Справа № 686/1810/13- к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 13» грудня 2013 року
м.
Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд у
відкритому судовому засіданні, в
приміщенні суду, у складі:

головуючого судді - Антонюка О.В.;

з участю: секретарів - Лазоренко К.Ю.,
Коломієць Б.М., прокурорів - Шевченко
В.О. та Галуса О.П., потерпілих - ОСОБА_1
та ОСОБА_2, представника потерпілих -
адвоката ОСОБА_3, обвинуваченого ОСОБА_4
та захисників-адвокатів ОСОБА_5 і
ОСОБА_6, розглянув кримінальне
провадження №686/1810/13-к по обвинуваченю,

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя
АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, з середньою освітою,
одруженого, маючого на утриманні двох
дітей, працюючого водієм в ТОВ «Класт»,
раніше не судимого,

у скоєнні кримінального
правопорушення передбаченого ст.286 ч.2
КК України.

Судовим слідством місцевий суд,-

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2012 року, близько 18
год., ОСОБА_4, керуючи автомобілем
«Шкода Октавія» р/н НОМЕР_1, рухаючись
по вул. Західно-Окружна зі сторони
Проспекту Миру в напрямку Львівського
шосе, неподалік перехрестя з вулицею
Вокзальною в м.Хмельницькому, в
порушення п.п. 2.3(б), 11.2, 11.5, 12.2, 12.3 Правил
дорожнього руху України був неуважним,
не зайняв крайнє праве положення на
проїзній частині дороги, не обрав
допустимої швидкості руху у темну пору
доби, внаслідок чого не відреагував
належно на зміну дорожньої обстановки
та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9

В результаті
дорожньо-транспортної пригоди (далі
ДТП) пішохід ОСОБА_9 отримала тяжкі
тілесні ушкодження у вигляді:
черепно-мозкової травми, що проявилась
переломом кісток черепа, ділянками
забою головного мозку, субдуральною
гематомою, субарахноїдальним
крововиливом від яких потерпіла
померла 10.11.2012 року в лікарні.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у
пред'явленому обвинуваченні не визнав.
При цьому, показав, що Правил
дорожнього руху не порушував, а в даній
дорожній ситуації не мав технічної
можливості запобігти ДТП.

Незважаючи на невизнання своєї
вини обвинуваченим, його винуватість в
порушенні правил безпеки дорожнього
руху, що призвело до загибелі
потерпілої повністю підтверджується
дослідженими в судовому засіданні
доказами, а саме:

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_4
про те, що 09 листопада 2012 року, близько
18 год., він керуючи службовим
автомобілем «Шкода Октавія» р/н НОМЕР_1,
який належить ТОВ «Класт», рухався по
Західно-Окружній дорозі в
м.Хмельницькому в напрямку заводу
«Катіон», у лівій крайній смузі руху
вслід за автомобілем «Жигулі» на
відстані біля 5 метрів, зі швидкістю
близько 50-60 км/год. Після проїзду моста
та пішохідного переходу, автомобіль
«Жигулі» включивши правий поворот
змістився на праву смугу руху, а він
прискоривши рух керованого ним
автомобіля продовжив рух прямо та
через декілька секунд відчув удар в
ліву передню частину автомобіля, після
чого застосувавши екстрене
гальмування зупинився і вийшов з
автомобіля та побачив позаду, на
зустрічній проїзній частині дороги
лежачого пішохода. Під час руху
керованого ним автомобіля, він на
зустрічну смугу не виїжджав, а
відстань до суцільної подвійної лінії
дорожньої розмітки, що розділяє
транспортні потоки складала близько
50-60 см. Видимість дороги на той час була
погана, йшов дощ, дорожнє покриття було
мокре, місце дороги, де відбулось
зіткнення не освітлювалось, в його
автомобілі було ввімкнене ближнє
світло фар. Пішохода ОСОБА_9 на проїзній
частині до моменту зіткнення він не
бачив. Крім того, зазначив, що права
смуга руху в попутному напрямку була
вільна, але чому він рухався у лівій,
коли не мав намірів робити поворот
ліворуч чи розворот автомобіля,
пояснити не може.

- показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що
у вказаний час та місці, він та
неповнолітній ОСОБА_11 очікували
потерпілу - ОСОБА_9 - його співмешканку,
на обочині дороги. При цьому, він бачив,
як потерпіла переходила дорогу і
наближалась до суцільної роздільної
лінії. В цей час у лівій смузі, в
напрямку заводу «Катіон» рухався
легковий автомобіль « Шкода» зі
швидкістю, на його думку, як водія з
багаторічним стажем близько 80 км/год.
Як відбулось зіткнення він не бачив,
оскільки на якусь мить відвернувся.
Звуків удару чи гальмування не чув, а
лише побачив, коли повернувся знову, як
потерпіла лежала на зустрічній смузі
руху, а на деякій відстані від неї, на
суцільній роздільній лінії зупинився
вказаний автомобіль «Шкода».

- показаннями неповнолітнього
ОСОБА_11, про те, що в зазначений час та
місці, він бачив як потерпіла ОСОБА_9 -
його бабуся, переходила дорогу, а в
напрямку заводу «Катіон» рухався
легковий автомобіль білого кольору,
який скоїв наїзд на неї поруч з
суцільною лінією дорожньої розмітки,
що розділяє транспортні потоки;

- показаннями потерпілої ОСОБА_1 про
те, що 09.11.2012 року, у вечірній час її мати
- потерпіла ОСОБА_9 повинна була разом з
ОСОБА_10 та її сином -ОСОБА_11 їхати в
село. Коли ж, після повідомлення сина,
вона прибула на місце пригоди, то
побачила, що потерпіла лежала на
проїзній частині дороги, була
закривавлена та у напівсвідомому
стані, а неподалік на дорозі були
розкидані її речі: шапка, сумка. До
приїзду швидкої допомоги тіло
потерпілої ніхто не переміщав.
Наступного дня їй повідомили з лікарні,
що ОСОБА_9 - померла;

- відомостями з протоколу огляду
місця ДТП зі схемою від 09.11.2012 року, з
яких слідує, що місцем пригоди є
ділянка дороги по вул. Західно-Окружна
неподалік перехрестя з вул. Вокзальною,
де було виявлено автомобіль «Шкода
Октавія» р/н НОМЕР_1, який розміщений
лівими колесами на суцільній
роздільній лінії дорожньої розмітки в
напрямку заводу «Катіон», а на
зустрічній смузі руху позаду
автомобіля, на різній відстані речі
потерпілої, уламки автомобіля, а також
плями речовини схожої на кров;

- відомостями з протоколу огляду
автомобіля «Шкода Октавія» р/н НОМЕР_1
від 09.11.2012 року, в ході якого
встановлено справність рульового
управління, гальмівної системи та
освітлення на вказаному автомобілі, а
також в передній його частині виявлені
механічні ушкодження характерні для
зіткнення;

Достовірність відомостей
зазначених у вказаних протоколах
підтвердили в судовому засіданні,
кожен окремо, свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13,
які були присутні в якості понятих при
проведенні вказаних слідчих дій, а
також слідчий Лисак Р.Р., який проводив
такий огляд. Також, ОСОБА_14 зазначив, що
ним було виявлено та зафіксовано на
схемі ДТП слід гальмування, який
тягнувся під кутом з зустрічної смуги
руху до суцільної роздільної лінії
дорожньої розмітки.

- відомостями з протоколу проведення
слідчого експерименту від 01.12.2012 року, з
яких вбачається, що видимість
перешкоди в умовах ДТП при увімкненому
ближньому світлі фар складала - 31 м.

