Кримінальне провадження № 1-кп/331/293/2014
ЄУН 331/3425/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2014 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, гр. України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

1). 14.12.2004 році Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 307 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений по УДЗ 14.06.2007 році. Не відбутий строк 1 рік 6 місяців 25 днів.

2). 10.06.2009 році Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 307 ч. 2, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 10.05.2013 року по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою раніше засудженою за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив нове аналогічне кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, діючи повторно, незаконно придбав при не встановлених в ході досудового слідства обставинах, рідину коричневого кольору, яка згідно висновку експерта № 87 від 20.01.2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в 3,2 мл. рідини складає 0,2128 г., яку в подальшому зберігав при собі з метою збуту, після чого 17.01.2014 року близько 13 години 35 хвили, перебуваючи під містом, поблизу вул. Товстого в м. Запоріжжя незаконно збув вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб ОСОБА_6 , який був залегендований, під прізвищем ОСОБА_7 , шляхом продажу за 200 гривень.

Так ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, діючи повторно, незаконно придбав при не встановлених в ході досудового слідства обставинах, рідину коричневого кольору, яка згідно висновку експерта № 133 від 29.01.2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в 3,4 мл. рідини складає 0,1122 г., яку в подальшому зберігав при собі з метою збуту, після чого 28.01.2014 року близько 18 години 45 хвили, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_3 незаконно збув вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб ОСОБА_6 , який був залегендований, під прізвищем ОСОБА_8 , шляхом продажу за 250 гривень.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав та суду пояснив, що він знайомий з ОСОБА_6 , оскільки вони разом відбували покарання у місцях позбавлення волі. 17.01.2014 року він з ОСОБА_6 не зустрічався, наркотичні засоби йому не продавав. 28.01.2014 року в першій половині дня ОСОБА_6 зателефонував йому, запропонував зустрітися та разом вжити наркотичні засоби. Зустрівшись з ОСОБА_6 , він дав йому 300 гривень для закупівлі наркотичного засобу. В друге він зустрівся з ОСОБА_6 у другій половині цього ж дня, в районі пл. Пушкіна в м. Запоріжжя. У ОСОБА_6 був при собі наркотичний засіб, який вони разом вжили. Після вживання наркотичного засобу він був затриманий працівниками міліції. Звідки у нього взялися 50 гривень, які були вилучені працівниками міліції він не знає.

Не зважаючи на не визнання своє вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, винуватість ОСОБА_4 у вчинені вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними доказами.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснив, що він знайомий з ОСОБА_4 , оскільки вони разом відбували покарання в місцях позбавлення волі. Після звільнення він декілька разів купляв у ОСОБА_4 наркотичний засіб для особистого вживання. 17.01.2014 року працівниками міліції він був залучений в якості особи, яка повинна була придбати наркотичний засіб у ОСОБА_4 . Працівники міліції дали йому 200 гривень для придбання у ОСОБА_4 наркотичного засобу, про що був складений акт видачі грошових коштів, а також акт про його огляд. В обох документах, його прізвище вказано, як ОСОБА_7 . Після отримання грошових коштів, він зателефонував ОСОБА_4 та домовився про зустріч. Зустрівшись з ОСОБА_4 він придбав у нього шприц з наркотичним засобом, який він добровільно видав працівникам міліції. 28.01.2014 року він повторно був залучений в якості особи, яка повинна була придбати наркотичний засіб у ОСОБА_4 . Працівники міліції дали йому 250 гривень для придбання у ОСОБА_4 наркотичного засобу, про що був складений акт видачі грошових коштів, а також акт про його огляд. В обох документах, його прізвище вказано, як ОСОБА_8 . Після отримання грошових коштів, він зателефонував ОСОБА_4 та зустрівся з ним на пл. Пушкіна в м. Запоріжжя. Він передав ОСОБА_4 грошові кошти, а в свою чергу ОСОБА_4 передав йому шприц з наркотичним засобом, який він добровільно видав працівникам міліції.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснив, що 17.01.2014 року працівники міліції запросили його бути присутнім в якості понятого. В приміщенні райвідділку він був присутній при добровільній видачі незнайомою йому особою, шприця з наркотичним засобом, пояснивши при цьому, що наркотичний засіб вона придбала у обвинуваченого ОСОБА_4 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 суду пояснив, що 28.01.2014 року він був запрошений працівники міліції бути присутнім в якості понятого при проведенні контрольної закупівлі наркотичного засобу. В його присутності «закупному» були видані гроші купюрами номіналом « 200» та « 50» гривень. Разом з працівниками міліції та «закупним» вони приїхали в район пл. Пушкіна в м. Запоріжжя, де «закупний» зустрівся з обвинуваченим ОСОБА_4 . Через деякий час в його присутності ОСОБА_4 був затриманий працівниками міліції, які виявили у нього купюру номіналом 50 гривень, номер якої співпадав з номером купюри, яка була видана працівниками міліції «закупному».

