Справа № 11-634/2008 р.
Головуючий 1 інстанції: Малиш В.В.
Категорія - ч. 2 ст. 153 КК України Доповідач: Миронцов В.М.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2008 року Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської
області у складі:

Головуючого судді Миронцова В.М.

суддів Баглая І.П., Сердюка О.Г.

при секретарі Носко Л.А.

з участю прокурора Євхименко В.В.

засудженогоОСОБА_1,

адвокатів ОСОБА_2., ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4,ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією заступника прокурора
м. Чернігова на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 липня
2008 року

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець та мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, з базовою вищою освітою,
одружений, має на утриманні малолітню дитину 23.08.2006 року народження,
працюючий верстатником в ПП «Кадала», раніше судимий: 15.01.2007 року Новозаводським районним
судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185 КК України - до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6
місяців,

засуджений: за ч. 2 ст. 263 КК
України - до 1 року позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 186
КК України - до 4 років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 152
КК України - до 4 років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 153
КК України - до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, остаточно призначено 4 роки 6 місяців
позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України, до покарання за новим вироком, частково приєднано
покарання за попереднім вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від
15.01.2007 року та остаточно призначено за сукупністю вироків 5 років
позбавлення волі.

Стягнуто
зОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 1500 грн. в рахунок відшкодування витрат на послуги
адвоката та 15000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а в іншій
частині заявленого у справі цивільного позову відмовлено.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 81 КПК України.

СудомОСОБА_1 було засуджено за скоєння злочинів при наступних обставинах.

30.11.2007 року, близько 19 год. 30 хв.ОСОБА_1 перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись в районі вул. Василькова в м. Чернігові,
застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров'я, схопив
потерпілу ОСОБА_6 рукою за голову, затуливши при цьому їй рота, та відкрито
заволодів жіночою сумкою чорного кольору, вартістю 90 грн., ланцюжком і
хрестиком з металу жовтого кольору, вартістю 300 грн., гаманцем, вартістю 20
грн., в якому знаходились гроші в сумі 90 грн., шкіряними рукавичками вартістю
60 грн., калькулятором, вартістю 20 грн., двома дисконтними картками та
зошитом, які матеріальної цінності не представляють, а всього майном на суму
580 грн., що належить ОСОБА_6

Після цього,ОСОБА_1 маючи умисел на зґвалтування ОСОБА_6 відвів останню від
дороги, застосовуючи фізичне насильство та погрожуючи його застосуванням,
повалив потерпілу на землю та побив її, спричинивши ушкодження у вигляді
надриву слизової оболонки нижньої губи у правого кута рота, синці в області
обличчя, в області правої грудної залози, синці на обох колінних суглобах, що
відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом
здоров'я та подолавши активний опір, спочатку зґвалтував потерпілу ОСОБА_6
природним способом, а потім задовольнив
статеву пристрасть неприродним способом.

Продовжуючи свій злочинний намір на заволодіння майномОСОБА_1 з метою
доведення до кінця свого злочинного умислу на заволодіння особистими речами
потерпілої ОСОБА_7, відкрито заволодів мобільним телефоном «Нокіа 7373»,
вартістю 1500 грн., чохлом до нього,
вартістю 20 грн., та карткою передплаченого сервісу «Лайф», вартістю 25 грн. з
коштами на рахунку в сумі 5 грн. та карткою пам'яті на 512 МБ вартістю 100
грн., кільцем з металу жовтого кольору, вартістю 200 грн., а всього речами на
суму 1850 грн., що з урахуванням раніше викраденого майна загалом складає 2430
грн., належного потерпілій ОСОБА_7.

Потім,ОСОБА_1 застосовуючи фізичне насильство та погрожуючи його
застосуванням, повалив потерпілу на землю та подолавши активний опір останньої,
знову зґвалтував ОСОБА_6 природнім способом, а потім задовольнив свою статеву пристрасть
неприродним способом.

01.12.2007 року, в денний час, біля буд. № 253, по пр. Миру в м. Чернігові,
працівниками міліції був затриманий ОСОБА_1 у якого під час особистого огляду
був виявлений та вилучений ніж, виготовлений заводським способом, який є
холодною зброєю і відноситься до метальних ножів.

