Справа № 1-50/08
МЕНЕМ У К Р А Ї Н И
квітня 2008 року м.
Монастирищенський районний
суд Черкаської області
головуючої - судді: Мазай Н.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Монастирище кримінальну справу за протокольною
формою досудової підготовки матеріалів відносно
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Бачкурине Монастирищенського
району Черкаської області, українця,
громадянина України, з середньою
спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, жителя АДРЕСА_1,
передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -
ОСОБА_1 згідно рішення
Монастирищенського районного суду Черкаської області № 2-409 від 06.06.2000
року зобов'язаний сплачувати ¼ частину усіх видів заробітку на
утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3. Однак, ОСОБА_1 на
протязі часу починаючи з вересня місяця 2007 року по лютий 2008 року, включно,
ніде не працював, на роботу не влаштовувався заборгованість готівкою не
сплачував, матеріальної допомоги на утримання сина не надавав, тобто навмисно,
злісно ухиляється від сплати аліментів. В результаті чого за 6 місяців починаючи з вересня місяця 2007 року по лютий місяць 2008 року,
включно, сума боргу становить 1384 гривні 00 копійок, з розрахунку по 185 грн.
00 коп. за вересень 2007 року, по 209 грн. з жовтня по грудень місяць 2007
року, по 286 грн. з січня по лютий місяць 2008 року щомісячно, так як боржник
не працює і не має постійного заробітку ( ст. 74 Закону України “ Про виконавче
Підсудний ОСОБА_1 на стадії
протокольної форми досудової підготовки матеріалів та судового слідства свою
вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що він
дійсно в 1991 році одружився з ОСОБА_3. Від спільного проживання в них
народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. В 1994 році вони з дружиною розлучились.
Згідно рішення Монастирищенського районного суду він зобов'язаний сплачувати
аліменти, а саме ¼ частину усіх видів заробітку на
утримання свого сина ОСОБА_2. Так як з вересня 2007 року він аліменти не
сплачував, заборгував значну суму. Він на роботу не влаштовувався, жив за
рахунок тимчасових заробітків. Доказів того, що він мав намір влаштуватися на
роботу, а йому було відмовлено надати суду не може.
Потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що
в 1991 році вона вийшла заміж за ОСОБА_1. Під час спільного проживання в них
народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. В 1994 році вони з чоловіком розлучились.
Рішенням Монастирищенського районного суду від 06.06.2000 року з ОСОБА_1
стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі ¼ частини усіх його видів доходів. Однак, він аліменти на сплачує і на даний
час виникла заборгованість.Вважає, що немає необхідності позбавляти підсудного
волі, просить щоб він сплатив заборгованість по аліментах, ніяких інших
претензій до підсудного вона не має.

Крім повного визнання вини підсудним
на стадії протокольної форми досудової підготовки матеріалів та судового
слідства, його вина у вчиненні злочину
повністю доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в
ході протокольної форми досудової
підготовки матеріалів, які за
клопотанням підсудного, у відповідності до
ст.299 КПК України, в судовому засіданні, крім показів підсудного,
потерпілої, характеризуючих особу підсудного даних, не досліджувались, оскільки
фактичні обставини справи ніким не
оспорюються і учасникам процесу роз'яснено, що у такому випадку вони будуть
позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному
порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази, в їх
сукупності в результаті повного, всестороннього та об'єктивного дослідження їх
в судовому засіданні, суд вважає пред'явлене обвинувачення доведеним.

Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує
за ч.1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням
суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання підсудному, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу
підсудного, який відповідно до
характеристики виданої Монастирищенською міською радою за місцем проживання характеризується
позитивно.

Обставинами, що пом'якшують призначення
покарання підсудному суд визнає: щире
каяття.

Обставин, що обтяжують призначення покарання підсудному суд не вбачає.

Враховуючи те, що підсудним вчинено
злочин, який Законом віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості,
пом'якшуючі покарання обставини, те, що він раніше не судимий, позитивно
характеризується за місцем проживання, у
вчиненому щиро розкаявся, суд вважає, що виправлення та перевиховання
підсудного можливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне
призначити йому покарання у вигляді обмеження волі, звільнивши його від
відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього певні обов'язки. Суд
вважає, що призначення саме такого покарання є необхідним і буде достатнім для його виправлення та
попередження нових злочинів.

Підстав для застосування іншого виду
покарання передбаченого санкцією ч. 1 ст. 164 КК України та ст. 69 КК України
суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У
Д И В:

Підсудного ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину
передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді
2 (двох) років обмеження волі.

Керуючись
ст. 75-76 КК України засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання у
вигляді 2 (двох) років обмеження волі звільнити з випробуванням, якщо він
протягом визначеного судом іспитового строку
тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на
нього обов'язки.

1. Не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів
кримінально-виконавчої системи.

2. Повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

3. Періодично
з»являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Черкаської області протягом 15 діб з дня його проголошення
через Монастирищенський районний суд.

Суддя
Мазай Н.В.