Кримінальна справа № 1- 15/08р.
08 лютого 2008 року
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області, у складі:
головуючого - судді Наполова М.І.,
секретарі - Кушеваровій В.О.,
прокурора - Кривича І.В.,
потерпілої - ОСОБА_2.,
адвоката - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Новгород-Сіверський справу по обвинуваченню:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
та мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, працюючого водієм
Кіровського лісництва Н-Сіверського району Чернігівської області, військовозобов'язаного, освіта середня,
одруженого, раніше не засудженого
- у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2
21 липня 2007 року, біля 08 години
00 хвилин, ОСОБА_1 керуючи автомобілем
ВАЗ 2106 державний реєстраційний знак НОМЕР_1 рухався по вулиці Вокзальній
м.Н-Сіверський Чернігівської області з боку м.Чернігова у напрямку залізничного вокзалу. Під час здійсненні обгону попутного транспортного
засобу ОСОБА_1, порушуючи вимоги п.2.9 та п. 12.4 Правил дорожнього руху
України, виїхав на смугу зустрічного руху і, не впоравшись із керуванням,
допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_4, що переїжджав проїзну частину вулиці
Вокзальна з права на ліво. Внаслідок
пригоди ОСОБА_4 отримав тілесні
ушкодження у виді набряку головного мозку, який розвинувся внаслідок
крововиливів під ММО, забою головного мозку - які згідно висновку
судово-медичної експертизи №194 від 13.09.2007 року є причиною смертіОСОБА_4
В судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєні передбаченого ст. 286 ч.2 КК України злочину визнав частково, цивільні
позови визнав повністю та показав, що у ранковий час 21 липня 2007 року керуючи
автомобілем ВАЗ 2106 державний реєстраційний знак НОМЕР_1 він їхав з
с.Стахорщина в м.Н-Сіверський. При в'їзді в місто, в районі Н-Сіверського
ХПП, він обігнав автобус і не встигши
повернутися на свою смугу побачив велосипедиста, який почав перетинати проїжджу
частину з права на ліво. Велосипедист переїжджав проїзну частину практично
перпендикулярно осі дороги. Під час
того, як він побачив велосипедиста він почав сигналити і різко натиснув на
гальма, однак контакту з велосипедистом уникнути не вдалося. Контакт автомобіля
і велосипедиста відбувся передньою правою частиною керованого ним автомобіля. Після зіткнення він одразу
викликав працівників швидкої допомоги
та зателефонував до чергової частини РВ УМВС. У подальшому було з`ясовано,
що під час дорожньої пригоди було
травмовано громадянина ОСОБА_4 При цьому
категорично заперечував факт перебування в стані алкогольного сп`яніння.
своєї вини у вчиненні
інкримінованого злочину самим
підсудним, вина ОСОБА_1 в скоєнні
передбаченого ст. 286 ч.2 КК України злочину підтверджується іншими зібраними органом досудового слідства
та дослідженими в судовому засіданні
Так, допитана в судовому
засіданні потерпіла ОСОБА_2 заявлений
цивільний позов підтримала та показала,
що від знайомого вранці 21 липня 2007
року вона дізналася, що її чоловік потрапив до лікарні внаслідок травмування
автомобілем. Коли вона приїхала до лікарні, чоловік вже помер. Як згодом з`ясувалося,
чоловіка було травмовано керованим
ОСОБА_1 автомобілем.
Свідок ОСОБА_5 в судовому
засіданні показала, що вранці
вона, її мати ОСОБА_6., ОСОБА_7. їхали в м.Шостку в керованому ОСОБА_1 автомобілі. На вулиці Вокзальній в
м.Н-Сіверський ОСОБА_1 почав
обганяти автобус, що рухався в попутному напрямку. Під час обгону вона побачила
на дорозі велосипедиста, який переїзжав дорогу, аОСОБА_1 почав йому сигналити.
Велосипедист не відреагував на звуковий сигнал іОСОБА_1 почав різко гальмувати.
Автомобіль „потягнуло” у бік і в цей час відбулося зіткнення автомобіля з
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила покази ОСОБА_5 та показала, що близько 8
години 21 липня 2007 року вона, її
донька ОСОБА_5,, ОСОБА_7.
таОСОБА_1 їхали з с.Кірове в м.Шостку в
керованому ОСОБА_1 автомобілі. Неподалік від автовокзалу в
м.Н-Сіверський ОСОБА_1 почав обганяти автобус.
Під час обгону автобуса вона побачила на дорозі велосипедиста, який
переїзжав дорогу і не реагував на звуковий
сигнал, який подавав ОСОБА_1.
В цей часОСОБА_1 почав різко гальмувати, але зіткнення уникнути не вдалося. В
результаті пригоди було травмовано велосипедиста.
- даними рапорту чергового по
Н-Сіверському РВ УМВС (а.с.2), відповідно до якогоОСОБА_1 повідомив до
Н-Сіверського РВ УМВС про те, що він скоїв наїзд на невідомого йому
- даними протоколу огляду місця події (а.с.
3-8), відповідно до якого під час огляду на місці ДТП було встановлено факт
зіткнення автомобіля та велосипеда, з пошкодженням обох транспортних засобів. Також зафіксовано сліди гальмового шляху автомобілю
- даними протоколу перевірки технічного стану транспортного
засобу (а.с.9-12,24 ), відповідно до якого було виявлено пошкодження автомобіля, яким керував підсудний;
- висновком судово-медичної експертизи № 194
від 06 вересня 2007 року ( а.с. 76-79), відповідно до якого смерть ОСОБА_4
настала в результаті набряку головного мозку, який розвинувся внаслідок
крововиливів під ММО, забою головного мозку. Всі тілесні виявлені
тілесні ушкодження, найбільш вірогідно, є пов`язаними з транспортною
висновком експерта № 424 від 31 серпня 2007 року (а.с. 106-110), висновком експерта № 500 від
21 вересня 2007 року (а.с.
116-120), відповідно до яких:
в умовах даної пригоди величина
швидкості руху автомобіля ВАЗ-2106 д/з НОМЕР_1 під керуваннямОСОБА_1, до
