Номер провадження: 11-кп/785/240/15
Номер справи місцевого суду: 500/6215/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретарях судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та заступника прокурора Одеської області ОСОБА_13 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.11.2014 року по кримінальному провадженню №0001995 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Лощинівка, Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:
Зазначеним вироком суду, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

З набранням вироку законної сили з метою його виконання, ОСОБА_8 затримано та взято під варту, а строк основного покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі обчислено з моменту його затримання та взяття під варту.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 30431 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди та 100000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 100000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решті позовних вимог потерпілих відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в загальній сумі 2653, 56 грн.

Вирішено питання щодо скасування арешту на автомобіль марки ВАЗ-2121, держ. знак НОМЕР_1 , та повернення його власнику.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, 08 липня 2014 року, в період часу з 16 до 18 години, водій ОСОБА_8 , поблизу с. Матроска Ізмаїльського району Одеської області по ґрунтовій дорозі (дамба, яка веде на острів Репіда) в напрямку ПП Русик К, розташованого на 112 км р. Дунай, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2121, д/н НОМЕР_1 , який належить ПП Родон, з несправною гальмівною системою у вигляді надмірного зносу манжетів головного гальмівного циліндра, допустив злочинну недбалість, недостатньо оцінивши значення обставин, що могли викликати суспільно небезпечні наслідки, хоча повинен був і міг їх передбачити, та, в порушення вимог п. 31.4, п/п а п. 2.9, п.п. 12.1, 12.3 ПДР, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність та не слідкував за дорожньою обстановкою, не врахував стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та в районі 110 км р. Дунай, при об`їзді перешкод у вигляді нерівностей на проїзній частині, шляхом виїзду на праве узбіччя дороги, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкод та, не впоравшись з керуванням автомобіля, виїхав вправо за межі дороги та допустив перекидання транспортного засобу на дах у болотисте водоймище, внаслідок чого відбулось затоплення автомобілю, в салоні якого перебував ОСОБА_14 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир зазначеного вище автомобіля ОСОБА_14 помер у прийомному відділенні МЛ №1 м. Ізмаїла внаслідок механічної асфіксії в результаті втоплення у воді.

В апеляційній скарзі потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вказали, що вирок суду є необґрунтованим в частині призначеної міри покарання ОСОБА_8 , у зв`язку з її м`якістю, оскільки:

- судом не в повній мірі враховані обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, зокрема те, що він не вперше притягується до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у стані алкогольного сп`яніння та такого, що спричинило смерть потерпілого;

- окрім того, суд не прийняв до уваги той факт, що ОСОБА_8 , побігши за допомогою до господарства, де він працював, не з`являвся на протязі більш ніж 4-х годин, рівно як і очікувана допомога, не дивлячись на те, що від зазначеного господарства до місця ДТП 15 хвилин ходьби, тільки випадково проїжджаючий повз автомобіль зупинився та відвіз потерпілих на територію господарства.

На підставі викладеного, потерпілі просили скасувати вирок суду в частині призначення міри покарання та постановити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Одеської області ОСОБА_13 вказала, що вважає вирок суду таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з м`якістю призначеного покарання, оскільки суд, призначаючи ОСОБА_8 покарання у нижніх межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, не надав належної оцінки тяжкості вчиненого злочину, за вчинення якого передбачене покарання від 3-х до 8-ми років позбавлення волі, тому що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, новий злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, прокурор ОСОБА_13 просила вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

В запереченнях на апеляційні скарги обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 вказали, що вирок суду 1-ої інстанції є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

- всі судимості ОСОБА_8 на момент постановлення останнього вироку від 11.11.2014 р. були зняті та погашені, у зв`язку з чим він вважається раніше не судимим, що знайшло правильне відображення у вироку суду, тому вимоги потерпілих визнати вищевказані обставини рецидивом злочинів та обставиною, що обтяжує покарання є необґрунтованими;

- стосовно обставин залишення ОСОБА_8 місця ДТП та його відсутність на протязі 4 годин, що було сприйнято потерпілими як залишення померлого в небезпеці, то ці доводи є явно надуманими. Вимоги потерпілих зобов`язати суд вияснити обставини, які не були інкриміновані ОСОБА_8 як вчинення злочину, передбаченого ст. 135 КК України (залишення в небезпеці) є незаконними, оскільки у вчиненні зазначеного злочину на стадії досудового розслідування він не підозрювався, у зв`язку з чим суд вірно відмовив у дослідженні вищевикладених обставин;

