Справа № 1-25/2007р.
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2007 року
Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Молчанова О.Г.

при секретарі Білій О.А.,

з участю прокурора Максімової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.Березнегувате справу по об­винуваченню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уроджен­цяАДРЕСА_1, українця, громадянина
України, освіта середня, не військовозобов'язаного, не одруженого,не маючого утриманців,не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_2,
раніше не судимого - за ч.2 ст. 125ККУкраїни,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 З серпня 2006 року
приблизно в 14 годин 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на території сільської пекарні в
с.Пришиб Березнегуватського райо­ну Миколаївської області затіяв сварку з
малолітніми ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Під час сварки ОСОБА_1 маючи умисел на заподіяння
тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_2, з мотивів
помсти умисно кинув в останнього камінь, який піді­брав з землі, влучив ним в потиличну область голови ОСОБА_2,внаслідок чого
потерпі­лому заподіяні тілесні ушкодження:
рана тіменної області голови та забій на лівому лікті,які, згідно з висновком експерта № 93 від 23 жовтня 2006 року,
виникли внаслідок дії тупих,твер-

дих предметів з обмеженою
контактуючою поверхньою( можливо каменем). Рана в області голови відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я.

Допитаний у
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочи-ну,передбаченого ч.2 ст.125 КК України,не визнав і
пояснив, що 3 серпня 2006 року він разом з
мешканцями с.Пришиб Березнегуватського району ОСОБА_4 Та ОСОБА_5 на території сільської пекарні вживали спиртні
напої. В цей час мимо проходили малолітні ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які поцікавилися, що роблять
дорослі. Підсуд­ний відповів, що це не їхня справа,
а малолітні брати висловилися на адресу підсудного нецензурними словами. З метою налякати братів, ОСОБА_1 погнався за
ними.Тікаючи, ОСОБА_2 упав в яму, з якої не міг вибратися. Скориставшись цим ОСОБА_1
підійшов до потерпілого, витягнув з ями і предметом домашнього взуття декілька разів
ударив його по сідницям, після чого відпустив.
Каменем по ОСОБА_2 не кидав. Заявлений по справі цивільний позов про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди не визнав.

Потерпілий
ОСОБА_2, допитаний в суді з участю законного представника і педагога, показав,
що 3 вересня 2006 року приблизно о 13 годині його матір - ОСОБА_6- дала йому та брату 2 гривні на морозиво. Коли вони з братом проходили
повз місцеву пекарню, то побачили , що підсудний та ОСОБА_4
вживали спиртні напої. ОСОБА_1 почав вимагати від братів 2 гривні, так як йому не вистачало на пляшку горілки. ОСОБА_3
відповів підсуд­ному нецензурними словами. ОСОБА_1
також почав лаятится нецензурними словами і по­біг в сторону братів. Тікаючи від підсудного ті розбіглися в різні сторони
- ОСОБА_2 в сто­рону магазину, а ОСОБА_3 в сторону дому. Коли ОСОБА_2 повернув в провулок, то помі­тив,
що із-за огорожі підвівся ОСОБА_1 і кинув у нього камінь, який влучив у голову.
До­торкнувшись до потиличної частини голови він
помітив на руці кров.

2

Допитаний в
судовому засіданні з участю законного представника і педагога свідок ОСОБА_3 дав показання, аналогічні показанням потерпілого і
уточнив, що про те, що підсуд­ний бросив камінь і попав ним в голову ОСОБА_2 йому відомо від брата.

Законний представник потерпілого і цивільний позивач - ОСОБА_6- в судовому
за­сіданні підтримала заявлений позов і просить стягнути з підсудного
матеріальну і моральну шкоду на суму 400 грн.

Свідок ОСОБА_5 В судовому засіданні показав, що 22 вересня 2006 року до
його домоволодіння прийшов підсудний і сказав, що його
викликають до Березнегуватського РВ УМВС на допит
і той хоче записати його в якості свідка з метою підтвердження факту того, що 3 серпня 2006 року ОСОБА_1 не кидав каміння по братам
Поповець. Овчинник відмо­вив підсудному.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
показав, що 3 серпня 2006 року в обідній час разом з підсудним ОСОБА_1 вживали спиртні напої. ОСОБА_4 дуже сп'янів і
нічого не пам'ятає. Чи кидав ОСОБА_1 каміння
в малолітніх братів Поповець він не знає.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
показала, що 3 серпня 2006 року до її домово­лодіння в с.Пришиб
Березнегуватського району прибіг малолітній ОСОБА_2. Він плакав і пояснив,що коли вони з братом ОСОБА_3 йшли до магазину,то зустріли ОСОБА_1, який разом з
ОСОБА_4 вживали спиртні напої, при цьому ОСОБА_1 просив у дітей гро­ші на горілку. Діти відмовили, а той кинув каменем в
голову ОСОБА_2 і розбив потиличну частину. Свідок побачила на голові дитини
рану, яку вона обробила, після чого дитину від­везли до
лікарні.

Свідок ОСОБА_8
в судовому засіданні дав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_7

Згідно з
показаннями свідка ОСОБА_9, оголошеними в судовому засіданні,
3 серпня 2006 року до нього після обіду прийшла ОСОБА_6 і попросила відвезти до
лікарні її си­на ОСОБА_2, якому ОСОБА_1 каменем розбив голову. Свідок відвіз їх
до Березнегу-ватської ЦРЛ, де на рану на голові
ОСОБА_2 наклали шви(а.с.32).

Крім того вина підсудного ОСОБА_1
підтверджується:

·
заявою ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_1
каменем розбив голову її сину ОСОБА_2 (а.с.2);

·
висновком судово-медичного експерта
від 23 жовтня 2006 року № 93, згідно з яким у ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження: рана тіменної частини голови та забій
на лівому лікті, які виникли внаслідок дії тупих
твердих предметів з обмеженою контактую­чою
поверхньою (можливо каменем). Рана в області голови відноситься до категорії
лег­ких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний
розлад здоров'я;

·
протоколами огляду місця події,
згідно з якими на місці події відсутні ями(а.с.28,72);

·
протоколами відтворення обстановки
та обставин події, під час яких потерпілий показав і пояснив , при яких обставинах він отримав тілесні ушкодження(а.с.39-41,73).

Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне
легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я.

Невизнання
підсудним своєї вини суд розцінює, як намагання останнього уникнути кримі­нальної відповідальності.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує тяжкість вчиненого злочину,
який від­носиться до категорії невеликої
тяжкості, особу підсудного, який раніше не судимий, не пра­цює ,
характеризується посередньо.

Суд вважає,
що виправлення підсудного і запобігання вчиненню ним нових злочинів, можливі при
призначенні йому покарання у вигляді громадських робіт.

Обставин, що пом'якшують покарання
підсудного судом не встановлено.

Обставинами,
що обтяжують покарання підсудного суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього та вчинення злочину особою, що перебуває в
стані алкогольного сп'яніння.

Суд вважає, що
заявлений по справі цивільний позов підлягає частковому задоволенню, оскільки
приходить до висновку, що потерпілий пережив фізичні страждання в зв'язку з уш­кодженням здоров'я. В той же час, цивільним позивачем не
надано жодного доказу заподіян-

3

ня потерпілому матеріальної шкоди.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені
злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити покарання у вигляді
двохсот годин громадських робіт.

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_1, до набирання вироком законної сили, за­лишити
попередній - підписку про невиїзд.

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на ко­ристь ОСОБА_6 300( триста) грн. в
порядку відшкодування моральної шкоди. В задоволенні остальної частини позову відмовити.

На вирок суду
може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області протягом
п'ятнадцяти діб з моменту проголошення вироку.