Справа № 562/431/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.06.2015 року. Здолбунівський районний суд

Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м.Здолбунові Рівненської області кримінальне провадження № 0000001 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бобринець Кіровоградської області, українця, громадянина України, з освітою середньою спеціальною, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 01 січня 2015 року, близько 22.30 год., неподалік кафе «Манго», що розташоване за адресою м. Здолбунів вул. Б. Хмельницького, під час суперечки з ОСОБА_5 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останньому один удар лезом ножа в ліву сторону тулуба, в результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої торакоабдомінальної травми з пошкодженням діафрагми, селезінки, лівобічного гемопневмотораксу, внутрішньочеревної кровотечі середнього ступеня важкості, які згідно висновку судово медичної експертизи № 02 від 13.01.2015 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України визнав повністю, у скоєному розкаявся. Зазначив, що дійсно 01 січня 2015 року близько 22.30 год. неподалік кафе "Манго" у ході словесного конфлікту з ОСОБА_5 , який виник внаслідок протиправної поведінки останнього, заподіяв потерпілому під впливом збудженого емоційного стану тяжкі тілесні ушкодження - наніс один удар лезом ножа в ліву сторону тулуба.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив всі обставини, викладені обвинуваченим, однак в частині визначення умислу вчинення удару з показаннями обвинуваченого не погодився. Суду пояснив, що обвинувачений ОСОБА_4 сам був ініціатором словесного конфлікту та умисно, з великою силою, наніс один удар лезом ножа в ліву сторону тулуба, після чого він відчув різкий біль в спині, далі до нього підбігли свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які допомогали йому зупинити кровотечу та відразу викликали швидку допомогу. До суду подав цивільний позов, у якому просив відшкодувати витрати на лікування та моральну шкоду, заподіяну умисним нанесенням тяжкого тілесного ушкодження.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого повно та послідовно доведена у судовому засіданні зібраними та превіреними під час судового слідства доказами.

В ході судового слідства допитані свідки підвердили встановлені даним вироком обставини справи та показали суду за яких обставин ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, показання останніх повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи та поясненнями самого обвнуваченого.

Так, свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що перебуваючи разом із потерпілим бачив, як ОСОБА_4 з двох кишень своєї куртки дістав два ножі і ножем, який знаходився у його правій руці, наніс умисно один удар в лівий бік для ОСОБА_5 , після чого останній відійшов в сторону. Вказав, що він разом з ОСОБА_7 підійшли до обвинуваченого та почали просити, щоб він їхав додому. Тоді ОСОБА_4 сховав ножі до кишені куртки, сів на велосипед і поїхав у невідомому напрямку. Після цього, вони втрьох, ОСОБА_8 , він та ОСОБА_9 пішли в сторону магазину "Верховина", де по дорозі ОСОБА_10 почав говорити, що йому погано. Пояснив, що після цих слів він особисто зняв потерпілому куртку та побачив, що з лівого боку у ОСОБА_11 йде кров. ОСОБА_6 почав своєю рукою тримати рану, зупиняючи кров, а ОСОБА_7 викликав швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що з потерпілим перебуває у дружніх стосунках. В той день бачив всі обставини скоєння ОСОБА_4 злочину, так як перебував із потерпілим в одній кампанії, а саме як останній умисно завдав ОСОБА_5 один удар ножем в лівий бік, у ділянку нирок, після чого ОСОБА_11 не впав, а дещо відійшов в сторону. Стверджував, що ОСОБА_4 не реагував на їхні з Орестом крики та вмовляння, а після нанесення удару сів на велосипед і поїхав у невідомому напрямку. Вони з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пішли далі по вул. Б.Хмельницького, де біля аптеки ОСОБА_11 повідомив, що йому погано. Коли зняли з ОСОБА_5 куртку і побачили кровотечу, ОСОБА_7 відразу викликав швидку допомогу, яка доставила ОСОБА_11 до лікарні.