моменту початку гальмування згідно сліду гальмування (юзу),
визначається рівною не менше 83,3-84.5 км/год;
у дорожній обстановці, що
виникла безпосередньо перед травмування ОСОБА_4 водійОСОБА_1 повинен був діяти
згідно п.12.4 Правил дорожнього руху. Дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.12.4 ПДР України;
водій автомобіля ВАЗ-2106 д/з
НОМЕР_1 рухаючись з максимально
дозволеною швидкістю в населеному пункті
60 км/год, мав технічну можливість попередити наїзд на велосипедиста екстреним
гальмуванням з зупинкою автомобіля до лінії руху велосипедиста. Перевищення
швидкості водіємОСОБА_1 знаходиться в причинному
зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.
Аналізуючи зібрані докази в їх
сукупності суд вважає, що вина ОСОБА_1 в
скоєні передбаченого ст. 286 ч.2 КК України злочину доведена повністю, дії підсудного органом досудового слідства
правильно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК
України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило
Переходячи до обговорення питання
про вид та міру покарання підсудному
ОСОБА_1 суд приймає до
ступінь суспільної
небезпечності скоєного злочину, особу
підсудного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за
місцем роботи та проживання характеризується з позитивного боку, враховує щире каяття та активне сприяння
розкриттю злочину як обставину, яка
пом'якшує покарання, а також
враховуючи думку потерпілої з приводу призначення можливого покарання,
порушення потерпілим Правил дорожнього руху України
дорожньо-транспортною пригодою - вважає, що виправлення підсудного і запобігання вчиненню ним нових
злочинів ще можливе без ізоляції від суспільства, під час випробувального
терміну. Обговорюючи питання про інкриміновану підсудному кваліфікуючу ознаку
суд, враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, вважає за
необхідне виключити інкриміновану підсудному кваліфікуючу ознаку - вчинення
злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки під час клінічного обстеження
одразу після дорожньо-транспортної пригоди не було встановлено факту
перебування підсудного в стані алкогольного сп`яніння ( протокол № 200,
а.с.16). Наявність в крові підсудного
0,12% етилового алкоголю не можна вважати достатньою підставою для інкримінуванняОСОБА_1кваліфікуючої ознаки -
вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до
„Методичних вказівок про судово-медичну діагностику отруєнь
етиловим алкоголем та припускаємих при цьому помилках” наявність в крові алкоголю
менш 0,3 % - не впливає на організм людини. Враховуючи фактичні
обставини справи, суд вважає за необхідне застосувати до підсудного додаткову міру покарання у виді
позбавлення права керувати транспортними
засобами строком на 3 роки.
Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_1, до набрання вироком
законної сили, необхідно залишити
З підсудного необхідно стягнути судові
Переходячи до обговорення питання
про цивільний позов прокурора суд
вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими та не оспорюються
підсудним.
Обговорюючи питання про цивільний
позов потерпілої ОСОБА_2 суд вважає, що
позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки не оспорюється підсудним,
а позовні вимоги в повному обсязі
доведені потерпілою в судовому засіданні. Задовольняючи заявлені
ОСОБА_2. позовні вимоги у вказаному
розмірі суд виходить із засад розумності, виваженості
та справедливості, враховує характер та обсяг страждань, яких зазнала ОСОБА_2.
внаслідок втрати чоловіка,
тяжкість вимушених змін у її життєвих
стосунках, необхідні для
відновлення попереднього
стану час та зусилля.
На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 323,324,335 КПК України, ст..ст.1166,1167 ЦК України суд -
визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначити покарання
років позбавлення волі з позбавленням
на 3 (три) роки права керувати транспортними засобами .
На підставі ст.75 КК України
ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного за цим вироком основного
покарання, якщоОСОБА_1 протягом 3 (трьох) років не вчинить нового
злочину та виконає покладені на нього обов'язки.
На підставі ст.76 КК України
покласти на ОСОБА_1 обов'язки періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання.
Міру запобіжного заходу у
відношенні ОСОБА_1, до набрання вироком
законної сили, залишити підписку про
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
1258 (одна тисяча двісті п'ятдесят вісім) гривень 18 копійок судових витрат,
вартості проведених експертиз.
Речові докази - залишити в
розпорядженні власників, після набрання
вироком законної сили.

Цивільний позов прокурора - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь фінансового
управління Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівській
області 126 (сто двадцять шість) гривень 03 копійки, на відшкодування фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне
лікування потерпілого від злочинного
діяння.

-4-

Цивільний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 3 799 ( три тисячі сімсот дев'яносто дев'ять ) гривень на відшкодування
завданої скоєнням злочину майнової шкоди
та 30 000 ( тридцять тисяч) гривень на відшкодування завданої скоєним
злочином моральної (немайнової) шкоди.

Вирок протягом 15 діб з моменту
проголошення може бути оскаржений до кримінальної палати апеляційного суду
Чернігівської області, шляхом подання апеляції через Новгород-Сіверський
районний суд Чернігівської області.

Головуючий: Наполов М.І..