Справа № 521/5989/13-к
Пр. № 1-кп/521/206/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2013 року
м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді
Старікова О.О.

при секретарі
Тимчій А.М.

за участю прокура
Кротова І.О.

захисника
ОСОБА_2

представника потерпілої
ОСОБА_3

за участю потерпілої
ОСОБА_4.

обвинуваченої
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
кримінальне провадження за
обвинуваченням:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Одеса,
не працюючої, не одруженої, що мешкає
за адресою: АДРЕСА_1.

у скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст.
185, ч.1 та ч.3 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_5, 01.11.2012 року
приблизно о 10 годині, перебуваючи за
адресою: АДРЕСА_2, таємно викрала дві
кредитні банківські картки
«Приватбанк»- оригінал та дублікат,а
також паспорт громадянина України
серії НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_4.

Після чого вступила в злочинну змову з
невстановленою слідством особою та
передала їй банківські кредитні картки
та повідомила пін-код від них. Після
чого, з банкомату, який розташований
біля будинку 74 на вул. Єкатерининській
у м. Одесі невстановлена особа зняла з
рахунку ОСОБА_4 гроші в сумі 3800 гривень,
якими розпорядилась за своїм власним
розсудом, завдавши збиток ОСОБА_4 на
суму 3800 гривень.

Підсудна ОСОБА_5 свою вину в
інкрімінованому їй злочині не визнала
та пояснила, що 01.11.2012 року знаходилась
в квартирі ОСОБА_4, проте крадіжку не
скоювала. Після візиту до ОСОБА_6 вона з
поїхала до лікарні. Позов не визнає.

Проте провина ОСОБА_5 підтверджується
допитами потерпілої та свідків, а також
зібраними по справі в порядку ст. ст.
84-86, 91-93 КПК України доказами.

Допитана в судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_4 показала, що ОСОБА_5
товаришувала з нею та її сином, та знала
пін-коди її картки в зв'язки з тим, що
раніше ОСОБА_5 позичала у неї 2000
гривень, та була присутня коли
банківський картці присвоювали коди
для зняття грошей. 01.11.2012 року ОСОБА_5.
прийшла до неї в гості та принесла їжу.
Через деякий час вона пішла від неї, а
згодом на мобільний телефон потерпілої
надійшло СМС про зняття з її
банківської картки грошей. Потерпіла
перевірила наявність карток
«Приват-банку», які зберігалися у шафі,
та з'ясувала, що вони та паспорт
відсутній. Згодом потерпіла
повідомила, що вона перевіряла
наявність карток «Приват-банку» до
приходу ОСОБА_5, та вони були на місці.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 (син потерпілої ОСОБА_4.)
показав, що він та його матір
товаришували з ОСОБА_5. 01.11.2012 року
ОСОБА_5 прийшла до них у гості та
принесла їжу. Через деякий час вона
пішла, а згодом на мобільний телефон
його матері надійшло СМС про зняття з
її банківської картки грошей. Вони
перевірили наявність карток
«Приват-банку», які зберігалися у шафі,
та з'ясували, що вони та паспорт
відсутній.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 (сусід потерпілої) повідомив, що
бачив через вікно, як ОСОБА_5 щось
шукала у шафі в квартирі ОСОБА_4, проте
це було влітку 2012 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_9 (сусідка потерпілої)
повідомила, що бачила, як ОСОБА_5 01.11.2012
року приходила до ОСОБА_4, після чого
ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 вийшли з дому, а
вона їх наздогнала на розі будинку та
разом з ОСОБА_5 попрямувала на зупинку
громадського транспорту.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_10 повідомила, що 01.11.2012 року
зустрілась з обвинуваченою на зупинці
громадського транспорту, яка
знаходиться неподалік від будинку № 40
по вул. вул. Кострова в м. Одесі, після
чого поїхали на маршрутному таксі до
поліклініки.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_11 (лікар) пояснив, що ОСОБА_5
приходила до нього на прийом 01.11.2012
року, точний час прийому він вказати не
може.

Окрім допиту обвинуваченої, потерпілої
та свідків суд з'ясовував обставини та
перевіряв їх іншим доказами, а саме
досліджував документи, які долучені до
матеріалів кримінального провадження
на 104 аркушах, в тому числі:

- відповідь ПАО КБ «Приват-Банк»,
згідно якої 01.11.2013 року з банківської
картки «Приват-Банк» на ім'я ОСОБА_4 за
допомогою банкомату 1188, який
розташовано за адресою: м. Одеса, вул.
Екатерининська,74 знята сума в розмірі 3
951 гривня 98 копійок, де 3 800 гривень сума
в валюті (UAH), а 151 гривня 98 копійок сума
комісій, а 29.09.2012 року за допомогою
банкомату 9352, який розташовано за
адресою: м. Одеса, вул. Рекордна 68 в м.
Одеси знята сума в розмірі 2 079 гривень 72
копійки, де 2000 гривень сума в валюті (UAH),
а 79 гривень 21 копійока сума комісій (т.1
а.п. 16);

- матеріал, що характеризує ОСОБА_5
(т.1 а.п. 58, 89,91-93)

- матеріали, які додані в ході
судового засідання (розписка ОСОБА_5,
щодо позичання у ОСОБА_4 2000 гривень від
29.09.2012 року)

Даючи оцінку вказаним матеріалам суд
вважає, що вони доводять провину
ОСОБА_5 у скоєні злочину.

