Справа № 447/2889/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/183/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2015 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 09 грудня 2014 року,-

за участю прокурора : - ОСОБА_8

захисника : - ОСОБА_6

обвинуваченого : - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком :
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, уродженця міста Львова, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше судимого: 25.12.2009 р. Залізничним районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі; 17.12.2012 року Миколаївським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі, -

визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 186 КК України та призначено покарання :

· за ч.1 ст. 125 КК України - 150 годин громадських робіт;

· за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обрано остаточне покарання ОСОБА_7 4 роки позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 тримання під вартою - залишено без змін до набрання вироком законної сили.

По справі вирішено питання речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_7 10.08.2014 року приблизно о 20:00 год. в м. Новий Розділ, Львівської області, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , умисно під час словесного конфлікту із ОСОБА_9 завдав останній удар долонею по обличчю, а також два удари ногою по спині та ногах, два удари кулаком в живіт, два удари кулаком по голові та один удар кулаком в обличчя, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синців на внутрішній поверхні лівого кульшового суглобу, на спині по середній лінії в проекції куприка, на передній і зовнішній поверхнях правого стегна, на зовнішній поверхні нижньої третини лівого стегна, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями заподіяв ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім цього, 13.08.2014 року, приблизно о 20.10 год. ОСОБА_7 в м. Новий Розділ, Львівської області, навпроти дверей квартири АДРЕСА_2 , умисно, із корисливих мотивів підійшов до ОСОБА_10 , яка в цей час зачиняла двері власної квартири на ключ, двома руками відштовхнув її від дверей та ліктем руки завдав удар в праву щоку, після чого вирвав у неї з лівого плеча її жіночу сумочку, вартістю 100 грн., в якій знаходився гаманець, вартістю 50,00 грн., гроші в сумі 250,00 грн. та пакет в якому знаходились документи, а саме : будинкова книга для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_10 , паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_11 , паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_12 , паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_11 , чим спричинив потерплій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 400,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством , яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

На вирок суду захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 09 грудня 2014 року в частині призначення покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Мотивує це тим, що суд першої інстанції під час розгляду справи та постановлення вироку допустив однобічність та неповноту судового слідства, при цьому висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання ступені тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Крім цього, зазначає, що факт відкритого викрадення ОСОБА_7 сумки та пакета з документами у ОСОБА_11 на досудовому слідстві і в суді першої інстанції не доведено, покази свідків і потерпілої є непостійними та суперечливими.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України визнав повністю та дав показання по цьому епізоду, як зазначено у вироку суду.

Факт відкритого викрадення жіночої сумочки та пакета з документами у потерпілої ОСОБА_10 13.08.2014 року обвинувачений ОСОБА_7 заперечив категорично, оскільки даного злочину не вчиняв. Пояснив що дійсно 13.08.2014 року у вечірній час заходив у квартиру по АДРЕСА_4 , в якій проживає потерпіла ОСОБА_10 . В квартиру приходив разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 перебував там деякий час у присутності потерпілої та її дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Вийшов на вулицю з квартири разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 покурити і більше в квартиру не повертався. Хто викрав у потерпілої сумку не бачив і не знає.

Незважаючи на заперечення своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_7 у скоєнні грабежу та визнання вини в умисному спричиненні тілесних ушкоджень, його винуватість по двох епізодах скоєння кримінальних правопорушень стверджена наступними доказами, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_15 , яка пояснила, що 10.08.2014 року приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_7 в м. Новий Розділ, Львівської області, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 , умисно під час словесного конфлікту завдав їй удар долонею по обличчю. Від даного удару вона впала на підлогу, однак ОСОБА_7 не зупинився, а продовжував завдавати їй удари ногою по спині та ногах. В момент коли вона намагалася піднятися він два рази вдарив її кулаком в живіт, два рази кулаком по голові та один раз кулаком в обличчя, чим спричинив їй тілесні ушкодження;

