Справа №1-39/2008 р.
ВИРОК

Іменем України

6 травня 2008 року с.
Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді Стадника І.М.,

при секретарі Яворській М.М.,

з участю прокурора Кізлика О.М.,

законного представника неповнолітнього
потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу
про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, який народився та
проживає в АДРЕСА_1, непрацюючого, розлученого, на підставі ч. 1 ст. 89 КК
України раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, що передбачені ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28 лютого 2008 року біля 20 год. перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння по місцю свого проживання в будинку по АДРЕСА_1, порушуючи ч. 2, 3, 4
ст. 150 Сімейного кодексу України щодо виконання своїх батьківських обов'язків
з виховання і розвитку дитини, невірно розуміючи форми та методи виховання
свого неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2народження, з надуманих причин,
діючи умисно, наніс удар дерев'яним стільцем по нозі сина, внаслідок чого йому
було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: забою м'яких тканин з синцем в
ділянці тильної поверхні зовнішнього краю лівої стопи та 3-5-го пальців, які
відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я.

Пізніше цього ж дня перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння у вищевказаному будинку, ОСОБА_1 бажаючи не
допустити виклику неповнолітнім ОСОБА_3 працівників міліції наніс йому удар
рукою зжатою в кулак по голові, чим завдав ОСОБА_3 фізичного болю, проте не
заподіяв тілесних ушкоджень.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочинів, що передбачені ч. 2 ст.
125, ч. 1 ст. 126 КК України не визнав і суду пояснив, що дійсно того дня він
перебував в стані сп'яніння легкого ступеня, так як перед тим випив біля 200
грам горілки. Лежачи в кімнаті будинку на долівці вони з сином почали
сперечатися, так як останній хотів дивитися по телевізору мультики, а він
наказав йому включити якийсь інший канал телебачення. Табуреткою в нього не
кидав і не бив його, можливо тілесні ушкодження син отримав від падіння
табуретки йому на ногу. Чи бив сина рукою по голові після того, як той викликав
міліцію він не пам'ятає, проте пригадує, що ходив до сина в іншу кімнату коли
той викликав міліцію. Раніше щодо нього 2 чи 3 рази складали протоколи з
приводу вчинення насильства в сім'ї.

Хоча підсудний і не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованих йому
злочинів, його вина у заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я та в умисному завданні удару, який завдав
фізичного болю, проте не спричинив тілесних ушкоджень, підтверджується
показаннями потерпілого і свідків, а також матеріалами справи.

Так, неповнолітній потерпілий ОСОБА_3 суду показав, що того дня біля 8 год.
вечора прийшов від матері та почав поратися по господарству в той час, коли
батько п'яний спав на підлозі в їх кімнаті. Коли приніс дрова для розпалювання
груби батько прокинувся та почав чіплятися до нього з різних причин, в тому
числі із-за голосної роботи телевізора чи каналу телебачення. Далі батько з
погрозою кинув в нього стілець, який попав йому в ліву ногу. Після того він
пішов в іншу кімнату, звідки подзвонив в міліцію та повідомив про подію і
викликав працівників міліції. Пізніше батько прийшов за ним в цю кімнату і
зрозумівши, що той викликав працівників міліції наніс йому удар кулаком в
голову, від чого той відчув біль та перервав зв'язок. Хотів ще завдати йому
удару, але в цей час передзвонили з міліції і він не наважився знову його бити.
Батько постійно приходить додому п'яний і чіпляється до нього з матір'ю.

Допитана як свідок законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2
суду підтвердила, що її колишній чоловік і батько ОСОБА_3 - ОСОБА_1 часто
зловживає алкоголем і на цьому ґрунті між ними виникають сварки, так як
проживають в одному будинку. Вони неодноразово викликали працівників міліції та
скаржилися в сільську раду у зв'язку з цим. В той день син пішов додому
справлятися по господарству. Коли прийшла з роботи, то син розповів, що батько
будучи п'яним чіплявся до нього та кинув в нього табуреткою і пошкодив ногу, а
пізніше коли син викликав міліцію, завдав йому удару кулаком в голову. Виявила
в кімнаті перекинуту табуретку, якою зі слів сина батько завдав йому удару.
Після події син 3-4 дні не міг нормально ходити.

Свідок ОСОБА_4 - сільський голова суду показав, що ОСОБА_2 неодноразово
зверталася в сільську раду зі скаргами на поведінку колишнього чоловіка, а саме
про те, що він зловживає спиртним та влаштовує сварки і скандали з нею та
неповнолітнім сином.

