Справа № 496/3694/14-к
Провадження № 1-кп/496/26/15
В И Р О К

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2015 р. Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Торецьке Добропільського району Донецької області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

· 27 серпня 2012 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років і 6 міс. позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

· 23 липня 2014 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років і 6 міс. позбавлення волі,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

· 21 жовтня 2008 року Ленінським районним судом м. Миколаїв за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

· 25 січня 2010 року Ленінським районним судом м. Миколаїв за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі, звільнений 07 листопада 2012 року умовно-достроково з невідбутим строком на 1 рік 5 місяців і 7 днів,

· 10 квітня 2014 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі,

· 23 липня 2014 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років і 6 міс. позбавлення волі,

у скоєнні злочинів, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 382 КК України

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2014 року, близько 12.00 год., більш точний час слідством не встановлено, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , за попередньою змовою між собою, діючи повторно, знаходячись за місцем проживання у будинку по АДРЕСА_1 , таємно, з корисливих мотивів викрали електродриль «einhel BSM650 Е» вартістю 500 грн., яка знаходилася у нежитловому приміщенні, що належить ОСОБА_6 , чим потерпілій була заподіяна матеріальна шкода на суму 500 грн. З викраденим майном з місця події зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

30 квітня 2014 року слідчим суддею Біляївського районного суду Одеської області винесена ухвала про застосування відносно ОСОБА_4 і ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, якою на них були покладені обов`язки: прибувати до слідчого СВ Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 за першою вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду. ОСОБА_4 і ОСОБА_5 роз`яснено вимоги ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 205 КПК України, про що вони поставили свій підпис на ухвалі суду. 01 червня 2014 року, в першій половині дня, більш точний час слідством не встановлено, вони посварилися з власницею домоволодіння ОСОБА_6 та останньою було висунуто вимогу покинути місце проживання. ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , достовірно знаючи про обов`язок не залишати місце проживання, без дозволу прокурора або суду, діючи навмисно, не повідомили прокурора або суд про намір залишити місце проживання, не маючи відповідного дозволу, залишили місце проживання: АДРЕСА_1 і стали ухилятися від суду.

Вони ж, 02 червня 2014 року, близько 03.00 год., діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, пройшли на неогороджену територію домоволодіння по АДРЕСА_1 , звідки шляхом пошкодження металопластикового вікна проникли до нежитлового приміщення будинку, звідки таємно, з корисливих мотивів викрали будівельний рівень довжиною два метри вартістю 70 грн., ручну ножівку вартістю 70 грн., кутову шліфувальну машинку фірми «Макіта» вартістю 1300 грн., перфоратор фірми DWT SBH-850 Т9 вартістю 700 грн., будівельну тачку вартістю 325 грн., шуруповерт імпортного виробництва вартістю 300 грн., металопластикову трубу 0,5 дюйма довжиною 5 метрів вартістю 50 грн., всього на суму 2815 грн. З викраденим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 зникли з місця події та розпорядилися викраденим на власний розсуд, у зв`язку з чим потерпілій завдано матеріальну шкоду на загальну суму 2815 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав частково і пояснив, що вчинив крадіжку разом з ОСОБА_5 у ОСОБА_8 , але вказав, що будівельний рівень і труба належали їм, а тому вони їх забрали, а тачку вони взагалі не брали. У подальшому у судовому засіданні пояснив, що винним себе не визнає, оскільки крадіжки він не вчиняв, оговорив себе, а лише допоміг ОСОБА_5 за його проханням перенести мішок з викраденим. За ч.1 ст. 382 КК України винним себе не визнав і пояснив, що будинок він залишив не за своєю волею, а через те, що ОСОБА_6 вигнала його з будинку

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав себе винним частково і пояснив, що вчинив крадіжку у ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4 , не визнав лише крадіжку будівельного рівня і тачки, оскільки вони належали їм, стосовно тачки пояснив, що її не брали. Згодом у судовому засіданні пояснив, що крадіжку у ОСОБА_6 він вчинив, але самостійно, без ОСОБА_4 , який лише допоміг йому перенести мішок з викраденим. Електроінструменти викрав, оскільки йому необхідні були кошти на проїзд. За ч.1 ст. 382 КК України винним себе не визнав і пояснив, що будинок він залишив не за своєю волею, а через те, що ОСОБА_6 вигнала його з будинку.

Потерпіла ОСОБА_6 до судового засідання не з`явилася, але подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, оскільки вона вагітна і за станом здоров`я не може прибути до судового засідання, також просила у судовому засіданні допитати в якості свідка її чоловіка ОСОБА_9 .