- показами потерпілої ОСОБА_10 , яка пояснила, що 13.08.2014 року, приблизно о 20 год. 10 хв., коли вона зачиняла двері власної квартири на ключ, що в АДРЕСА_3 до неї підійшов ОСОБА_7 та двома руками відштовхнув її від дверей та ліктем руки завдав удар в праву щоку, після чого вирвав у неї з лівого плеча її жіночу сумочку, вартістю 100грн., в якій знаходився гаманець, вартістю 50,00 грн., гроші в сумі 250, 00 грн. та пакет в якому знаходились документи, а саме : будинкова книга для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_10 , паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_10 , паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_12 , паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_11 , чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 400,00 грн.;

- показами свідка ОСОБА_12 , який підтвердив покази потерпілої ОСОБА_10 ;

- висновком судово-медичної експертизи №127/14 від 19.08.2014 року , згідно якого у гр. ОСОБА_9 наявні синці на внутрішній поверхні лівого кульшового суглобу, на спині по середній лінії в проекції куприка, на передній і зовнішній поверхнях правого стегна, на зовнішній поверхні нижньої третини лівого стегна і відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.08.2014 року, з якого вбачається що потерпіла ОСОБА_10 впізнала серед осіб представлених для впізнання особу яка 13.08.2014 р. вирвала у неї сумочку з пакетом, ним виявився ОСОБА_7 . Даний факт в судовому засіданні визнав обвинувачений ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.08.2014 року, з якого вбачається що свідок ОСОБА_12 впізнав серед осіб представлених для впізнання особу яка 13.08.2014 р. вирвала у потерпілої ОСОБА_10 сумочку з пакетом, ним виявився ОСОБА_7 . Даний факт в судовому засіданні визнав обвинувачений ОСОБА_7 .

На думку колегії суддів, судом першої інстанції критично оцінено покази свідка ОСОБА_13 дані ним в судовому засіданні, оскільки даний свідок за клопотанням учасників процесу допитувався двічі, давав суперечливі покази достовірність яких викликає сумнів.

Крім цього суд першої інстанції вірно визнав недостовірними покази неповнолітнього свідка ОСОБА_14 дані в судовому засіданні, оскільки такі були плутаними, базувались на припущеннях та на думку педагога-психолога ОСОБА_16 , з участю якого проводився допит неповнолітнього свідка, такі покази не можуть вважатися достовірними.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 зазначає, що факт вчинення грабежу обвинуваченим ОСОБА_7 не доведений, однак колегія суддів вважає, що ці доводи апелянта спростовані наведеними вище доказами.

Зокрема, суд першої інстанції правильно надав віри показанням потерпілої ОСОБА_10 , яка вказала на обвинуваченого ОСОБА_7 , який вчинив щодо неї грабіж, при цьому наніс удар ліктем руки в праву щоку.

Ці показання потерпілої стверджені протоколом пред`явлення особи для впізнання де свідок ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_7 , як особу, яка вчинила грабіж по відношенню до потерпілої ОСОБА_10 .

Оцінюючи в сукупності всі докази, які об`єктивно співпадають та узгоджуються між собою, судом першої інстанції вірно встановлено вину обвинуваченого у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу винного, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України ОСОБА_7 вчинив злочини віднесений до категорії невеликої тяжкості та тяжкий.

Згідно ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є рецидив злочинів.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції не встановлено.

Крім цього судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 на «Д» обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, не працюючий, по місцю проживання характеризується типово, раніше неодноразово судимий, під час непогашеної судимості, знову скоїв злочини.

Всі ці обставини на думку колегії суддів спростовують доводи апелянта щодо суворості покарання.

Водночас, вимоги апелянта про уточнення строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 підлягають до задоволення, оскільки у вироку суду цього строку не зазначено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 09 грудня 2014 року, є законним, обґрунтованим та постановлений відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 09 грудня 2014 року без зміни.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з 18 вересня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а обвинуваченим в цей же строк з часу отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4