Не погоджуючись з вироком суду, заступник прокурора м. Чернігова подав
апеляцію, в якій просить вирок скасувати у зв'язку з невірною кваліфікацією дій
засудженого та м'якістю призначеного йому покарання та постановити новий вирок,
яким призначити ОСОБА_1 більш суворе покарання. Зазначає, що суд не врахував
висновку додаткової судово-медичної експертизи № 366 від 21.02.2008 року,
згідно якого у потерпілої ОСОБА_6 маються тілесні ушкодження, які відносяться
до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я, і
тому його дії в частині заволодіння майном потерпілої повинні бути
кваліфіковані за ст. 187 ч.1 КК України. Також вважає невірною кваліфікацію
судом дій засудженого за ч. 1 ст. 152 КК України, оскільки відповідно до п. 7
ПВСУ № 5 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про злочини проти
статевої свободи та статевої недоторканості особи» його дії спрямовані на
задоволення своєї статевої пристрасті повинні правильно кваліфікуватися за ч. 2
ст. 152, ч. 2 ст.153 КК України. Крім того, вважає, що суд при призначенні
покарання засудженому не врахував особу засудженого, те що останній свою вину у
скоєнні злочину не визнав, злочин вчинив в період іспитового строку а також
завдав потерпілій фізичних та моральних страждань.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляцію,
представника потерпілої, який погодився з апеляцією, засудженого та його захисників, які
заперечували проти апеляції, дослідивши доводи апеляцій та провівши по справі
часткове судове слідство, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

30.11.2007 року, близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_1 перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись в районі вул. Василькова в м. Чернігові
застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров'я, схопив
потерпілу ОСОБА_6 рукою за голову, затуливши при цьому їй рота та відкрито заволодів
жіночою сумкою чорного кольору вартістю 90 грн., ланцюжком з хрестиком з металу
жовтого кольору вартістю 300 грн., гаманцем вартістю 20 грн., в якому
знаходились гроші в сумі 90 грн., шкіряними рукавичками вартістю 60 грн.,
калькулятором вартістю 20 грн., двома дисконтними картками та зошитом які
матеріальної цінності не представляють, а всього майном на суму 580 грн., що
належить ОСОБА_6

Після цьогоОСОБА_1 маючи умисел на зґвалтування ОСОБА_6, відвів останню від
дороги після чого, з метою зламати її опір
застосував фізичне насильство яке виразилось в тому, що ОСОБА_1
затуливши їй рота однією рукою, другою став стискати шию потерпілої після чого,
повалив її на землю та побив, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді надриву
слизової оболонки нижньої губи у правого кута рота, синці в області обличчя та
в області правої грудної залози, синці на обох колінних суглобах, що
відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом
здоров'я. Подолавши активний опір
спочатку зґвалтував потерпілу ОСОБА_6 природним способом, а потім задовольнив статеву пристрасть неприродним
способом.

Продовжуючи свій злочинний намір на заволодіння майномОСОБА_1 з метою
доведення до кінця свого злочинного умислу на заволодіння особистими речами
потерпілої ОСОБА_7, відкрито заволодів мобільним телефоном "Нокіа
7373" вартістю 1500 грн., чохлом до нього вартістю 20 грн., карткою
передплаченого сервісу "Лайф" вартістю 25 грн. з грошима на рахунку 5
грн. та карткою пам'яті на 512 MB
вартістю 100 грн., кільцем з металу жовтого кольору вартістю 200 грн., а всього
речами на суму 1850 грн., що з урахуванням раніше викраденого майна загалом
складає 2430 грн., що належить потерпілій ОСОБА_7

Після цього,ОСОБА_1 погрожуючи
застосуванням фізичного насильства, повалив потерпілу на землю та подолавши
активний опір останньої, повторно, спочатку зґвалтував ОСОБА_6, а потім
задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом.

Крім того, 01.12.2007 року, в денний час, біля буд. № 253 по пр-ту Мира м.
Чернігова працівниками міліції був затриманий ОСОБА_1 у якого вилучений ніж, який є холодною зброєю і відноситься до
метальних ножів, який він носив без передбаченого законом дозволу

