Справа № 199/4291/15-к
ВИРОК
іменем України
2015 року червня місяця 19 дня Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000549 від 19.03.2015 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, українця, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, з неповною середньою освіту, неодруженого, раніше судимого:

- 05.03.2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин;

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 05.03.2014 року був засуджений Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком на 200 годин. Після набуття вироком законної сили, він був направлений до кримінально-виконавчої інспекції АНД району м. Дніпропетровська для виконання.

29.04.2014 року засуджений ОСОБА_3 прибув до КВІ АНД району м. Дніпропетровська, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, у тому числі попереджений під підпис про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за порушення відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі. Також останньому були встановлені дні реєстрації, а саме: кожну другу середу місяця та заведено листок реєстрації. ОСОБА_3 за вих. № 3086 від 03.07.2014 року на руки отримав направлення до відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради для відпрацювання громадських робіт з 04.07.2014 року, про що поставив свій особистий підпис.

Умисно порушуючи порядок та умови відбування покарання ОСОБА_3 не приступив до відпрацювання громадських робіт у ВКГ АНД районної у м. Дніпропетровську ради у період часу з 04.07.2014 року, а також не з`являвся до КВІ АНД
Району м .Дніпропетровська на реєстрацію без поважних причин, у зв`язку з чим 07.07.2014року інспектором Дніпропетровського МВ КВІ було здійснено телефонний дзвінок гр. ОСОБА_3 , який повідомив, що не виходить на відпрацювання громадських робіт у зв`язку із виїздом за межі міста. За допущенне порушення - неприбуття до ВКГ АНД районної ради без поважних причин інспектором КВІ АНД району 09.07.2014 року гр. ОСОБА_3 було винесено попередження про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України, з яким останній був ознайомлений під підпис.

До ОСОБА_3 неодноразово були здійсненні телефонні дзвінки та останній на них не відповідав. 14.07.2014 року в телефонній розмові з матір`ю засудженого ОСОБА_5 стало відомо, що її син не бажає відпрацьовувати громадські роботи та прибувати до КВІ відмовляється.

17.07.2014 року за вх.:№ 1490 з ВКГ АНД районної у м. Дніпропетровську ради до КВІ надійшла довідка про те, що ОСОБА_3 до ВКГ АНД районної у м. Дніпропетровську ради не прибув, покарання не відбуває.

У зв`язку з чим, 07.08.2014 року інспектором був здійснений вихід за місцем мешкання гр. ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході перевірки зі слів сусідів стало відомо, що засуджений ОСОБА_3 за вказаною адресою мешкає разом з матір`ю, постійно сваряться з нею, застосовує до неї фізичну силу та веде паразитичний спосіб життя. Засудженому було залишено виклик на 11.08.2014року.

Однак, 11.08.2014 року ОСОБА_3 до інспекції не з`явився, на неодноразові телефонні дзвінки засуджений не відповідав.

Також ОСОБА_3 не з`являвся до КВІ АНД району на реєстрацію без поважних причин 13.08.2014року, 10.09.2014року, у зв`язку з чим, неодноразово викликався до інспекції, але жодного разу за викликами так і не з`явився. Тому, 15.09.2014 року інспектором КВІ АНД району був здійснений вихід за місцем мешкання ОСОБА_3 яким встановлено, що останній на протязі останнього місяця за місцем мешкання не мешкає, місце його знаходження невідоме.

1)
року в телефонній розмові з ОСОБА_3 стало відомо, що він тривалий час перебував у м. Запоріжжі, зобов`язався прибути до КВІ 23.12.2014 року, однак в призначений день засуджений не з`явився, про причини неявки не повідомив.

19.02.2015 року з АНД РВ надійшов рапорт ДІМ, згідно якого засуджений характеризується негативно та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст..173-2 ч.1, ч.2 КУпАП.

19.02.2015 року ОСОБА_3 був доставлений співробітниками міліції до КВІ АНД району, де під час бесіди повідомив, що не з`являвся на реєстрацію до КВІ АНД району 13.08.2014 року, 10.09.2014 року, 08.10.2014 року, 12.11.2014 року, 10.12.2014 року, 14.01.2015 року, 11.02.2015 року, а також не з`являвся до ВКГ АНД району для відбування покарання у виді громадських робіт без поважних причин. Йому повторно була доведена ч. 2 ст. 389 КК України та роз`яснено наслідки за ухилення від відбування покарання. В цей же день засудженому було винесено застереження у виді письмового попередження, а також, збільшено періодичність днів явок на реєстрацію до 4 разів на місяць: перша, друга, третя та четверта середа кожного місяця. За вих. № 667 від 19.02.2015 року засудженому ОСОБА_3 на руки вручено нове направлення до ВКГ АНД райради, згідно якого останній повинен приступити до відбування покарання з 20.02.2015 року, про що останній поставив свій особистий підпис.

24.02.2015 року в телефонній розмові з головним спеціалістом ВКГ АНД райради ОСОБА_6 було з`ясовано, що засуджений до ВКГ АНД райради станом на 24.02.2015 року не прибув.

24.02.2015 року винесено подання про передачу матеріалів для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності до прокуратури АНД району м. Дніпропетровська, у зв`язку з чим, 19.03.2015 року до ЄРДР було зареєстровано кримінальне провадження № 0000549 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно ухиляється від відбування покарання, оскільки, не зважаючи на неодноразові роз`яснення наслідків за ухилення від відбування покарання, він до відділу комунального господарства АНД районної у м. Дніпропетровську ради не з`явився, до відбування покарання не приступив, на реєстрацію до інспекції не з`являється, вчинив неодноразово адміністративні правопорушення у час після його письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності у разі ухилення від відбуття покарання. Отже, ОСОБА_3 , будучи особою, засудженою до відбування покарання у виді громадських робіт, в період часу з 04.07.2014року по 19.03.2015 року, діючи умисно, злісно ухилявся від відбування зазначеного покарання, чим систематично порушував порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, до яких його було засуджено.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, визнав в повному обсязі, щиро покаявся у скоєному і пояснив, що дійсно він при вищевикладених обставинах, місці і часу не відбув покарання у виді 200 годин громадських робіт з причин небажання відбувати покарання, поганими відносинами в родині. Ніяких поважних причин, які б перешкоджали йому відбувати покарання у виді громадських робіт, він не має. Неодноразово попереджувався про кримінальну відповідальність за ухилення від відбуття покарання у виді громадських робіт. Просить суворо не наказувати.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- копією вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 05.03.2015року, згідно якого ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

- підпискою обвинуваченого ОСОБА_3 від 29.04.2015 року про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання, а також попередження в разі ухилення від відбуття покарання на підставі ч.2 ст.389 КК України;

- постановою від 29.04.2014 року про зобов*язання обвинуваченого ОСОБА_3 з*являтися на реєстрацію до кримінально виконавчої інспекції в АНД районі в м.Дніпропетровську та листком реєстрації до неї;

- копією направлення від 03.07.2014року, виданого інспектором Дніпропетровського МВ КВІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ОСОБА_7 , згідно якого ОСОБА_3 повинен приступити до відбування громадських робіт з 04.07. 2014року, яке ОСОБА_3 получив на руки;

- попередженням обвинуваченому ОСОБА_3 від 09.07.2014 року про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України, з яким останній був ознайомлений під підпис;

- попередженням обвинуваченому ОСОБА_3 від 19.02.2015 року про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України, з яким останній був ознайомлений під підпис;

- повідомленням АНД у м. Дніпропетровську ради відділ комунального господарства вх. 1490 від 27.07.2014 року про те, що ОСОБА_3 з 08.07.2014 року покарання у вигляді 200 годин громадських робіт не відбуває;

- копією направлення від 19.02.2015року, виданого інспектором Дніпропетровського МВ КВІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ОСОБА_8 , згідно якого ОСОБА_3 повинен приступити до відбування громадських робіт з 20.02.2015 року, яке ОСОБА_3 получив на руки.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України з згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, як такі, що виразилися в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом*якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, характеризується негативно, не однократно притягувався до адміністративної відповідальності на протязі 2014-2015 років.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: його повне визнання вини, щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді арешту та з урахуванням вимог ст. ст.71, 72 КК України, оскільки ОСОБА_3 не відбув покарання, призначене вироком Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська від 05.03.2014 року та при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більше суворий, виходячи з співвідношення одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт, тобто 25 днів.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 2 ( два) місяця.

На підставі ст.ст. 71,72 КК України до призначеного покарання повністю приєднати покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 05.03.2015 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк 2 місяці 25 днів.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в закону силу залишити попередню особисте зобов*язання.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Суддя: ОСОБА_1