Справа № 1-374/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2007
року Києво-Святошинський районний суд Київської області

у складі:

головуючої судді
- Л.М. Ковальчук,

секретарі
- К.А. Макушенко,

за участю
прокурора - Осадчук Л.П.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі Києво-Святошинського

районного суду
Київської області кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1, народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Умань Черкаської обл.,
українень,
громадянин України, що має
середню освіту, не одруженого, працює у Вишневському СПО «БУД» водієм, раніше не судимого, який прож.: АДРЕСА_1 у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 164 ч.1 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 злісно
ухиляється від сплати аліментів на утримання своєї неповнолітньої дитини при
наступних обставинах.

Так, згідно виконавчого листа №2-2605 від
17.10.2005 року, виданого Уманським
міським судом Черкаської області підсудний ОСОБА_1 зобов'язаний
сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2. на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку, але не менше одного
неоподаткованого мініму доходів громадян,
починаючи з 04.10.2005 року, і до
повноліття дитини.

Проте, ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання дитини і будучи фізично здоровою і працездатною
особою, не працює, аліменти на утримання дитини не
виплачує, внаслідок чого утворилася заборгованість
по аліментам, загальний борг складає
4031 грн. 28 коп., в період часу з січня 2006 року по
2007 року частково сплатив заборгованість,
а саме 743 грн. 10 коп.

Допитаний
у судовому засіданні підсудний свою вину у вчиненні злочину визнав, пояснивши,
що в 1992 року він одружився з ОСОБА_2. В лютому 1993 року в них
народилася донька ОСОБА_3. У 2000році ОСОБА_2. подала позовну заяву про
розлучення і після розлучення він пішов проживати до своєї матері в м. Умань,
а у 2004 році він поїхав до Києво-Святошинського району Київської області, щоб працевлаштуватися. У 2006 році до нього
додому прийшов виконавчий лист про стягнення з нього аліментів на користь
ОСОБА_2. на утримання дитини. Але у зв'язку з тим, що в нього не було грошей і постійного
заробітку, алементів на утримання дитини
він не сплачував, тому й утворилась
заборгованість. В період часу з січня 2006 року по травень 2007 року він
надсилав гроші колишній дружині, а саме
743 грн. 10 коп. Також додав, що з
травня 2007 року по даний час він сплатив 557 грн. згідно квитанцій, наданих ним у судовому засіданні.

Винність
підсудного підтверджується також наступними доказами, зібраними в ході досудового слідства, які досліджені судом та містяться в
матеріалах справи, а саме: довідкою-розрахунком
про заборгованість /а.с. З/, яка
свідчить, що борг підсудного по
виконавчому листу станом на 15.05.2007р. складає 4774грн. 38коп., сплачено згідно квитанцій 293 грн. 10 коп.;
поданням ВДВС /а.с. 4/; заявою
потерпілої /а.с. 9/; копіями попереджень
підсудного з виконавчої служби про вжиття заходів щодо сплати боргу /а.с.
11-14/, з яких вбачається, що ОСОБА_1 попереджувався про кримінальну
відповідальність за ухилення від сплати
аліментів; копією виконавчого листа №2-2605
від

17.10.2005
р. про стягнення
з підсудного аліментів на користь потерпілої на утримання дитини /а.с. 16-17/; копіями квитанцій /а.с. 15,
27, 36, 37/; довідкою з центру зайнятості /а.с. 45/ про те,
що ОСОБА_1
до центру зайнятості не звертався,
та іншими матеріалами кримінальної справи.

На думку
суду, у підсудного відсутні будь-які
поважні причини щодо несплати призначених судом коштів на утримання дитини.

За таких
обставин суд вважає, що дії підсудного
правильно кваліфікувати по ч.1 ст. 164
КК України, як злісне ухилення від
сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Злісність
виражається в тривалому і систематичному ухиленні від виконання обов'язку щодо
сплати аліментів, про що свідчать
довідка-розрахунок державного виконавця /а.с.
З/, попередження та інші
матеріали справи у їх сукупності.

Призначаючи
покарання суд враховує, що ОСОБА_1 уперше
вчинив злочин невеликої тяжкості,
частково сплатив борг, за місцем
проживання характеризується позитивно.

До
обставин, що пом'якшують покарання
підсудного, суд відносить каяття у
вчиненні злочину, часткове відшкодування
завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

З
урахуванням обставин справи і даних про особу винного суд приходить до
переконання про необхідність призначення підсудному покарання у вигляді
обмеження волі в межах санкції статті з випробуванням.

Судові витрати
відсутні. Речових доказів по справі немає. Цивільний позов потерпілої, враховуючи наявність раніше постановленого
рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини, залишити без задоволення.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323 і 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, і за цим законом призначити покарання у виді
обмеження волі на строк один рік.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування
покарання з випробуванням, встановивши
йому іспитовий строк один рік.

На
підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обов»язки
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи.

Запобіжний
захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити підписку про
невиїзд.

Вирок
може бути оскаржений протягом 15 діб з дня його проголошення в апеляційний суд
Київської області через Києво-Святошинський райсуд Київської області.