- подачу апеляційної скарги потерпілими можна пояснити тією обставиною, що вони з моменту вчинення злочину поставили ультиматум ОСОБА_8 про необхідність виплати їм 10 тис. доларів США одноразовим платежем в рахунок погашення майнової та моральної шкоди, а коли ОСОБА_8 пояснив, що у нього немає реальної можливості виплатити одразу таку суму, то потерпілі заявили, що будуть вимагати призначення йому максимального покарання;

- ОСОБА_8 неодноразово пропонував потерпілим оформити з ним нотаріально завірену угоду про його борг на вищевказану суму у зв`язку з ДТП, згідно якого він погоджувався оплатити зазначену суму за 5 років щомісячними платежами по 2000-3000 грн., однак потерпілі відмовились від такої пропозиції та наполягали на виплаті всієї суми одразу;

- злочин, вчинений ОСОБА_8 за формою вини відноситься до категорії ненавмисних злочинів, обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має на утриманні двох малолітніх дітей, свою вину визнав повністю та розкаявся у скоєному, частково відшкодував спричинену ним майнову шкоду.

У зв`язку з викладеним, обвинувачений та його захисник просили вирок суду залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Заслухавши доповідача, прокурора, представника потерпілих, які підтримали доводи апеляційних скарг, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти їх задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого злочину в апеляційній скарзі не заперечується та доведена дослідженими судом 1-ої інстанції доказами, а саме:

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні суду 1-ої інстанції повністю визнав себе винним та пояснив, що 08.07.2014 року, приблизно о 16 годині, він разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_14 поїхали на рибалку, по дорозі приблизно о 18 годині вони випили 2 л вина на п`ятьох, після чого, приблизно о 19 годині 30 хвилин, поїхали далі, їхали вони по вузькій дамбі по ґрунтовій дорозі, дорога була погана та її було погано видно через траву та кущі, тому ОСОБА_8 не впорався з керуванням, від чого машина перевернулась і впала на дах в канал. Після падіння він вдарився головою та втратив свідомість, однак його витягнув ОСОБА_15 ; потім вони витягнули ОСОБА_14 , а оскільки останній застряг між спинками сидіння водія та пасажирського сидіння, то витягали вони його приблизно 7-8 хвилин; після того як вони витягнули ОСОБА_14 , вони робили йому штучне дихання, а коли ОСОБА_14 почав дихати, ОСОБА_15 залишився зі ОСОБА_14 , а він пішов за допомогою та приблизно через 15 хвилин він добіг до будиночків ТОВ Русик і К, та, побачивши охоронця, попросив останнього про допомогу, розповівши про те, що сталось, і коли останній пішов за трактором, він втратив свідомість; отямився він приблизно через годину, коли під`їхала машина, яка привезла ОСОБА_15 та ОСОБА_14 до господарства, а після цього відвізла ОСОБА_14 до с. Матроска, де останнього забрала швидка допомога, після чого ОСОБА_14 помер у лікарні;

- показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що загиблий був її чоловіком, 08.07.2014 р., приблизно з 19 до 21 години, їй подзвонила дружина її брата та повідомила, що її чоловік потрапив в аварію, що йому потрібно викликати швидку допомогу та реанімацію; потім їй сказали, що ОСОБА_14 везуть на джипі в напрямку КПП, де його переклали в машину швидкої допомоги та повезли в лікарню, де ОСОБА_14 через декілька хвилин після того, як останнього привезли до лікарні, помер;

- показаннями потерпілої ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю загиблого, приблизно о 18 - 18:30 годині їй подзвонила сваха та сказала, що ОСОБА_14 потрапив у ДТП, особисто вона не бачила, що ОСОБА_14 поїхав з ОСОБА_8 на рибалку;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що влітку 2014 р. він зустрівся з ОСОБА_8 , який був зі ОСОБА_14 , вони втрьох поїхали на рибалку, по дорозі купили вино, яке випили та поїхали далі. Коли проїздили біля каналу, була дуже погана ділянка дороги та вони перекинулись в канал, машина була перевернута на дах та наповнилась водою, приблизно 40 см. залишилось повітря, він вибрався з машини через заднє праве вікно автомобіля, дістав з автомобіля цим же шляхом ОСОБА_8 , який був без свідомості; відкачав його та нирнув, спробувавши цим же шляхом дістати і ОСОБА_14 , але останній застряг між сидіннями автомобіля; тоді вони з ОСОБА_8 дістали ОСОБА_14 , на що вони витратили приблизно 10 хвилин, а на березі він зробив постраждалому масаж серця та штучне дихання та останній прийшов до тями; оскільки він не знав місцевості,то кликати на допомогу побіг ОСОБА_8 ; після того, як ОСОБА_8 побіг за допомогою, потерпілому ставало все поганіше, поки він взагалі не втратив свідомість, вони чекали допомоги приблизно 4 години, але ніхто так і не приїхав, лише випадково повз них проїздили хлопці на джипі та відвезли їх на господарство, відразу за ними приїхав трактор, який поїхав до них на допомогу на прохання ОСОБА_8 ; на господарстві він виявив ОСОБА_8 лежачим на дивані, у зв`язку з чим він посварився з ним, але ОСОБА_8 сказав, що йому стало погано;

- протоколом огляду місця події від 09.07.2014 р., а також схемою та фото-таблицею, доданими до нього, згідно якого було оглянуте місце події, розташоване на 110 км р. Дунай, дорожнє покриття у вигляді ґрунтової дороги (дамби) сухе, до проїзної частини примикають: праворуч кювет, ліворуч сіткове загородження, далі за кюветом праворуч розміщений скидний канал, заповнений водою, автомобіль марки ВАЗ-2121 (Ніва) білого кольору, д/н НОМЕР_1 , розташований в скидному каналі в перегорнутому стані на даху, передні праві дверцята з боку пасажира відчинені, сліди гальмування відсутні; а.п. 78-87

- протоколом огляду транспортного засобу від 09.07.2014 р., а також фото-таблицею, доданою до нього, відповідно до якого був оглянутий автомобіль марки ВАЗ-2121, при огляді якого встановлені зовнішні пошкодження, а саме: деформація переднього капоту лівої частини, відсутнє переднє лобове скло, деформовані передні стійки, дах, передні права та ліва дверцята, відсутні праві стекла і заднє ліве скло, деформоване заднє праве крило, в машині перебували 300 кг кукурудзи в початках, водій та два пасажира, пошкоджень рульового керма не виявлено, стан робочої та стояночної гальмівної системи не перевірявся; а.п. 88-92

- протоколом огляду місця події від 08.07.2014 р., а також фото-таблицею, доданою до нього, відповідно до якого в приміщенні ванної кімнати, розташованої в МЛ №1 в м. Ізмаїл був оглянутий труп ОСОБА_14 , який на момент огляду знаходився на ношах, в положенні лежачи на спині, яких-небудь тілесних ушкоджень та слідів насильницької смерті не виявлено;

а.п. 93-95

- копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , відповідно до якої ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; а.п. 117

- копію довіреності від 24.06.2014 р., виданою ПП Фірма Родон, відповідно до якої ОСОБА_8 уповноважений бути представником підприємства з усіх питань, що стосуються експлуатації транспортного засобу Ніва, д/н НОМЕР_1 ; а.п. 121

- висновком судово-медичної експертизи № 327/7-2014 від 06.08.2014 р., відповідно до якого наявні ушкодження на трупі ОСОБА_14 садна на зовнішній поверхні правого плечового суглоба, на правій бічній поверхні грудної клітини, на зовнішній поверхні правого стегна в середній третині, утворилися від дії (ковзання) тупих предметів незадовго до смерті і в причинному зв`язку зі смертю не перебувають та відносяться до легких тілесних ушкоджень; смерть ОСОБА_14 настала від механічної асфіксії в результаті утоплення в воді, на що вказує: гостра емфізема легень, рідкий стан крові в серцево-судинній системі, набряк головного мозку та легенів, різке наповнення кров`ю внутрішніх органів; а.п. 96-97

- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №11/А-399 від 13.08.2014 р., відповідно до якого наданий на огляд автомобіль ВАЗ-2121, д/н НОМЕР_1 , має ушкодження, характерні для перекидання автомобіля; слідової інформації, характерної для утворення при контактуванні автомобіля з іншим транспортним засобом, вираженої в деформаціях по периметру автомобіля, нашаруваннях речовин, відмінних від кольору ЛКП кузову, не виявлено;

а.п. 102-104

- висновком судової авто-технічної експертизи №11/А-400 від 12.08.2014 р., відповідно до якого перед розглядуваною подією ходова частина, рульове керування автомобіля ВАЗ-2121, д/н НОМЕР_1 , знаходилися в робочому стані та здатні були виконувати функції за своїм призначенням з відомою водієві ефективністю та несправностей, що могли призвести до раптового уводу автомобіля від наміченого водієм курсу не мали; гальмівна система наданого на дослідження автомобіля на момент експертного дослідження мала несправності у вигляді надмірного зносу манжетів головного гальмівного циліндру, що обумовлює перетікання робочої рідини із порожнини нагнітання в порожнину скидання гальмівної рідини, що, в свою чергу, призводить до неможливості створення тиску робочої рідини достатнього для приведення в дію гальмівних механізмів усіх коліс; дана несправність характерна тим, що поступово проявляється та виникла поступово та задовго до настання розглядуваної події, проявлялася водію в процесі руху завчасно та могла бути ним усунена перед виїздом автомобіля. а.п. 108-110

Надавши правову оцінку зазначеним доказам, апеляційний суд вважає, що вони, у своїй сукупності, беззаперечно доводять вину обвинуваченого ОСОБА_8 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілому, тому суд 1-ої інстанції правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 286 КК України.

Разом з тим, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи потерпілих та прокурора про те, що судом 1-ої інстанції було призначено ОСОБА_8 м`яке покарання з наступних підстав.

Суд 1-ої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_8 не в повній мірі врахував обставини, що негативно характеризують його особу, зокрема те, що він вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, хоча і вважається особою, яка в силу ст. 89 КК України раніше не судима, однак вже двічі притягувався до кримінальної відповідальності, один з яких за порушення правил безпеки дорожнього руху, а саме вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.11.2006р. за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком.

Окрім того, судом не було враховано того, що обвинувачений ОСОБА_8 фактично не надав померлому ОСОБА_14 жодної допомоги, оскільки прибігши до господарства ТОВ Русик і К та, з його слів, повідомивши про скоєне ДТП, останній втратив свідомість, а допомога потерпілому ОСОБА_14 не була надана на протязі 4-х годин з моменту витягнення його з води.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді 1-ої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд 1-ої інстанції не врахував всіх обставин справи, думку потерпілих, та призначив ОСОБА_8 покарання, яке не відповідає тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого через надмірну м`якість.

Окрім того, доводи обвинуваченого та його захисника щодо того, що подачу апеляційної скарги потерпілими можна пояснити тою обставиною, що потерпілі поставили ультиматум ОСОБА_8 , а також їх доводи про те, що на стадії досудового розслідування та стадії судового розгляду ОСОБА_8 неодноразово пропонував потерпілим оформити з ним нотаріально затверджений договір про його борг, апеляційний суд вважає голослівними та такими, що не підтверджуються матеріалами кримінального провадження, тому вони не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду 1-ої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Стаття 414 КПК України передбачає, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_8 , апеляційний суд враховує, що він не вперше притягується до кримінальної відповідальності, хоча вважається не судимим в силу ст. 89 КК України, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та хвору матір.

Окрім того, апеляційний суд враховує позицію потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які просили призначити ОСОБА_8 максимальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 8 років.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги потерпілих та заступника прокурора Одеської області підлягають частковому задоволенню, а вирок суду 1-ої інстанції частковому скасуванню в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі обвинуваченого, з ухваленням нового вироку, яким призначити ОСОБА_8 більш суворе основне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

Керуючись ст.ст. 373-376, 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:
Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та заступника прокурора Одеської області ОСОБА_13 задовольнити частково.

Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 листопада 2014 р. відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
В решті вирок залишити без змін.

Вирок вступає в силу з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту набрання ним законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Судді апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4