Свідок ОСОБА_12 дала суду показання, що 01 січня 2015 року хлопець, з яким вона зустрічається, на прізвище ОСОБА_4 приїхав до неї додому на власному велосипеді. В ході їхньої розмови вона помітила в кармані штанів у нього два ножі, звідки вони взялися у ОСОБА_13 не знає, останній їй нічого не розповідав. Вказані ножі ОСОБА_12 забрала у ОСОБА_14 та залишила на зберіганні у будинку, в якому вона проживає, по АДРЕСА_2 , звідки вони були вилучені працівниками міліції.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №-02 від 13.01.2015р.( а.с.9-11), при госпіталізації 01 січня 2015 року ОСОБА_5 в хірургічне відділення Здолбунівської ЦРЛ, у нього діагностовано та клінічно підтверджено проникаюча торакоабдомінальна травма з пошкодженням діафрагми і селезінки, лівобічний гемопневмоторакс, внутрішньочеревна кровотеча середнього ступеня важкості. Вищевказаний симптомокомплекс ушкоджень у ОСОБА_5 виник від однієї травматичної дії (удару) загостреним колюче-ріжучим предметом, яким міг бути клинок ножа зі значною силою нанесення (спричинення) та згідно із п.2.1.3. й) к) "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Зізнавальні покази обвинуваченого щодо обставин вчинення злочину, дані ним в ході судового розгляду, повністю узгоджуються з обставинами, викладеними у протоколі проведення слідчого експерименту від 02 січня 2015 року та фототаблицями до нього (а.с. 51-55), в ході якого ОСОБА_4 детально розказав та показав, як саме та при яких обставинах він заподіяв тяжкі тілесні ушкодження для ОСОБА_5 . Вказані обставини скоєння злочину повністю підтверджуються протоколами проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_6 від 02 січня 2015 року (а.с.23-25), свідком ОСОБА_7 від 02 січня 2015 року(а.с.26-28) та потерпілим ОСОБА_5 від 21 січня 2015 року (а.с.112-115).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєному злочині доведена повністю.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, як умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень.

При обранні виду та визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує, що останній вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я, який, вiдповiдно до ст.12 КК Укpаїни, є тяжким, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить активне сприяння розкриттю злочину, щире його каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Оцінюючи зібрані докази в сукупності та враховуючи особу обвинуваченого суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства. Покарання йому слід призначити пов`язане з позбавленням волі.

Що стосується позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Фінансового

управління Здолбунівської районної державної адміністрації для перерахування Здолбунівській центральній районній лікарні про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, то обвинувачений позов визнав повністю.

Відповідно до ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Крім цього, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 10000 грн. обвинувачений також визнав повністю. Згідно ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а тому цивільні позови підлягають до задоволення.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Надані прокурором суду документи кримінального провадження №0000001 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

На підставі ст.ст. 70, 121 КК України, керуючись ст.ст. 369-371, 374- 376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати тримання під вартою, взявши під варту негайно в залі судових засідань.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку - 08 червня 2015 року.

Цивільні позови ОСОБА_5 та прокурора інтересах держави в особі Фінансового управління Здолбунівської районної державної адміністрації - задовольнити повністю.

В рахунок відшкодування матеріальної шкоди від злочину стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 10 000 (десять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь фінансового управління Здолбунівської районної державної адміністрації витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 в сумі 2364 (дві тисячі триста шістдесят чотири) грн. 15 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні: два паперові згортки, в яких містяться предмети - носії (нитки стерильної марлі), які знаходяться на зберіганні в черговій частині Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області - знищити; два ножі, які знаходяться на зберіганні в черговій частині Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області - конфіскувати; футболку білого кольору з надписом "NIEE" та куртку сірого кольору з надписом "Adidas", на рукавах якої вставки полос чорного кольору, які знаходяться на зберіганні в черговій частині Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області - повернути законному володільцю ОСОБА_5 .

Документи кримінального провадження №0000001 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: