Справа № 1-62/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Шевчука М.П.

при секретарі Заковоротній Т.І.

з участю : прокурора Костенко Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1 , 07 травня 1957 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1

Чернігівської області, українця громадянина України, із

середньою-технічною освітою, не одруженого, працюючого

директором в КП „ Калитянський „ проживаючого в смт.

Калита вулиця Леніна буд. № 38-а Броварського району

Київської області, раніше не судимого.

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 175 ч. 1 КК України .,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_1 умисно, як керівник підприємства, вчинив безпідставну невиплату заробітної плати, незалежно від форми власності, за таких обставин.

Так, підсудний ОСОБА_1 займаючи посаду директора КП «Калитянський», будучи наділеним повноваженнями розпоряджатися коштами підприємства, відповідальним за виплату заробітної плати, умисно вчинив злочин у вигляді, безпідставної невиплати заробітної плати громадянам-працівникам КП «Калитянський» за наступних обставин. Він, підсудний ОСОБА_1 відповідно до розпорядження голови Калитянської селищної Ради № 30 від 19.05.2010 року, та на підставі контракту від 20.08.2010 року, укладеного Калитянською селищною Радою з ним, працюючи з 20.05.2010 року, директором комунального підприємства /КП/«Калитянське», яке існує на підставі свідоцтва про державну реєстрацію серія А00 № 080219 та зареєстроване ІНФОРМАЦІЯ_2 грубо порушуючи вимоги ч. 7 ст. 43 Конституції України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 115, 116 Кодексу законів про працю України безпідставно не виплатив заробітну плату працівникам підприємства за період з вересня 2010 року по жовтень 2010 року включно, на загальну суму 122 176 гривні 38 копійки, у тому числі за вересень 2010 року в сумі 62064 гривні 07 копійки. Всього (55 працівникам), а саме : ОСОБА_2 550.01 грн., ОСОБА_3-1409.14 грн., ОСОБА_4 -1577.17 грн., ОСОБА_5 1140.32 грн., ОСОБА_6- 2421.96 грн., ОСОБА_7 - 1384.9 грн., ОСОБА_8- 2294.45 грн., ОСОБА_9 1161.30 грн., ОСОБА_10 1010.52 грн., ОСОБА_11 895.22 грн., ОСОБА_12 810.72 грн., ОСОБА_13 833.64 грн., ОСОБА_14 872.71 грн., ОСОБА_15 795.81 грн.. ОСОБА_16 876.54 грн., ОСОБА_17 - 1061.52 грн.. ОСОБА_18 - 794.41 гри., ОСОБА_19 - 883.89 грн., ОСОБА_20 777.31 грн., ОСОБА_21 484.74 грн., ОСОБА_22 851.39 грн., ОСОБА_23 1109.36 грн., ОСОБА_24 1949.83 грн., ОСОБА_25 1013.23 грн., ОСОБА_26 810.72 грн., ОСОБА_27 -826.40 грн., ОСОБА_28 - 661.34 грн., ОСОБА_29 752.90 грн., ОСОБА_30 397.36 грн., ОСОБА_31 1098.60 грн., ОСОБА_32 1137.50 грн.. ОСОБА_33 1349.35 грн., Степанченко 1.1. 840.46 грн., ОСОБА_34 1250.33 грн., ОСОБА_35 366.90 грн., ОСОБА_36 1622.15 грн., ОСОБА_37 -880.46 грн., ОСОБА_38 1047.69 грн., ОСОБА_39 1548.57 грн., ОСОБА_40- 739.68 грн., ОСОБА_41 - 565.57 грн., ОСОБА_42Я - 1104.96 грн., ОСОБА_43 -1237.4 грн., ОСОБА_44 -1266.38 грн., ОСОБА_45 1300.81 грн., ОСОБА_46 -1238.31 грн., ОСОБА_47 -1418.62 грн., ОСОБА_48 -1310.86 грн., ОСОБА_49Г 1315.84 грн.,ОСОБА_50 2148.18 грн., ОСОБА_51 -1370.33 грн., ОСОБА_52 -1359.43 грн., ОСОБА_53 - 1405.16 грн., ОСОБА_54 - 11 78.69 гри., ОСОБА_55 - 1499.03 грн. Крім цього, за жовтень 2010 року, допустив умисно, заборгованість в сумі 60112 гривні 31 копійки, (58 працівникам) а саме: - ОСОБА_2 550.01 грн., ОСОБА_3 -1265.22 грн., ОСОБА_4 - 1501.63 грн., ОСОБА_5 -1185.04 грн., ОСОБА_6 - 2.115.17 грн., ОСОБА_7 1134,99 грн., ОСОБА_8 -2139,45 грн., ОСОБА_9 1161.61 грн., ОСОБА_10 934.55 грн., ОСОБА_56 -760.92 грн., ОСОБА_57 763.35 грн., ОСОБА_13 -538.57 грн., ОСОБА_14 786.42 грн., ОСОБА_15 795.89 грн., ОСОБА_16 876.54 грн., ОСОБА_17 843.39 грн., ОСОБА_18 -794.72 грн., ОСОБА_19С, - 884.18 грн., ОСОБА_20 - 777.39 грн., ОСОБА_21 992.93 грн., ОСОБА_58 -851.68 грн., ОСОБА_59 1109.65 грн., ОСОБА_24 - 1950 грн., ОСОБА_25 731.26 грн., ОСОБА_26 810.80 грн., ОСОБА_27 826.4 грн., ОСОБА_28 665.13 грн., ОСОБА_60 756.69 грн.,ОСОБА_30 - 755 грн., ОСОБА_31Г, - 880.93 грн., ОСОБА_40 В.В. - 870.07 грн., ОСОБА_61 952.97 грн., Степанченко 1.1. - 789.98 грн., ОСОБА_34 -1193.50 гри., ОСОБА_35 - 370.69 грн., ОСОБА_62 -743.72 грн., ОСОБА_38 - 1079.97 грн., ОСОБА_63 -1478.19 грн., ОСОБА_40 - 804.07 грн., ОСОБА_41- 1312.87 грн., ОСОБА_42 II.Я. - 808.11 грн., ОСОБА_46 В.1. 1181.35 грн., ОСОБА_44 1449.19 грн., ОСОБА_45 1239.77 грн., ОСОБА_46 -1356.31 грн., ОСОБА_64 1293.70 грн., ОСОБА_48 - 1312.42 грн., ОСОБА_49 2297.28 грн., ОСОБА_65- 558.94 грн., ОСОБА_51- 1358.08 грн., ОСОБА_52-1301.85 грн., ОСОБА_53 1295.17 грн., ОСОБА_54 1246.6 грн., ОСОБА_55 1435.48 грн., ОСОБА_66 959.03 грн., ОСОБА_67 -721.68 грн., ОСОБА_68 561.69 гривні. При цьому, у нього були всі законні підстави та можливості щодо їх виплати, оскільки за вказаний період часу з 01.08.2010 року до 06.12.2010 рік на рахунки підприємства надійшло кошти 830 512 гривні 61 копійки, з них на виплату заробітної плати було використано 234 895.10 грн., сплачено податків та інших обовязкових платежів в сумі 275 669.94 грн., інші видатки склали 314 926.85 грн.,