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 дав покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_10 .

Крім того винуватість ОСОБА_4 у скоєні інкримінованому йому кримінального правопорушенні підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами:

- актом видачі грошових коштів для проведення оперативної закупівлі від 17.01.2014 року (а.с. 38);

- актом огляду покупця від 17.01.2014 року (а.с. 39);

- протоколом добровільної видачі медичного шприця від 17.01.2014 року (а.с. 40);

- висновком хімічної експертизи № 87 від 20.01.2014 року (а.с. 43-45);

- речовим доказом медичним шприцем з наркотичним засобом (а.с. 46-47);

- протоколом про результати проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупівлі від 20.01.2014 року (а.с. 48);

- актом видачі грошових коштів для проведення оперативної закупівлі від 28.01.2014 року (а.с. 49);

- актом огляду покупця від 28.01.2014 року (а.с. 50);

- протоколом про результати проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупівлі з використанням відеокотролю за особою від 06.02.2014 року та диском до нього (а.с. 52-53);

- висновком хімічної експертизи № 133 від 29.01.2014 року (а.с. 56-58);

- речовим доказом медичним шприцем з наркотичним засобом (а.с. 59-60);

- речовим доказом грошовою купюрою номіналом 50 гривень серії ПВ 7245991 (а.с. 69-70);

- постановою про застосування заходів безпеки відносно ОСОБА_6 (а.с. 120).

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що вони достовірні, допустимі, доповнюють один одного, не суперечать за змістом свого викладення, безпосередньо свідчать про причетність обвинуваченого до інкримінованого злочину та повністю підтверджують його вину у вчиненому.

В той же час суд не може прийняти в якості доказу в підтвердження винуватості ОСОБА_4 акт добровільної видачі від 28.01.2014 року (а.с. 51), оскільки цей документ не підписаний особою, яка його склала. Суд визнає вказаний документ як недопустимий доказ.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, скоєний повторно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке віднесено до категорії тяжких, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе не визнав, має 2 судимості за скоєння злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, які у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується опосереднено, не одружений, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, як стійко орієнтовану на антисуспільний спосіб життя та схильність до скоєння умисних злочинів, у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, який свою вину не визнав, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і за цих підстав вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікується його діяння у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Стороною захисту були надані копії свідоцтв про народження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_15 05.07.2012 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_13 18.06.2014 ІНФОРМАЦІЯ_4 . В якості батька цих дітей вказаний « ОСОБА_16 ». За твердженням сторони захисту вказані особи є дітьми обвинуваченого. Суд критично відноситься про наявність у обвинуваченого вказаних дітей, оскільки ОСОБА_12 08.08.1993 ІНФОРМАЦІЯ_4 народився, коли обвинуваченому не виповнилося і 9 років, ОСОБА_13 13.02.1995 ІНФОРМАЦІЯ_4 народився, коли обвинуваченому виповнилося лише 11 років.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати не підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки експертизи були проведені державною установою.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою в СІЗО № 10 м. Запоріжжя. Строк відбуття покарання рахувати з 28.01.2014 року згідно протоколу затримання.

Речові докази:

- наркотичні засоби, які зберігаються в камері схову Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області знищити.

- грошові кошти в сумі 50 гривень, які зберігаються у УМЗ ЗГУ ГУМВС України в Запорізькій області звернути у дохід держави;

- ДВД диски зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: