ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року червня 16 дня Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, одноособово, під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за секретаря ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровськ у залі суду в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 1 2015 04 , справу за висунутим обвинуваченням проти:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народженого в м. Грозний Чеченської республіки Російської Федерації, росіянина за національністю, з професійно-технічною освітою, неодруженого, бездітного, непрацюючого, який проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні замаху на злочин за ч. 2 ст. 15-ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
14.04.2015 близько 15 години 36 хвилин в м. Дніпропетровську в приміщенні магазину «Карі» в торгівельному центрі «ЦУМ» на проспекті Карла Маркса, 52, з метою обернення на свою користь взуття ОСОБА_4 з користі, намагаючись не привертати до себе уваги, під виглядом покупця умисно взяв з прилавку сірі замшеві чоловічі мокасини 41 розміру артикулу 02709538 та крадькома поклав їх під куртку, що висіла в нього на руці, тим самим таємно заволодів майном вартістю в 399 гривень, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Карі Україна». Проте, ОСОБА_4 не зміг довести злочин до кінця, оскільки під час спроби залишити місце вчинення злочину, не маючи реальної можливості розпорядитися чужим майном, був викритий на виході з торгівельного центру і пійманий співробітниками охорони «на гарячому».

Підсудний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєному діянні, щиросердно розкаявся та засудив вчинене і, будучи допитаним в судовому засіданні, докладно розповів про встановлені вище обставини злочину. Пояснив суду, що за встановлених слідством часу та місця він зайшов до магазину «Карі» з метою приглянути собі взуття на майбутнє, де на одному з прилавків йому сподобалися чоловічі мокасини сірого кольору необхідного йому розміру, які він вирішив викрасти, оскільки грошових коштів у нього з собою не було. Зі слів підсудного, переконавшись, що за його діями ніхто не стежить, він взяв мокасини та сховав їх під куртку, що висіла на його руці, після чого направився на вихід з магазину, минаючи касову зону. Як зазначив ОСОБА_4 , під час проходження антикражних воріт вони спрацювали, подавши сигнал, однак він продовжив рухатися в бік виходу з будівлі ТЦ «ЦУМ», де за 10 метрів від виходу з магазину його наздогнав директор магазину, якому на його вимогу він повідомив про наявний у нього неоплачений товар. Після цього, за власним зізнанням підсудного, співробітниками міліції, що прибули за викликом та доставили його до Бабушкінського РВ, за участю понятих було проведено його особистий огляд, під час якого у нього було вилучене викрадене ним взуття.

Окрім зізнання підсудного, його вина у вчинені злочину підтверджується сукупністю достатніх даних, здобутих за допомогою зібраних доказів, достовірність яких учасниками судового провадження не заперечується, на підставі чого фактичні обставини у судовому засіданні з`ясовані згідно з істиною у встановленому порядку за частиною третьою статті 349 КПК України.

Зокрема, сторони обвинувачення і захисту не оспорюють фактичні дані огляду мокасин у присутності понятих під протокол (т. 1 а.с. 9-11), що безсумнівно підтверджують піймання «на гарячому» ОСОБА_4 на місці події 14.04.2015 у приміщенні Торгівельного центру «ЦУМ» з виявленим у нього неоплаченим товаром, що визнаний речовим доказом (т. 1 а.с. 23). Відомості про проведену інвентаризацію (т. 1 а.с. 25) в сукупності з даними довідки про вартість викраденого (т. 1 а.с. 7) та висновку експерта-товарознавця № 1898-15 від 12.05.2015 (т. 1 а.с. 30-32) вказують на недостачу належної ТОВ «Карі Україна» на праві власності вилученої пари взуття, а також на її вартість, доводячи предмет незакінченого злочину і саму подію таємного заволодіння ним. З добутого відеозапису камер спостереження (т. 1 а.с. 22), визнаного речовим доказом (т. 1 а.с. 21), що переглянутий на досудовому слідстві під протокол від 19.05.2015 (т. 1 а.с. 48), вбачається використаний підсудним спосіб заволодіння майном власника магазину.

Оцінивши показання ОСОБА_4 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, належить дійти переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних підсудним добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Суд за стійким внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному та всебічному дослідженні всіх з`ясованих обставин в їх сукупності, дійшов висновку, що вина підсудного ОСОБА_4 та обставини ним скоєного знайшли своє підтвердження в судовому засіданні дослідженими достатніми доказами, а його умисні дії, що виразилися у протиправному заволодінні чужим майном, безпосередньо спрямованому на його таємне викрадення, яке не доведено до кінця, оскільки, вилучивши майно, він був одразу викритий на місці, не маючи реальної можливості ним розпорядитися з незалежних від його волі причин, підлягають кваліфікації згідно з ч. 2 ст. 15 КК України закінченим замахом на крадіжку за ч. 1 ст. 185 КК України, на що звертав увагу судів Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п. 4 постанови № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності».

Призначаючи у відповідності до ст. 65 КК України вид і міру покарання, суд, керуючись правосвідомістю, враховує характер корисливого незакінченого злочину, віднесеного кримінальним Законом за формальними ознаками до злочинів середньої тяжкості, які посягають на відносини приватної власності, непорушність яких гарантована державою, вчинення якого припинено силами співробітників магазину на стадії закінченого замаху, що характеризує здійснення корисливих злочинних намірів у найвищому ступені. За повного визнання своєї вини підсудним, який на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, суд до пом`якшуючої покарання обставини згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України відносить активне сприяння розкриттю вчиненого злочину та проявлене в судовому засіданні щире каяття.

Відповідно, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням характеру і ступеня тяжкості вчиненого вперше злочину, пом`якшуючих покарання обставин, особи винного, його віку і освітньо-кваліфікаційного рівня, відсутності в нього постійного місця роботи суд за стійким внутрішнім переконанням в силу ст. 68 КК України знаходить за необхідне призначити покарання у виді громадських робіт, визначивши достатній для попередження нових злочинів строк, за якого мета покарання за ст. 50 цього Кодексу буде досягнута, а підсудного спіткає справедлива кара за скоєне за ст. 185 КК України.

Виявлений і вилучений під протокол від 14.04.2015 товар, що був предметом закінченого замаху на крадіжку, переданий представнику потерпілого під розписку (т. 1 а.с. 24), а інші збитки до відшкодування не заявлені, що визначає достатність кримінально-процесуальної реституції в питанні відшкодування шкоди.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні замаху за ч. 2 ст. 15 КК України на передбачену за ч. 1 ст. 185 КК України крадіжку, призначивши у виді покарання 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Речові докази:

чоловічі мокасини 41 розміру артикулу 02709538, передані на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_5 , вважати повернутим у законне володіння Товариству з обмеженою відповідальністю «Карі Україна» за належністю;

DVD-R-диск із записами камер відео спостереження, протоколи допитів представника потерпілого, свідків та інші документи про зафіксовані процесуальні дії, зберігати у кримінальній справі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави на розрахунковий рахунок 0004, відкритий УДКС в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська () в ГУДКС України у Дніпропетровській області (МФО 805012), 61 гривню 50 копійок з призначенням платежу: «оплата витрат на залучення експерта згідно акту № 1898-15 від 12.05.2015», поклавши на підсудного процесуальні витрати.

Вирок, за виключенням підстав заперечення обставин, дослідження яких під час судового розгляду визнано недоцільним, підлягає оскарженню до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом 30 днів, починаючи з наступного після його проголошення дня, із плином яких набирає законної сили. Копію вироку вручити підсудній та прокурору негайно.
Головуючий