Вина обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм діянь доведена в судовому засіданні і підтверджується:

· показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 працювали у нього на будівництві. Він прийшов у будинок і виявив, що зникли електроінструменти шліфувальна машина, дриль, перфоратор, шуруповерт, а також труба, будівельний рівень, тачка і ручна ножівка. Через деякий час викрадене майно було повернуто за виключенням шуруповерта, тачки та будівельного рівня

· показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що ОСОБА_11 продав йому тачку і будівельний рівень, згодом виявилося, що ці речі викрадені і він видав рівень працівникам міліції, а тачку здав на метал, оскільки вона була поломана

· показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в рахунок погашення боргу принесли йому шліфувальну машину, дриль, болгарку, перфоратор та металопластикову трубу, згодом виявилося, що ці речі викрадені і він видав їх працівникам міліції

· заявою ОСОБА_6 про викрадення у неї електроприладів на суму 2540 грн.

· протоколом огляду місця події від 02 червня 2014 року і фототаблицею до нього, згідно якого місцем скоєння злочину є недобудований будинок АДРЕСА_4

· рапортами дільничного інспектора міліції, відповідно до яких ОСОБА_5 і ОСОБА_4 виїхали з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду і їх місцезнаходження невідоме, чим порушили обрану відносно них міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

· ухвалами слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 30 квітня 2014 року, відповідно до яких відносно ОСОБА_4 і ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і покладено обов`язки цілодобово не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора чи суду

· протоколом добровільної видачі від 27 червня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_10 добровільно видав будівельний рівень, який він придбав у ОСОБА_5

· протоколом добровільної видачі від 12 червня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_12 добровільно видав перфоратор, шліфувальну машину, поліетиленову трубу, електродриль, які він придбав у ОСОБА_4 і ОСОБА_5

· протоколом слідчого експерименту із ОСОБА_4 і фото таблицею до нього, в ході якого останній пояснив, що він разом з ОСОБА_5 25 травня 2014 року скоїли крадіжку електродрилі у ОСОБА_6 , а 02.06.2014 року крадіжку перфоратору, будівельного рівня, ручної пилки, шліфувальної машини, металопластикової труби, шуруповерту та будівельної тачки, при цьому детально пояснили обставини вчиненого злочину

· протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 і фото таблицею до нього, в ході якого останній пояснив, що він разом із ОСОБА_4 25 травня 2014 року скоїли крадіжку електродрилі у ОСОБА_6 , а 02.06.2014 року крадіжку перфоратору, будівельного рівня, ручної пилки, шліфувальної машини, металопластикової труби, шуруповерту та будівельної тачки, при цьому детально пояснили обставини вчиненого злочину.

Доводи обвинувачених в тій частині, що ОСОБА_5 скоїв крадіжку самостійно, без участі ОСОБА_4 , їх доводи про те, що вони не скоювали крадіжку тачки, а також те, що будівельний рівень, тачка і металопластикова труба належали їм, суд до уваги не приймає, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході з`ясування обставин справи і спростовуються показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , які були попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, також протоколами слідчого експерименту і протоколами добровільної видачі. Крім того, в ході слідчого експерименту обвинувачені пояснювали, що вчинили крадіжку разом, детально пояснювали обставини вчинення злочину, пояснювали також, що викрали тачку, будівельний рівень і трубу. До того ж, потерпілою надані документи, які свідчать про придбання нею цих речей, що спростовує доводи обвинувачених про належність цих речей їм. Суд вважає, що змінюючи показання, обвинувачені намагаються уникнути відповідальності за вчинені злочини. Крім того, суд вважає, що вина обвинувачених за ч.1 ст. 382 КК України у судовому засіданні також доведена, оскільки вони були зобов`язані не покидати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду, а за таким дозволом вони не зверталися, що підтвердили у судовому засіданні.

Суд вважає ОСОБА_4 і ОСОБА_5 винними у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 382 КК України і їх дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, за ч.3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, за ч.1 ст. 382 КК України умисне невиконання ухвали суду, що набрала законної сили.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винних.

Обставини, що пом`якшують покарання, відсутні.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винних вони раніше судимі, характеризуються посередньо, суд вважає, що їх виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 382 КК України і призначити покарання:

· за ч.2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі

· за ч.3 ст. 185 КК України - 4 роки позбавлення волі

· за ч.1 ст. 382 КК України - 1 рік позбавлення волі

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обрати 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 23 липня 2014 року і остаточно визначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, зарахувавши в строк відбуття покарання за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 23 липня 2014 року.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 382 КК України і призначити покарання:

· за ч.2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі

· за ч.3 ст. 185 КК України - 4 роки позбавлення волі

· за ч.1 ст. 382 КК України - 1 рік позбавлення волі

У відповідності до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обрати 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України частково приєднати покарання за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 23 липня 2014 року і остаточно визначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, зарахувавши в строк відбуття покарання за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 23 липня 2014 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відраховувати з 04 липня 2014 року, як визначено вироком Біляївського районного суду Одеської області від 23 липня 2014 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 і ОСОБА_5 залишити без змін - тримання під вартою і утримувати в Одеському слідчому ізоляторі до набрання вироком законної сили.

Речові докази будівельний рівень, ручну ножівку, шліфувальну машинку, перфоратор, електродриль, металопластикову трубу залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області, через Біляївський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: ОСОБА_1