Відповідно до висновку
судово-медичного експерта №59 від 07.12.2012
року, при експертизі трупа ОСОБА_9
виявлено тілесні ушкодження у вигляді:
перелому лобної кістки справа;
субдуральної гематоми по всіх
поверхнях правої півкулі головного
мозку; тотального субдурахноїдального
крововиливу головного мозку; ділянки
забою лобної долі правої півкулі і
головного мозку; крововиливу в м'які
тканини голови з внутрішньої сторони в
лобній ділянці справа, з переходом
праву щоку, з переходом на скроневу
ділянку справа; переломів 3-5 ребер
справа по середньо-ключичній лінії;
переломів 3-6 ребер зліва по
середньо-ключичній лінії; ран в ділянці
волосяної частини лобної ділянки
голови справа з переходом на праву
брову та верхню повіку правого ока, в
ділянці нижньої повіки правого ока, в
ділянці підборіддя справа, в ділянці
крила носу справа;саден в ділянці
спинки носу, в ділянці правої щоки, в
ділянці підборіддя; саден по передній
поверхні правої гомілки на відстані 9
см. від підошвиної поверхні стопи, по
передній поверхні правої гомілки на
відстані 22 см. від підошвиної поверхні
стопи, по передній поверхні правої
гомілки на відстані 24 см. від
підошвиної поверхні стопи, по передній
поверхні правої гомілки на відстані 35
см. від підошвиної поверхні стопи, по
передній поверхні лівої гомілки на
відстані 18 см. від підошвиної поверхні
стопи; крововиливів в правій навколо
очній ділянці, в лівій навколо очній
ділянці; крововиливу в м'які тканини
правої гомілки по передній поверхні на
відстані 8 см. від підошвиної поверхні
стопи; крововиливу в м'які тканини
правої гомілки по задній поверхні з
переходом на зовнішню поверхню на
відстані 26 см. від підошвиної поверхні
стопи; крововиливу в м'які тканини
лівої гомілки по зовнішній поверхні на
відстані 11 см. від підошвиної поверхні
стопи; крововиливу в м'які тканини по
зовнішній та передній поверхнях лівої
гомілки з переходом на зовнішню та
передню поверхні лівого колінного
суглобу та лівого стегна на відстані 27
см. від підошвиної поверхні стопи;
розриву внутрішніх бокових зв'язок
лівого колінного суглобу, з
крововиливом в ділянці розриву; що
могли утворитись, як від дії (ударів)
тупих твердих предметів, так і при
падінні та ударі об такі, якими могли
бути зовнішні частини кузова
автомобіля та тверде дорожнє покриття,
що могло мати місце під час ДТП 09.11.2012
року в якості пішохода, за своїм
характером є тяжкими тілесними
ушкодженнями, як такі, що небезпечні
для життя в момент заподіяння, та
перебувають в прямому причинному
зв'язку з настанням смерті.

Причиною смерті ОСОБА_9 явилась
черепно-мозкова травма, що проявилась
переломом кісток черепа, ділянками
забою головного мозку, субдуральною
гематомою, субарахноїдальним
крововиливом.

Відповідно до локалізації та
характеру виявлених на тілі трупа
ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, можна
висловлюватись про те, що в момент
первинного контакту з автомобілем,
ОСОБА_9 перебувала у вертикальному чи
близькому до нього положенні та була
повернута лівою половиною тіла
відносно автомобіля, що рухався. При
судово-токсикологічному дослідженні
крові трупа ОСОБА_9 етиловий алкоголь
не виявлено.

Допитаний в судовому засіданні
експерт ОСОБА_15 повністю підтвердив
вищевказані свої висновки, роз'яснивши
при цьому, що смертельна травма голови
в лобну ділянку - несумісна з життям
була, вірогідніше за все, спричинена
внаслідок удару об автомобіль. За
характером отриманих тілесних
ушкоджень врятувати життя ОСОБА_9 не
представлялось можливим.

Згідно висновків комплексної
транспортно-трасологічної та авто
технічної експертизи №303А від 29.12.2012
року за наявної слідової інформації на
місці ДТП можна лише стверджувати той
факт, що наїзд автомобіля «Шкода
Октавія» НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_9 міг
відбутися перед початком розташування
окремих предметів, що відділилися від
пішохода та автомобіля (шапка,
поліетиленовий пакет, уламок від
автомобіля).

При заданих обставинах даної
пригоди покази водія автомобіля «Шкода
Октавія» НОМЕР_1 ОСОБА_4 в частині того,
що наїзд на пішохода стався за 0,6 м від
подвійної суцільної лінії, на смузі
руху в напрямку до Львівського шосе, за
умови, що останній після наїзду не
змінюючи напрямку руху гальмував та
зупинився паралельно до лівого краю
проїзної частини на подвійній
суцільній лінії, що поділяє протилежні
напрямки руху є неспроможними з
технічної точки зору.