Таким чином, підсудний ОСОБА_1 як директор КП «Калитянське», маючи можливість погашення заборгованості по заробітній платі працівникам підприємства на загальну суму 122 176 гривні 38 коп., що виникла за період з 01.09.2010 року по жовтень 2010 року, тобто більше ніж за один місяць, порушуючи трудові права громадян-працівників підприємства КП «Калитянське», на своєчасне одержання винагороди за працю, безпідставно, умисно не виплачував заборгованість, чим порушено вимоги ст. 115 Кодексу законів про працю України, яким передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та ст. 97 КЗпП України відповідно до вимог якої оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобовязань щодо оплати праці.

Органом досудового слідства, підсудному ОСОБА_1 предявлено обвинувачення відповідно до ст.175 ч.1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину пред'явленому обвинуваченні, повністю визнав та розкаявся в скоєному, факт та обставини злочину підтвердив. Показав, що дійсно відповідно до розпорядження голови Калитянської селищної Ради від 19.05.2010 року за № 30, на підставі контракту від 20.08.2010 року укладеного між ним та Калитянською селищною Радою, з 20.05.2010 року він займає посаду та працює директором КП «Калитянське». В звязку з кризою, у підприємства виникла заборгованість по заробітній платі перед працівниками, намагаючись не зупинити підприємство, були вимушені відправляти робітників за свій рахунок в відпустки, скоротили посади, що можна було. Підприємство не зупинилось, працювало, з коштів що поступали на КП «Калитянське», значна частина ішла на оплату електроенергії, газу на податки, що можна було виплачували заробітну плату. При цьому, за вказаний період часу з 01.08.2010 року до 06.12.2010 рік на рахунки підприємства надійшло 830 512 гривні 61 копійки., з них на виплату заробітної плати було використано 234 895,10 грн., сплачено податків та інших обовязкових платежів в сумі 275 669,94 грн., інші видатки склали 314 926,85 грн., виникла заборгованість по заробітній платі не виплачувалась, виплачувалась лише заробітна плата за відпрацьовані місяці. Виплатити заборгованість була можливість, але для цього треба було не платити за газ, електроенергію та не закуповувати товари для роботи підприємства. Після порушення кримінальної справи, він як керівник намагається по можливості погасити заборгованість по заробітній платі, однак не можна зупинити підприємство, якщо не платити за газ та електроенергію. Просить не наказувати його суворо, врахувати що він визнав вину та кається в вчиненому, він старався не зупинити підприємство, не позбавляти його додаткового покарання та надати можливість працювати та відшкодувати людям заробітну плату.

Підсудний ОСОБА_1 та інші учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб обмежитись в дослідженні доказів його допитом, оскільки він вину визнає і не заперечує факт скоєння ним безпідставна невиплата заробітної плати, вчинена умисно керівником підприємства, установи або організації незалежно від форми власності, їм зрозуміло , що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову у апеляційному порядку , тобто зміст ст. 299 КПК України їм зрозумілий.

За таких обставин, суд відповідно до ст.ст.299, 301-1 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного ОСОБА_1 за виключенням дослідження документів, що характеризують його особу і визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в сукупності суд приходить до висновку, що винність підсудного ОСОБА_1 у безпідставній невиплаті заробітної плати, вчиненої умисно керівником підприємства, установи або організації незалежно від форми власності, доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст.175 КК України, як безпідставна невиплата заробітної плати, вчинена умисно керівником підприємства, установи або організації незалежно від форми власності.

Обираючи підсудному покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу підсудного, та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставини, що помякшують покарання стосовно підсудного ОСОБА_1 суд визнає як: визнання вини та щире каяння в скоєному, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин, що обтяжують покарання стосовно підсудного ОСОБА_1 в судовому засіданні не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання, суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу підсудного ОСОБА_1 що він позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, визнав свою вину та розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на його утриманні син студент, він має постійне місце проживання, суд приходить до висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає йому покарання у відповідності з санкцією ст. 175 ч.1 КК України вигляді штрафу.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Приймаючи до уваги, що підсудний ОСОБА_1 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю роботи, визнав вину та щиро в цьому розкаявся, прокурор в судовому засіданні клопоче про призначення покарання не повязаного з приміненням додаткового покарання, як передбачає санкція статті, підсудний не тривалий час, з травня 2010 року, працює на вказаній посаді, в підприємстві до цього була заборгованість по оплаті праці, за вказаний період часу на підприємстві дійсно була криза, в звязку з масовою не сплатою споживачів, за використання послуг підприємства, яка не завершилась по даний час, підсудний як особа не являється суспільно небезпечним, вказані обставини є виключними та значно знижують ступіть тяжкості вчиненого та дають суду підстави, призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті, тобто для примінення вимог ст.69 КК України та призначити основне покарання, більш мяке, ніж передбачене законом та не призначати підсудному додаткової міри покарання, в виді позбавлення його права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судових витрат не має.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323., 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України (в ред. 2001 року) і призначити йому за цією статтею покарання, з урахуванням вимог ст.69 КК України, у виді штрафу в сумі - 3 000 (трьох тисяч) гривні, без позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю.

До набрання вироком законної чинності, міру запобіжного заходу стосовно засудженого ОСОБА_1 залишити без зміни - підписку про невиїзд, з постійного місця проживання.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині, вирок суду першої інстанції може бути оскаржено протягом 15-ти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Суддя М. П. Шевчук