Україна Апеляційний СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ
Житомир-8, вул. 1-го Травня,
УХВАЛА

Іменем України

13
листопада 2007 року. м. Житомир

Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного

суду
Житомирської області в складі:

головуючого -
судді Романова О.В. суддів:
Ткача C.O., Велидчука В.М. з
участю прокурора Воронухи Д.С.
засудженого ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1 на вирок Червоноармійського районного суду від 10 вересня 2007 року
щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця села Курне Червоноармійського району Житомирської області, мешканця міста Козятин Вінницької
області, українця, громадянина України, не жонатого,
не працюючого, раніше не
судимого, засудженого за ст.
291 КК України на 2 роки обмеження волі.

Суд
визнав ОСОБА_1 винним і засудив за те,
що він 29 березня 2007 року о 21 годині 15 хвилин на 185 км. автошляху Київ - Чоп, порушив вимоги п. п. 6.2; 6.3; 6.7; 6.8;
11.4; 19.1 Правил дорожнього руху України,
керував у темну пору доби велосипедом не обладнаним світловідбивачами і
фарою, будучи не поміченим на автошляху, порушуючи діючи правила перевозив на задньому
багажнику велосипеда пасажира -неповнолітню ОСОБА_2.

Водій
автомобіля «Шкода Суперб», державний
знак НОМЕР_1 ОСОБА_3, який рухався у
попутному напрямку і здійснював обгін іншого автомобіля, здійснив наїзд на неоприділений на дорозі
велосипед під керуванням ОСОБА_1,
внаслідок чого пасажирка велосипеда ОСОБА_2 отримала тілесні
ушкодження, від яких померла на місці
пригоди.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1 не оспорюючи доведеність вини і кваліфікацію його
дій, просить вирок суду змінити, застосувати
ст. 75 КК України, пом'якшить призначене покарання.

Справа
№11 - 727 Головуючий
у 1 інстанції суддя Кулик П.О.

Категорія:
291 KK Доповідач
у 2 інстанції суддя Ткач C.O.

2

Мотивує
тим, що він раніше не судимий, а суд у мотивувальній частині вироку вказав
про притягнення його раніше до кримінальної відповідальності, вину визнав,
сприяв розкриттю злочину,
характеризується позитивно, є
студентом навчального закладу, учинив
злочин середньої тяжкості з необережності,
позов визнав і намагається добровільно відшкодувати збитки, тому є всі підстави для застосування ст. 75
КК України.

У
запереченні на апеляцію потерпіла ОСОБА_4 просить вирок районного суду залишити
без зміни, апеляцію засудженого без
задоволення. Мотивує тим, що лише
внаслідок злочинних дій ОСОБА_1 загинула її дочка. Вважає, що підстав для застосування ст. 75
КК України щодо засудженого, не має.

Заслухавши
доповідача, засудженого, який підтримав апеляцію, міркування прокурора про законність вироку
суду, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, колегія суддів апеляцію залишає без
задоволення з наступних підстав.

Висновок
суду щодо доведеності винності ОСОБА_1 у порушенні чинних на транспорті
правил, які убезпечують рух, що спричинило загибель ОСОБА_2 є
обгрунтований, правильний, відповідає фактичним обставинам справи, стверджується сукупністю досліджених у
судовому засідання доказів, не
оскарджується засудженим та іншими учасниками судового розгляду.

Суд
першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_1, а покарання визначив з дотриманням вимог ст. 65
КК України у межах, установлених у
санкції статті Особливої частини КК України,
що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Суд
врахував: відсутність обставин, які
обтяжують покарання, тяжкість вчиненого
злочину, особу винного, його позитивні характеристики, відсутність судимості, щире каяття та активне сприяння розкриттю
злочину.

Призначення
покарання у виді обмеження волі,
судом, належним чином мотивоване.

ОСОБА_1
вважає безпідставним посилання суду у мотивувальній частині вироку на той
факт, що він раніше притягувався до
кримінальної відповідальності. Однак такий висновок засудженого є помилковими.
Суд даний факт не визнав обставиною, яка
обтяжує покарання і не поклав в основу призначеного покарання.

Суд діяв
відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання за вчинений злочин
враховував дані, що як позитивно, так і негативно характеризують особу винного
і це є гарантією призначення справедливого покарання і передумовою досягнення
мети, яка перед ним поставлена.

Таке
врахування даних про особу припускає з'ясування судом і оцінку у вироку не
тільки якостей і особливостей особи винного,
які пов'язані із вчиненим ним злочином,
а й інших даних, що його всебічно
характеризують.

3

При
оцінці ступеня небезпечності ОСОБА_1 суд правильно дослідив спосіб його життя, сімейний стан, стан здоров'я, поведінку до і після вчинення злочину, відсутність колишніх судимостей, факт попереднього вчинення злочину, від відповідальності за який він звільнений з
нереабілітуючих обставин, ставлення до
праці, поведінку у побуті, що дали можливість суду визначити, яке покарання необхідно призначити.

Сам по
собі факт навчання ОСОБА_1 на заочному відділенні Харківського
електромеханічного технікуму транспортного будівництва, не може бути підставою звільнення його від
призначеного покарання.

За
наведених обставин, враховуючи тяжкі
наслідки від злочину, колегія суддів не
встановила підстав для зміни вироку суду,
пом'якшення покарання. Визначене судом першої інстанції покарання вважає
необхідним й достатнім для виправлення засудженого.

Тому, керуючись
ст. ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Червоноармійського районного суду від 10 вересня 2007 року щодо
нього - без зміни.