Крім того, як слідує з вказаного
висновку експерта, в заданій дорожній
ситуації водій автомобіля «Шкода
Октавія» А5 р/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен
був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1,
11.2, 11.4, 11.5, 12.2, 12.3, 12.4 та вимог лінії
горизонтальної дорожньої розмітки 1.3
Правил дорожнього руху України і за
вказаних умов при різних варіантах
його дії могли не відповідати вимогам
п.12.2 таких правил.

З свідоцтва НОМЕР_3 про
реєстрацію транспортного засобу
«Шкода Октавія» А5 р/н НОМЕР_1 слідує, що
власником вказаного автомобіля є ТОВ
«Класт», розташоване за адресою:
м.Хмельницький, вул.Тернопільська,19.

Що ж стосується заяв
обвинуваченого ОСОБА_4 та його
захисників про не порушення
обвинуваченим Правил дорожнього руху
України та його не винуватість у ДТП,
через що він підлягає виправданню, то
суд розцінює такі заяви як
безпідставні, а тому відхиляє їх,
оскільки вони повністю спростовуються
вищевказаними доказами. Зокрема,
всупереч тверджень захисника, з
показань обвинуваченого ОСОБА_4,
слідує: що на вищезазначеній ділянці
дороги, автомобіль «Жигулі» рухався
попереду керованого ним автомобіля
«Шкода Октавія», а відтак не міг
перешкоджати обвинуваченому зайняти
праву крайню смугу руху у
відповідності до вимог п.п.11.2, 11.5 Правил
дорожнього руху; екстрене гальмування
та зупинку керованого ним автомобіля
ОСОБА_4 застосував лише після наїзду на
пішохода ОСОБА_9, яку він, з його слів, не
помітив, а пояснити логічно та
послідовно з яких причин не помітив чи
чому не застосував екстрене
гальмування та зупинку автомобіля при
погіршенні оглядовості через
забруднення скла автомобіля - не зміг.

Не можуть бути підставою, на
переконання суду, для виправдання
ОСОБА_4 і заяви захисника, з посиланням
на висновки вищезгадуваної
комплексної транспортно-трасологічної
та авто технічної експертизи, про
відсутність у обвинуваченого
технічної можливості уникнути наїзду
на пішохода ОСОБА_9 при дозволеній в
межах населеного пункту швидкості руху
відповідно до вимог п.12.4 Правил
дорожнього руху та визначеній
експертами безпечній швидкості руху в
умовах ДТП. Оскільки, навіть дотримання
ОСОБА_4 вказаних вимог щодо швидкості
руху, не звільняло його від обов'язку
виконувати положення самостійної,
спеціальної норми, зазначеної в п.12.2
ПДР «щодо швидкості руху у темну пору
доби та в умовах недостатньої
видимості, яка повинна бути такою, щоб
водій мав змогу зупинити транспортний
засіб у межах видимості дороги», а так
саме вимог п.п. 2.3(б), 11.2, 11.5, 12.3 ПДР, які
зобов'язують водія: «бути уважним,
стежити за дорожньою обстановкою,
відповідно реагувати на її зміну, не
відволікатися від керування
транспортним засобом у дорозі;
рухатися якнайближче до правого краю
проїзної частини; у разі виникнення
небезпеки для руху або перешкоди, яку
водій об'єктивно спроможний виявити,
негайно вжити заходів для зменшення
швидкості руху аж до зупинки
транспортного засобу або безпечного
для інших учасників руху об'їзду
перешкоди» і порушення яких
обвинуваченим, що беззаперечно
встановлено судом, перебуває в
безпосередньому причинному зв'язку із
скоєною ОСОБА_4 дорожньо-транспортною
пригодою та її наслідками.

Крім того, на підтвердження
висновків суду про винуватість ОСОБА_4
в інкримінованому йому порушенні
Правил безпеки дорожнього руху
свідчить і встановлене в судовому
засіданні незнання останнім вимог
таких правил, незважаючи на
багаторічний досвід водія, що на думку
суду, в істотній мірі, в якості причини,
сприяло скоєнню обвинуваченим
вищезазначених порушень Правил
дорожнього руху України.

