У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів

Нікітіна Ю.І, Пекного С.Д.

розглянула
в судовому засіданні в м.Києві 22 травня
2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою та доповненням до неї
засудженого ОСОБА_1 на вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської
області від 21 лютого 2006 року,

в с т а н о в и л а :

вироком суду

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця м.Вільногірська Дніпропетровської області,

громадянина України, судимого 27 лютого 2004 року за ч.3 ст.185 , ч.2
ст.187 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі; постановою
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня
2005 року на підставі ст.107 КК України звільнено умовно достроково 20 травня
2005 року строком на 1 рік 2 місяці 9 днів,

засуджено
за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

за ч.3
ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ч.4
ст.296 КК України на 2 роки позбавлення волі;

за ч.3
ст.357 КК України до адміністративного арешту строком на 30 діб.

На підставі ст.70 КК України за
сукупністю злочинів засудженому ОСОБА_1 призначено 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за
сукупністю вироків засудженому ОСОБА_1 остаточно призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

По цій справі засуджені також ОСОБА_2
та ОСОБА_3 вирок щодо яких в касаційному порядку не оскаржено і касаційне
подання не принесено.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 6 серпня 2005 року близько 21 голини 10
хвилин в тамбурі першого вагону електропоїзду № НОМЕР_1 сполученням
«Дніпропетровськ - П»ятихатки» на ділянці перегону ст.Верхньодніпровськ -
пл.Гранове Придніпровської залізниці на території Верходніпровського району Дніпропетровської
області, за попередньою змовою з ОСОБА_2, який застосував насильство, що не
було небезпечним для життя та здоров»я
потерпілого ОСОБА_4, відкрито заволодів мобільним телефоном останнього «Самсунг
С-100» вартістю 700 грн..

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_1 того ж вечора за тих же
обставин, у тамбурі того ж вагону, після заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_4, в присутності останнього
і ОСОБА_5, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до
суспільства, обшукуючи потерпілого ОСОБА_6, взяв у нього 10 гривень та 12
доларів США і почав розмахувати перед ним ножем «метеликом», який йому передав
ОСОБА_2. Той у свою чергу, в цей час забрав у цього потерпілого мобільний
телефон «Моторола Е-365” вартістю 759 грн. і через декілька хвилин повернули
ОСОБА_6 його гроші і телефон.

Крім того, ОСОБА_1 8 серпня 2005 року, знаходячись у АДРЕСА_1, за
попередньою змовою з ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, викрав належний потерпілій
ОСОБА_7 ключ від дверей її квартири.

Цього ж дня, близько 4 години 30 хвилин, ОСОБА_1 за попередньою змовою з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, викраденим ключем відімкнули двері АДРЕСА_2, проник у
зазначене житло та вчинив крадіжку майна потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_9
відповідно на суми 436 грн. і 737 грн..

При цьому ОСОБА_1, вийшовши за межі домовленості з ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
викрав паспорти потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_8, а також інші важливі документи
на ім”я останньої.

В апеляційному порядку зазначений вирок не переглядався.

У касаційній скарзі та доповненні до неї засуджений
ОСОБА_1, не оскаржуючи висновки суду щодо фактичних обставин справи та
правильності кваліфікації його дій, стверджує, що досудове слідство проведено з
істотними порушеннями кримінально-процесуального закону та із застосуванням
щодо нього незаконних методів слідства. Зазначає, що у вчиненому щиро
розкаявся, злочини вчинив у неповнолітньому віці, потерпілі претензій до нього
не мають, є сиротою, тому просить застосувати положення ст.69 КК України та
пом”якшити йому покарання.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касатора, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Як видно з матеріалів справи, висновки суду про доведеність вчинення
засудженим ОСОБА_1 вказаних злочинів за
викладених у вироку обставин стверджуються повним визнанням вини самим
засудженим, показаннями засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3, потерпілих ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, законного представника неповнолітніх
потерпілих ОСОБА_11, свідка ОСОБА_12, даними протоколів впізнання, очних ставок
між потерпілими ОСОБА_4 і ОСОБА_13 та засудженими, огляду і вилучення, іншими
зібраними по справі доказами.

Виходячи з фактичних обставин
справи, суд правильно застосував щодо засудженого ОСОБА_1 кримінальний закон
при кваліфікації його дій за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.4 ст.296 та ч.3 ст.357
КК України.

Доводи про застосування до ОСОБА_1 незаконних методів слідства перевірялись
судом і були визнані необгрунтованими.

Призначене ОСОБА_1 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, оскільки
його вид та строк визначено судом з урахуванням ступеню тяжкості вчинених
злочинів та даним про особу, з яких вбачається, що він уже засуджувався за
аналогічні злочини, на шлях виправлення не став.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування
вироку по справі, не встановлено.

З наведеного вбачається, що передбачені законом підстави для призначення
кримінальної справи до касаційного розгляду з повідомленням осіб, зазначених у
ст.384 КПК України, відсутні.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

Синявський О.Г. Нікітін
Ю.І. Пекний С.Д.