Аналогічні покази дав суду свідок ОСОБА_5 - дільничний інспектор
міліції, а також показав, що за останні
вісім місяців його роботи на дільниці ОСОБА_1 3-4 рази притягувався до адміністративної
відповідальності за вчинення насильства в сім'ї.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що її сестра ОСОБА_2 та її син ОСОБА_1часто
ночують у неї, так як її колишній чоловік ОСОБА_1 на ґрунті зловживання
алкоголем влаштовує вдома сварки та бійки.

Зазначене підтверджується також відмовними матеріалами за заявами ОСОБА_2,
копіями протоколів про вчинення ОСОБА_1
адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 173-2 КпАП України та
копією постанови судді Чернівецького районного суду про накладення адміністративного
стягнення за цією статтею.

Свідок ОСОБА_7 - завідуючий ФАП с. Сокіл суду підтвердив, що будучи
викликаним дільничним інспектором міліції в домоволодіння ОСОБА_1, прибув на
місце, де син останнього ОСОБА_1 повідомив, що батько вдарив його по нозі
стільцем та скаржився на біль в місці забою. При пальпації потерпілий дійсно
відчував біль і була незначна припухлість. Порадив йому звернутися в смт.
Чернівці до травматолога.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №125/54 від 11 березня 2008
року в ОСОБА_3 мали місце такі тілесні ушкодження: забій м'яких тканин з
відповідним синцем в дільниці тильної поверхні зовнішнього краю лівої стопи та
3-5 пальців, які виникли від дії тупого предмету, можливо і при нанесенні удару
дерев'яним стільцем та належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що
спричиняють короткочасний розлад здоров'я (а.с. 85).

Свідки ОСОБА_8 - директор школи і ОСОБА_9 - класний керівник ОСОБА_3
позитивно його характеризують та показали, що восени 2007 року в нього сталося
два серцеві напади, від яких він втрачав свідомість. Вважають, що такий стан
здоров'я дитини багато в чому зумовлений неспокоєм і конфліктами в сім'ї.

Свідок ОСОБА_10 була присутньою в якості понятої при огляді домоволодіння
ОСОБА_1 та бачила стілець, яким зі слів ОСОБА_3 батько заподіяв йому удар по
нозі.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння підтверджується
відповідним протоколом.

Таким чином, оцінивши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд приходить до однозначного висновку про винність ОСОБА_1 як в
заподіянні своєму неповнолітньому синові ОСОБА_3 легкого тілесного ушкодження,
що спричинило короткочасний розлад здоров'я, а також в умисному нанесенні йому
удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Оскільки заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я і нанесення удару, що завдав фізичного болю,
проте не спричинив тілесних ушкоджень скоєні з розривом у часі та не об'єднані
єдиним умислом (останній завданий у зв'язку з викликом потерпілим працівників
міліції), суд приходить до висновку про необхідність окремої кваліфікації
зазначених діянь за ч. 2 ст. 125 і ч. 1 ст. 126 КК України.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує тяжкість вчинених ним злочинів,
особу винного - характеризується негативно, веде антигромадський спосіб життя і
раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за
вчинення насильства в сім'ї, не знаходить обставин, які б пом'якшували його
покарання, і за наявності обставини, яка його обтяжує - вчинення злочину в
стані алкогольного сп'яніння, приходить до висновку, що необхідним і достатнім
для його виправлення і попередження нових злочинів буде покарання у виді арешту
за ч. 2 ст. 125 КК України і у виді громадських робіт за ч. 1 ст. 126 КК
України.

Питання про речовий доказ по справі слід вирішити відповідно до ст. 81 КПК
України, -

Запобіжний захід щодо підсудного зміни не потребує.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочинів, що передбачені ч. 2 ст. 125 КК
України і ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 125 КК України - у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці;

- за ч. 1 ст. 126 КК України - у виді громадських робіт строком на 100
(сто) годин.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим остаточне покарання визначити як 4 (чотири) місяці арешту.

Запобіжний захід щодо підсудного до набрання вироком законної сили залишити
попередній - підписку про невиїзд.

Речовий доказ по справі - дерев'яний стілець, - залишити ОСОБА_2, в якої
він перебуває на зберіганні.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької
області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення в суді.

Головуючий: підпис

«З оригіналом вірно»

Голова Чернівецького районного Суперсон
С.П.