Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
Жука В.Г. і Заголдного
розглянула в судовому засіданні 21 червня 2007 року в м. Києві кримінальну
справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Богородчанського
районного суду Івано-Франківської
області від 20 лютого 2006 року, яким
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
раніше не судимого,
засуджено за ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 369 КК України до штрафу в розмірі 3500
Цим же вироком засуджено і ОСОБА_2,
вирок щодо якого в касаційному порядку не оскаржено.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області
від 12 травня 2006 року вирок залишено
без зміни.

ОСОБА_1визнано винуватим у тому, що
він 2 і 3 серпня 2005 року запропонував правоохоронцю ОСОБА_2250 доларів США
хабара, щоб той більше не погрожував йому порушенням кримінальної справи у зв'язку з фактами виявлених самовільних порубок на його
дільниці Богородчанського спецагролісгопсу, але в момент передачі цього хабара
був затриманий.

У касаційній скарзі засуджений
ОСОБА_1 порушує питання про скасування
судових рішень та закриття справи за відсутністю в його діях складу злочину.
Зазначає, що злочин не вчиняв, тому що ОСОБА_2створив усі умови для вимагання у нього хабара.

Заслухавши доповідача, прокурора,
яка вважала, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а саме,
необхідно скасувати ухвалу апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційного подання,
колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

За змістом закону дачею хабара є
підкуп посадової особи шляхом передачі (вручення) їй у власність грошей, майна,
або надання послуг майнового характеру за вчинення або невчинення посадовою
особою дій в інтересах того, хто дає хабар.

За формулою обвинувачення, майстер
лісу ОСОБА_1, бажаючи уникнути відповідальності за самовільну порубку лісу,
вчинив злочин, що підпідає під ознаки ч. 1 ст. 369 КК України (а.с. 106).

На допитах ОСОБА_1 незмінно
твердив, що був змушений запропонувати ОСОБА_2хабар, бо той наполегливо вимагав
цього з погрозами настання несприятливих наслідків за результатами перевірки ввіреної йому
лісової ділянки.

Зазначені доводи засуджений ставив
у своїй апеляції, але повних і вичерпних відповідей на них не одержав. Не має
таких відповідей і в ухвалі апеляційного суду. Твердження ОСОБА_1про те, що
обвинувальні рішення судових інстанцій побудовані виключно на тому, що мав
місце факт передачі ним 250 доларів США ОСОБА_2. Що ж стосується доводів
ОСОБА_1про погрози йому з боку ОСОБА_2, то суд апеляційної теж обійшов увагою.
В апеляції йшлося про те, чи міг дійсно відповідати ОСОБА_1, і в якій формі, за
самовільні порубки, які були виявлені спецкомісією на лісовій ділянці, яка була
йому підпорядкована по службі? Чи була дійсно заподіяна шкода зазначеною
самовільною порубкою і якщо була, то на яку суму збитків?

Оскільки зазначені питання мають
суттєве значення для справи, але апеляційним судом не були перевірені, то його
ухвала законною визнаватись не може і підлягає скасуванню, а справа направленню
на новий апеляційний розгляд.

Під час нового апеляційного
розгляду необхідно ретельно перевірити апеляційні скарги засудженого і його
захисника і дати вичерпні відповіді на всі порушені в них питання.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л
а :

касаційну скаргу засудженого
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 12 травня 2006 року щодо ОСОБА_1скасувати, а справу
направити на новий апеляційний розгляд.

Судді:

А.І. Редька В.Г. Жук В.В. Заголдний