Засуджений ОСОБА_1 допитаний у судовому засіданні апеляційного
суду, вину за ст. 152 ч. 1, ст. 153 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст.
263 ч. 2 КК України та цивільний
позов потерпілої не визнав і показав, що
30.11.2007 року він, близько 20 години після поминального обіду у своїх
знайомих, де вжив біля одної пляшки горілки, приїхав до магазину
"Квартал", що розташований по пр-ту Миру де побачив дівчину, яка
рухалась в сторону кільцевої дороги і вирішив з нею познайомитись. Наздогнавши її по вул. Василькова біля
приватних будинків та після нетривалої розмови запропонував дівчині вступити з
ним в статевий зв”язок, однак та спочатку
відмовлялась, але він став наполягати після чого взяв її за руку і
оскільки остання нікуди не втікала та
опір не чинила він подумав, що дівчина не проти його пропозиції, і відвів її на
15-20 метрів від дороги в поле. Там він запропонував їй роздягнутися, потерпіла
спочатку заперечувала, але коли він зняв свою курточку і підіслав, то вона сама
зняла джинси після чого поклав її на землю та ліг зверху і здійснив з нею
статевий акт. Потім він запропонував їй задовольнити свою статеву
пристрасть неприродним способом, при
цьому йому прийшлося умовляти ОСОБА_6 декілька хвилин, після чого вона
погодилася. Будь яких насильницьких дій,
щодо заволодіння майном дівчини не здійснював, ніж, який був в нього
вилучений, він використовував в робочих
цілях та не знав, що він є холодною зброєю. Пояснив, що визнання вини та його
свідчення в ході досудового слідства здійснені ним під примусом працівників
міліції, які застосовували до нього недозволені методи, а вилучені у нього
вдома речі потерпілої були підкинуті співробітниками міліції в ході виїмки.

Судом призначалась перевірка
правомірності дій співробітників міліції з приводу недозволених методів
розслідування. Постановою органів прокуратури відмовлено в порушенні
кримінальної справи. (а.с.286-287).

Незважаючи на невизнання засудженим своєї вини його вина у скоєнні
інкримінованих йому злочинів повністю підтверджується сукупністю
досліджених судом доказів.

Так, допитаний в ході досудового слідства як обвинувачений ОСОБА_1 в присутності адвоката (а.с.138-139)
давав пояснення в яких зазначав, що
ввечері 30.11.2007 року в районі вул. Василькова він побачив дівчину яка
перейшла дорогу і в цей момент у нього
виник умисел пограбувати її, тому він пішов слідом за нею, щоб забрати її
сумочку. Пройшовши метрів 50, він підбіг до неї ззаду та закрив рот лівою рукою
і сказав, що якщо вона буде кричати, то він застосує силу. Відвівши її вбік і
заволодівши частиною речей в нього виник
умисел її зґвалтувати. Чи бив він її, не пам'ятає, тому як був п'яний. Коли
вона роздягнулась нижче пояса, то він поклав дівчину на куртку і став
ґвалтувати спочатку природним способом, а потім задовольнив свою статеву
пристрасть неприродним способом. Всі ці
дії чергувалися одна за одною, однак скільки саме разів він це робив не
пам'ятає. Це все відбувалось на протязі
години після чого він забравши у дівчини
кільце з жовтого металу, та інші речі
поклав у сумочку чорного кольору і сховавши під свою куртку пішов додому, а
дівчина встала та пішла в сторону вул. Дачної.

Допитаний в засіданні місцевого суду в якості підсудногоОСОБА_1 змінив свої
свідчення, заперечуючи застосування
фізичного насильства щодо потерпілої та насильницьких статевих актів, разом з
тим не заперечував факт відкритого заволодіння її майном, а саме жіночою сумкою
в якій знаходився гаманець з грішми, кільце та
ланцюжок з металу жовтого кольору і мобільний телефон. (а.с. 301).

Із оголошених в судовому засіданні апеляційного суду свідчень потерпілої
ОСОБА_6(а.с.58-60,186,303-304) вбачається, що 30.11.2007 року близько 19.30
годин вона поверталася з навчання додому і по дорозі почула, що за нею хтось
іде. Потім невідомий схопив її рукою за голову, затуливши при цьому рота, і
вона впала на спину. Чоловік, як потім вона взнала це бувОСОБА_1 стояв поруч та
висмикнув її сумочку і спитав чи є в неї золото. Коли вона відповіла, що є
ланцюжок, підсудний зразу зірвав його з її шиї. Після цього підсудний підняв її
за капюшон одягу та повів в бік поля тримаючи сумку в своїх руках. Вона
намагалася чинити опір однак він зробив їй підсічку і вона впала на землю. Коли
почала кричати, то підсудний однією рукою затулив їй рота, а іншою наніс біля 3
ударів кулаком в область живота та 2 рази
по корпусу. Вона зрозуміла, що якщо буде кричати то підсудний стане її
бити. Потім він почав знімати з неї джинси, але це в нього не виходило і вона
допомогла їх зняти сама, а також зняла колготки і нижню білизну. Фізично вона
не могла чинити опір тому як злякалася і в неї боліла спина та живіт. Підсудний
ліг на неї і хотів вчинити статевий акт однак в нього нічого не вийшло. Він
підняв її і тримаючи однією рукою за шию, а іншою за рот запропонував піти
далі, потім повалив на землю ліг зверху та став ґвалтувати. Потім він примусив її задовольнити його статеві
пристрасті неприроднім шляхом. Після цього вона попросила його відпустити її на
що підсудний відповів, що якщо б в неї було 300 гривень, то він відпустив би
її, а так він цього не зробить. Потім
він помітив на її правій руці золоте кільце та сказав, щоб вона і його віддала,
що вона і зробила. Після цього підсудний знову повалив її на землю, ліг на неї
зверху і в цей момент в кишені дублянки задзвонив її телефон на що ОСОБА_1
наказав їй виключити його після чого забрав телефон та почав ґвалтувати її як
природнім так і неприроднім способом. В статевий зв'язок вона вступала не
добровільно, а за примусом.