Таким чином, оцінюючи зібрані по
справі і досліджені в судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд
визнає їх достовірними, а вину ОСОБА_4
доведеною в тому, що він 09 листопада 2012
року, близько 18 год., керуючи
транспортним засобом «Шкода Октавія»
р/н НОМЕР_1, рухаючись по вул.
Західно-Окружна в напрямку Львівського
шосе, неподалік перехрестя з вулицею
Вокзальною в м.Хмельницькому, за
викладених в описовій частині вироку
обставин, порушив вимоги п.п. 2.3(б), 11.2,
11.5, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху
України, внаслідок чого скоїв наїзд на
пішохода ОСОБА_9, що призвело до
заподіяння останній тяжких тілесних
ушкоджень, від яких вона через
нетривалий час померла.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4
суд розцінює, як порушення правил
безпеки дорожнього руху, що спричинило
смерть потерпілої і кваліфікує за ч.2
ст.286 КК України.

При цьому, суд виключає з
обвинувачення підсудного, порушення
ним п.1.3, 1.5 (ч.1) вимог Правил дорожнього
руху України, оскільки такі вимоги
мають загальний характер, а їх
порушення не перебуває в прямому
причинному зв'язку з скоєнням ДТП та
його наслідками.

Разом з тим, за обвинуваченням
ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки
дорожнього руху передбачених
п.п.10.1,11.3,11.4,12.4 та лінії горизонтальної
розмітки 1.3 Правил дорожнього руху
України, що спричинили смерть
потерпілої, на переконання суду,
обвинувачений підлягає виправданню за
недоведеністю вчинення ним таких дій.
Оскільки, суду не представлено
достатніх доказів на підтвердження
такого обвинувачення, яке ґрунтувалось
лише на показаннях неповнолітнього
свідка ОСОБА_11 даних в ході досудового
слідства, про те, що наїзд на потерпілу
ОСОБА_9 відбувся на зустрічній смузі
руху для автомобіля «Шкода Октавія».
Такі показання, в судовому засіданні
свідок ОСОБА_11 впевнено підтвердити не
зміг. Натомість, враховуючи показання
обвинуваченого ОСОБА_4, який
послідовно стверджував, що на
зустрічну смугу руху не виїздив,
висновки комплексної
транспортно-трасологічної та авто
технічної експертизи №303А від 29.12.2012
року про не можливість встановлення
точного місця наїзду на пішохода та
висновки трасо логічної експертизи
№168А від 29.08.2013 року про виїзд
автомобіля «Шкода Октавія» А5 р/н
НОМЕР_1 на подвійну суцільну лінію
горизонтальної дорожньої розмітки 1.3
зі свого напрямку руху, вчинення
обвинуваченим інкримінованих йому в
цій частині протиправних дій викликає
у суду обґрунтовані сумніви, які суд
відповідно до ст.62 Конституції України
тлумачить на користь обвинуваченого
ОСОБА_4

Призначаючи ОСОБА_4 покарання,
суд відповідно до вимог ст.65 КК України
враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

При цьому, суд приймає до уваги,
що обвинувачений скоїв тяжкий злочин,
який спричинив тяжкі наслідки, тобто
смерть потерпілої. В той же час, суд
приймає до уваги, що такий злочин
ОСОБА_4 вчинив з необережності,
притягується до кримінальної
відповідальності вперше, раніше ні
вчому протиправному помічений не був.
За місцем проживання обвинувачений
дільничим інспектором
характеризується посередньо, не
зловживає спиртними напоями,
громадського порядку не порушує, з
сусідами підтримує дружні відносини.
По місцю роботи - водієм на
підприємстві «Класт», ОСОБА_4
характеризується виключно з
позитивної сторони, як старанний та
добросовісний працівник, який
користується повагою та авторитетом у
колективі. Відповідно до довідок
обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у
лікарів нарколога та психіатра не
перебуває.

В якості обставин, що
пом'якшують покарання ОСОБА_4, суд
визнає, протиправну необачність
потерпілої ОСОБА_9, яка всупереч вимог
п.4.7 Правил дорожнього руху України
переходила проїзну частину дороги, в
недозволеному і не освітленому місці,
поза межами пішохідного переходу, а
також наявність на утриманні
обвинуваченого двох дітей, одна з яких
неповнолітня, а інша інвалід 2 гр. з
дитинства.