Так, суд бере до уваги, що злочини, у
скоєні яких обвинувачується ОСОБА_5 не
скоєні в умовах очевидності (таємне
викрадення майна), таким чином
відсутність свідків які бачили, як
ОСОБА_5 скоювала злочини не може бути
підставою для виправдання останньої.

Суд бере до уваги, що згідно показів
потерпілої (які підтверджуються
довідкою ПАО КБ «Приват-Банк» та
розпискою ОСОБА_5, щодо позичання у
ОСОБА_4 2000 гривень) ОСОБА_5 знала
пін-коди банківських карток. При цьому
дата зняття 2000 гривень з банківської
картки та дата написання розписки
співпадають - 29.09.2012 року.

Згідно з показами потерпілої вона
перевіряла наявність банківських
карток перед приходом обвинуваченої, а
після її уходу та до виявлення
зникнення паспорту на карток до неї
ніхто не приходив

Крім того, покази свідків ОСОБА_9,
ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не можуть вказувати
на неможливість передачі ОСОБА_5 іншій
особі викраденої банківської картки в
приміщені поліклініки чи поряд з нею.

Посилання захисника на відсутність
вказівки на мотив скоєння викрадення
ОСОБА_5 паспорту ОСОБА_4 не може бути
підставою для визнання обвинуваченою
невинною у скоєні злочину, який
передбачено ч.3 ст. 357 КК України, так як,
згідно ч.3 ст. 357 КПК України суб'єктивна
сторона злочину характеризується
прямим умислом та будь-якими
інтересами. Виходячи з того, що ОСОБА_5
таємно викрадаючи паспорт бачила його
(тобто він не був у сумочці, чи іншим
чином прихований від її очей) прямий
умисел доведений обвинуваченням.

Враховуючи викладене, а також те, що
ОСОБА_5 раніше не судима ( т.1 а.п. 90),
позитивно характеризується за місцем
мешкання (т.1 а.п. 89) суд вважає, що
необхідним та достатнім для
виправлення ОСОБА_5 та попередження
нових злочинів, повинно бути
призначено покарання у межах,
встановлених у санкціях, ч.2 ст. 185 та ч.1
та ч.3 ст. 357 КК України у вигляді
обмеження волі, та що виправлення
ОСОБА_5 можливо без відбування
покарання, та вважає можливим
звільнити ОСОБА_5 від відбування
покарання з випробування на підставі
ст. 75 КК України.

Розглядаючи цивільний позов
потерпілої в частині стягнення з
ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 4
725 гривень 84 копійки суд вважає, що
позов у вказаній частині підлягає
частковому задоволенню. При цьому суд
виходить з того, що відповідно до ст. 128
КПК України цивільний позов повинно
бути подано до початку судового
розгляду. Початок судового розгляду
відбувся 12.06.2013 року, таким чином у суду
є підстави для розгляду позову. Згідно
з ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Цивільний
позивач довів, що кримінальним
правопорушенням їй завдано майнової та
моральної шкоди. Майнова шкода
підтверджено у сумі 4 153 гривни 82
копійки - матеріалами справи (зняття з
банківської картки 3 951 гривні 98
копійок, де 3 800 гривень сума в валюті
(UAH), а 151 гривні 98 копійок сума комісій,
перерахування 50 гривень за
персоніфікацію викраденої картки. В
суд надано докази щодо сплати 2000
гривень в якості сплати на правову
допомогу , проте цю суму не вказано у
цивільному позову.

Розглядаючи питання відносно
моральної шкоди суд виходить з вимог
ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких,
моральна (немайновий) шкода, заподіяна
громадянинові діями іншої особи, яка
порушила їх законні права,
відшкодовується особою, яка заподіяла
шкоду, якщо вона не доведе, що моральна
шкода причинна не з його вини. Моральна
шкода відшкодовується, у тому числі і в
грошовій формі. Розмір відшкодування
визначається судом з врахуванням
вмісту позовних вимог, характеру
діяння особи, яка заподіяла шкоду,
фізичних і моральних стражданнях
потерпілого, а також інших негативних
наслідків. Суд виходить з того, що в
судовому засіданні доведений факт
того, що ОСОБА_4 переносила моральні
страждання, порушений його звичний
режим дня, життєвий зв'язки, які
устоялися в зв'язку з чим суд з
урахуванням ч.4 ст. 174 ЦПК оцінює
моральну шкоду в розмірі 2 000 гривен.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України,
суд -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_5 винною у скоєні
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч.1
та ч.3 ст. 357 КК України та призначити їй
покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України - два роки
обмеження волі;

- за ч.1 ст. 357 КК України - один рік
обмеження волі;

- за ч.3 ст. 357 КК України - один рік
обмеження волі

На підставі ст. 70 КК України визначити
остаточне покарання по сукупності
злочинів, шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим - два
роки позбавлення волі.

Застосувати дію ст.ст. 75 та 76 КК України
та звільнити ОСОБА_5 від відбування
покарання з випробуванням на один рік,
якщо вона протягом іспитового строку
не вчинить нового злочину та виконає
покладені на неї обов'язки:

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання;

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5
не обирати.

Задовольнити позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 на
суму 6 153 гривни 82 копійки, де 4 153 гривни
82 майнова шкода, а 2000 гривень моральна
шкода.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 6
153 гривни 82 копійки.

Вирок суду першої інстанції, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого КПК України, якщо таку
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду,
може бути подана протягом тридцяти
днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому, прокурору та
потерпілій.

С У Д Д Я:
О.О. Старіков