Згідно висновків судово - медичних експертиз № 3033 від 14.12.2007 року та
№ 366 від 21.02.2008 року у ОСОБА_6
маються тілесні ушкодження у вигляді надриву слизової оболонки нижньої губи у
правого кута рота, синці в області обличчя, в області правої грудної залози,
синці на обох колінних суглобах, які
виникли від дії тупих предметів
30.11.2007 року і
відносяться до категорії
легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я (а.с.
50-52,167-170).

Показання потерпілої ОСОБА_6, як під час досудового слідства, так і в
судовому засіданні суду першої інстанції
не містять суперечностей і тому суд вважає їх належними і допустимими
для використання в процесі доказування.

Під час досудового слідства при допиті як обвинуваченого ( а.с.138-139)
ОСОБА_1 показував, що спочатку мав намір
тільки пограбувати потерпілу і вже після того, як він силою відвів її на пустир
і заволодів частиною її речей, то вирішив її зґвалтувати, що в подальшому і
зробив разом з насильницьким задоволенням статевої пристрасті неприродним
шляхом.

Ці показанняОСОБА_1 узгоджуються з показаннями потерпілої ОСОБА_6, тому суд
визнає їх достовірними. Обставин, які б
давали підстави вважати ці показанняОСОБА_1 такими, що здобуті незаконним
шляхом, не встановлено. Що ж до його інших показів в яких він змінював свої
свідчення та заперечував скоєння злочинів, колегія суддів ставиться критично і
розцінює їх як захисну позицію засудженого.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наявність зазначених у
висновках СМЕ тілесних ушкоджень на тілі
потерпілої повністю спростовує доводи ОСОБА_1 про здійснення статевого акту за
взаємною згодою і беззаперечно свідчить
про статеві зносини із застосуванням фізичного насильства щодо ОСОБА_6 та
насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом.

Таким чином, висновок суду про доведеність винності засудженогоОСОБА_1 у
вчиненні зґвалтування та пограбування потерпілої за обставин встановлених
судом, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю
зібраних у справі і ретельно досліджених в судовому засіданні місцевого суду
доказів, є обґрунтованим та доведеним.

Засудженим цей вирок не оскаржувався.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи
питання про наявність в діяхОСОБА_1
складу зґвалтування, правильно встановив фактичні обставини справи, втім дав їм
невірну оцінку, щодо перекваліфікації його дій та виключення з обвинувачення
кваліфікуючої ознаки повторність.

Так, місцевий суд в обґрунтування перекваліфікації його дій
зазначив, що зґвалтування або насильницьке задоволення статевої пристрасті
неприродним способом не може вважатися вчиненим повторно, оскільки, ОСОБА_1 без
значної перерви у часі, діючи з єдиним злочинним наміром вчиняв насильницькі
природні статеві акти та акти насильницького задоволення статевої пристрасті
неприродним способом з однією й тією ж потерпілою особою, що є продовжуваним
злочином.

Однак суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що після першого насильницького
статевого акту та задоволення статевої пристрасті неприроднім
шляхом,ОСОБА_1 продовжуючи реалізовувати
до кінця свій злочинний умисел на заволодіння майном потерпілої, відкрито
заволодів мобільним телефоном "Нокіа 7373" з чохлом та карткою
передплаченого сервісу "Лайф" вартістю 25 грн. з грошима на рахунку в
сумі 5 грн. та картою пам'яті на 512 MB,
кільцем з металу жовтого кольору. Для цього він примушував потерпілу переходити
до іншого місця де знаходилась залишена їм викрадена сумка і вже після
заволодіння вказаними вище речами, через
проміжок часу знову зґвалтував потерпілу та насильницько задовольнив свою
статеву пристрасть неприродним шляхом.

