Справа № 11-250 Головуючий у І інстанції Мезін
Категорія 42 Доповідач у 2 інстанції Гайдай
УХВАЛА

Іменем України

2 березня 2011 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Беха М.О.

суддів Гайдай Р.М., Романець Л.А.

з участю прокурора Нечепоренко С.П.

та адвоката ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, котрий брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, засудженого ОСОБА_2 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 13 грудня 2010 року, яким

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,

Ставищанського району, Київської області

мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3,

АДРЕСА_1,

раніше не судимого

засуджено за ст.286 ч.1 КК України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Зобовязано ОСОБА_2 в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 39849 грн. матеріальних збитків та 10000 грн. моральних збитків.

ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що 20.04.2010 року, близько 16 год. 30 хв. керуючи власним автомобілем «GREAT WALL», державний номерний знак НОМЕР_1, та рухаючись по вул. Рибна в м.Біла Церква в напрямку перехрестя з вул. ОСОБА_4 в порушення дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу»та в порушення вимог п.16.11 Правил дорожнього руху України не надавав дорогу транспортному засобу, мопеду «YAMAHA»без номерного знака під керуванням ОСОБА_3, котрий рухався по головній дорозі та виїхав на вищевказане перехрестя, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів, в результаті чого водій мопеда ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Згідно висновку судово медичної експертизи від 11.06.2010 року потерпілий ОСОБА_3 отримав наступні тілесні ушкодження: перелом правого наколінника, рана на лівому колінному суглобі, садно на правому колінному суглобі. Описані пошкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як до повного зрощення перелому необхідно тривалий строк більше ніж 3 тижні.

Порушення водієм ОСОБА_2 вимог дорожнього знаку 2.1. та п.16.11 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному звязку з настанням наслідків.

Прокурор, котрий брав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить вирок щодо ОСОБА_2 скасувати в звязку з мякістю призначеного додаткового покарання.

Постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 2-х років обмеження волі з позбавленням волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування основного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки.

Засуджений ОСОБА_2 в своїй апеляції просить вирок скасувати, справу повернути на новий судовий розгляд до районного суду з тих підстав, що суд у вироку не мотивував відмову передачі його на поруки трудовому колективу, хоча для цього були всі підстави, крім того судом не задоволено його клопотання про визнання страхової компанії «Українська страхова група»співвідповідачем по даній кримінальній справі і він один змушений відшкодовувати завдані збитки без врахування страхового полісу.

Судом також не зясовано питання про можливість потерпілого під час ДТП уникнути зіткнення, виконуючи вимоги п.12.3 ПДР України, хоча він заявляв клопотання про проведення авто технічної експертизи.

Незгідний апелянт із задоволенням щодо відшкодування матеріальних збитків, а саме в сумі 33432 грн. втрати прибутку за 4 місяці. Надані до суду аркуші книги обліку доходів та витрат №1 не відповідають вимогам закону. В ній заповнено тільки графи дата і назва доходу.

В графах сума і всього доходів - нічого не вказано. Потерпілий вказує, що не отримував доходу 4 місяці. Проте він лікувався 4 місяці 11 днів. Судом не зроблено аргументований розрахунок завданої шкоди.

В доповненні та зміні до апеляції прокурор просить вирок щодо ОСОБА_2 скасувати у звязку з однобічністю судового слідства та мякістю призначеного додаткового покарання.

Кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в той же суд.

В судовому засіданні було заявлено захисником підсудного клопотання про звільнення підсудного від кримінальної відповідальності з передачею останнього на поруки трудовому колективу ТОВ «Беліста-Центр», проте в порушення вимог ст..296 КПК України судом вказане клопотання не вирішено, постанова по суті даного клопотання не винесена.

Крім того, в судовому засіданні не допитано представника страхової компанії «Українська страхова група», що суттєво впливає на обґрунтованість прийнятого судом рішення про відшкодування завданих з злочином збитків на користь потерпілого ОСОБА_3. що свідчить про однобічне та неповне судове слідство.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котрий підтримав апеляцію із змінами та доповненнями і просить вирок скасувати, справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, засудженого ОСОБА_2 та його захисника-адвоката ОСОБА_1, котрі свою апеляцію підтримали в повному обсязі, апеляцію прокурора підтримали частково, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до переконання, що апеляції підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину за який він засуджений доведена доказами зібраними в ході досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні і не оспорюється в апеляціях. Разом з тим, суд в судовому засіданні не розглянув заявлене захисником підсудного клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудовому колективу ТОВ «Беліста-Центр», що є порушенням вимог ст.296 КПК України.

Крім того, судом в судовому засіданні не допитано представника страхової компанії «Українська страхова група», що суттєво впливає на обґрунтованість прийнятого судом рішення про відшкодування завданих злочином збитків на користь потерпілого ОСОБА_3

Як видно з матеріалів справи 2.02.2010 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»та ОСОБА_2 був укладений Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, проте вищевказана страхова компанія будь-яких страхових виплат не зробила.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданою нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, суд же всю суму, як матеріальної так і моральної шкоди постановив відшкодувати із засудженого ОСОБА_2

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок залишатися в силі не може.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а:

Апеляції прокурора, котрий брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та засудженого ОСОБА_2 задоволити частково.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 13 грудня 2010 року щодо ОСОБА_2 скасувати, справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.