За таких обставин, суд вважає, що
обвинуваченому слід призначити
покарання в межах санкції частини
статті Особливої частини
Кримінального Кодексу України у виді
позбавлення волі ближче до найнижчої
межі. Разом з тим, враховуючи позицію
потерпілих, які посилаючись на
поведінку ОСОБА_4 вважали, що він
повинен понести покарання за скоєний
злочин, оскільки у вчиненому не
кається, з моменту трагедії не
вибачився та не пропонував
відшкодування, суд не знаходить
достатніх підстав для звільнення
обвинуваченого від відбування
покарання з випробуванням.

Вирішуючи цивільні позови:
потерпілої ОСОБА_1 до ТОВ «Класт» про
відшкодування моральної шкоди в сумі
155000 грн. та до страхової компанії
«Просто-страхування» про
відшкодування матеріальної шкоди, а
саме: витрат на лікування в розмірі 1067
грн. 92 коп., витрат на поховання в сумі
4565 грн. 54 коп. та моральної шкоди в сумі
5000 грн. та ОСОБА_2 до ТОВ «Класт» про
відшкодування моральної шкоди в сумі
100000 грн., суд керується вимогами
ст.ст.1166,1167,1168,1172 ЦК України, Законом
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та визнає вимоги потерпілої
ОСОБА_1 обґрунтованими, а їх розмір
доведеним відносно матеріальної шкоди
представленими суду документами, а в
частині моральної шкоди характером та
тривалістю моральних страждань
обумовлених непоправною втратою
близької людини - матері, а тому такі
вимоги потерпілої ОСОБА_1 підлягають
задоволенню у повному обсязі. Відносно
позовних вимог потерпілої ОСОБА_2 суд,
враховуючи положення ч.2 ст.1168 ЦК
України, відповідно до яких: моральна
шкода, завдана смертю фізичної особи,
відшкодовується її чоловікові
(дружині), батькам (усиновлювачам),
дітям (усиновленим), а також особам, які
проживали з нею однією сім'єю, визнає
такі вимоги безпідставними, оскільки
ОСОБА_2 являється сестрою загиблої та
не проживала з нею однією сім'єю у
зв'язку з чим в її позові слід повністю
відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
страхової компанії
«Просто-страхування» в іншій частині
про відшкодування матеріальної шкоди,
пов'язаної з витратами на поминальні
обіди, слід залишити без розгляду у
зв'язку з задоволенням судом
відповідної заяви потерпілої.

Процесуальні витрати по справі
відповідно до ст.124 КПК України
підлягають стягненню з обвинуваченого
на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 369,370,371,373,374 КПК України,
ст.ст.1166-1168,1172 ЦК України, Законом
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», місцевий суд,-

З А С У
Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК
України, на підставі якої призначити
йому покарання у виді позбавлення волі
строком на 4 (чотири) роки, з
позбавленням права керувати
транспортними засобами на строк 3 (три)
роки.

ОСОБА_4 за обвинуваченням у
вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286
КК України, в частині порушення правил
безпеки дорожнього руху передбачених
п.п.10.1,11.3,11.4,12.4 та лінії горизонтальної
розмітки 1.3 Правил дорожнього руху
України, що спричинили смерть
потерпілої - виправдати за
недоведеністю вчинення ним вказаного
кримінального правопорушення.

Стягнути на користь потерпілої
ОСОБА_1:

- з ТОВ «Класт» (м.Хмельницький,
вул.Тернопільська,19) - 155000 (сто п'ятдесят
тисяч) грн. моральної шкоди;

- з страхової компанії
«Просто-страхування» (м.Київ,
вул..Герцена,10) - 5633 (п'ять тисяч шістсот
тридцять три) грн. 46 коп. - матеріальної
шкоди та 5000 (п'ять тисяч) грн. моральної
шкоди.

В задоволені цивільного позову
потерпілої ОСОБА_2 - відмовити.

Речовий доказ по справі: автомобіль «
Шкода Октавія» А5 р/н НОМЕР_1, що
знаходиться на зберіганні в
Хмельницькому МВ - повернути власнику
ТОВ «Класт».

Процесуальні витрати по справі,
пов'язані з залученням експертів та
підтверджені документально в сумі 1029,84
грн. та 938,88 грн. - стягнути з
засудженого ОСОБА_4 в дохід держави.

На вирок може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Хмельницької області через
Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області протягом
тридцяти днів з дня проголошення
вироку.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Головуючий по справі

Суддя:
О.В.Антонюк