за ст.ст. 121
ч.1, ст.122 ч.1, ст.162 ч.2 КК України, ОСОБА_8
за ст.ст. 122 ч.1, ст. 162 ч.2, ст.186 ч.1 КК
України, ОСОБА_9 за ст.ст. 122 ч.1, ст. 162 ч.2,
263 ч.1 КК України - скасувати, а справу
направити прокурору Чернівецької
області на додаткове розслідування.

Запобіжні заходи щодо обвинувачених
залишити попередньо - обрані .

Головуючий
Попов Г.Г.

Судді

Дембіцька О.О.

Марчак В.Я.

Копія вірна суддя