Згідно з роз”ясненнями, що містяться в п.7 п.п.1 постанови Пленуму
Верховного суду України №5 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах
про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи», у разі вчинення насильницького задоволення
статевої пристрасті неприродним способом, а потім зґвалтування чи навпаки щодо
однієї й тієї ж особи, ці злочини кваліфікуються самостійно, причому останній
злочин кваліфікується з урахуванням спеціальної підсудності.

Таким чином, усі досліджені судом першої інстанції та апеляційним судом
докази беззаперечно свідчать про скоєнняОСОБА_1 злочину передбаченого ч.2
ст.152 КК України - зґвалтування із застосуванням фізичного насильства, погрози
його застосування, вчинене повторно, тому висновки суду першої інстанції щодо
перекваліфікації дій винного в цій частині є неправильними.

ДіїОСОБА_1 пов”язані з задоволенням статевої пристрасті неприродним
способом із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування,
вчинене повторно правильно кваліфіковані судом за ст.153 ч.2 КК України.

Також апеляційний суд погоджується з кваліфікацією дій підсудного за ч.2
ст.263 КК України, оскільки ОСОБА_1 без передбаченого законом дозволу носив
холодну зброю.

Доводи прокурора про наявність в діяхОСОБА_1 складу злочину, передбаченого
ст. 187 ч.1 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки беззаперечних доказів які б
підтверджували факт розбою і
узгоджувались між собою не добуто як в ході досудового слідства, так і не встановлено в ході судового
розгляду. Посилання ж апелянта, що суд не врахував висновок судово-медичної експертизи, згідно якої у
потерпілої виявлені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом
здоров”я і що ці ушкодження заподіяні під
час нападу на потерпілу з метою заволодіння її майном є непереконливими і такими,
що спростовуються дослідженими матеріалами справи.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в своїх показаннях, які суд покладає в основу
вироку, сама зазначала, що побиття її підсудним та заподіяння легких тілесних
ушкоджень з короткочасним розладом здоров”я застосовувалосяОСОБА_1 саме перед
та під час ґвалтування, а не при
заволодінні майном.

При наведених обставинах, колегія суддів вважає доведеною винуОСОБА_1 в
скоєнні грабежу, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи
здоров”я потерпілої, а його дії вірно кваліфіковані судом першої інстанції за
ст. 186 ч.2 КК України.

Щодо призначеного ОСОБА_1 покарання, судова колегія вважає, що воно не
відповідає вимогам ст. 65-67 КК України, а викладені в апеляції прокурора
доводи з цього приводу заслуговують на увагу.

За таких обставин слід визнати, що
покарання, призначене місцевим судом ОСОБА_1 є явно несправедливим внаслідок
м”якості і таким, що не відповідає
ступеню тяжкості скоєних злочинів, тому вирок суду в частині призначеного йому
покарання підлягає скасуванню.

Призначаючи покарання ОСОБА_1, колегія суддів враховує ступінь суспільної
небезпечності скоєного злочину, його тяжкість те, що злочин вчинив під час
іспитового строку, особу винного та обставини, що пом”якшують покарання, а саме,
позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, має на утриманні
малолітню дитину. Обставинами, що обтяжують покарання - вчинення злочину
особою, що перебуває у стані алкогольного сп”яніння.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_1
покарання пов”язане з позбавленням волі в межах санкцій статей інкримінованих
йому злочинів.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 378 КПК України, колегія суддів,

З А С У Д И Л А :

Апеляцію заступника прокурора м. Чернігова задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2008 року
щодоОСОБА_1, в частині засудженні за ст.152 ч.1 та в частині призначеного
покарання, скасувати.

ОСОБА_1 визнати винним за ст.ст. 186 ч.2, 152 ч.2, 153 ч.2, 263 ч.2 КК
України та призначити покарання :

- за ст. 186 ч.2 КК України - 4 роки
позбавлення волі;

- за ст. 152 ч.2 КК України - 6
років 6 місяців позбавлення волі;

- за ст. 153 ч.2 КК України - 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- за ст. 263 ч.2 КК України - 1 рік позбавлення волі.

Керуючись ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_1 - 6 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутого покарання
за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.01.2007
року, остаточно призначити покарання
ОСОБА_1 у вигляді 7 років позбавлення волі.

В решті вирок Деснянського районного
суду м. Чернігова від 24 липня 2008 року щодоОСОБА_1 залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржено і на нього
може бути внесено подання прокурором до Верховного суду України, через
апеляційний суд Чернігівської області, протягом одного місяця після
проголошення, а засудженими - в той же строк після вручення копії вироку.

С У Д Д І:

Миронцов В.М. Баглай І.П. Сердюк О.Г.