Ухвала

іменем україни

17 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_9,
суддів:при секретарі ОСОБА_10, ОСОБА_11,ОСОБА_12,

розглянувши у судовому засіданні касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції та потерпілої ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 12 серпня 2014 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000428, за обвинуваченням

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, раніше судимого: 27 червня 2002 року вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 186 КК із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців та штрафу в розмірі 850 грн; 31 липня 2003 року вироком Староміського районного суду м. Вінниці за ч. 4 ст. 186 КК із застосуванням ст. 71 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 8 місяців; 30 грудня 2009 року умовно - достроково звільнений Літинський районним судом Вінницької області на 1 рік 9 місяців 19 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК,

за участю прокурора ОСОБА_13,

в с т а н о в и л а:

Вироком Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 серпня 2013 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі - 112 384 грн та моральну шкоду у розмірі - 50 000 грн.

Також вироком суду вирішені питання щодо судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 12 серпня 2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 в частині стягнення коштів на користь потерпілої ОСОБА_5 у рахунок відшкодування моральної шкоди змінено. Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 100 000 грн моральної шкоди. Виключено з мотивувальної частини вироку кваліфікуючу ознаку порушення правил експлуатації транспорту. У вступній частині змінено вказівку щодо наявності середньої освіти у ОСОБА_6, зазначивши, що ОСОБА_6 має неповну середню освіту.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м'якості, а справу направити на новий апеляційний розгляд. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що апеляційний суд не виконав вказівок суду касаційної інстанції, оскільки при повторному розгляді справи за відсутності нових даних про особу засудженого та пом'якшуючих покарання обставин безпідставно залишив апеляції прокурора та потерпілої в частині ухвалення нового вироку з призначенням більш суворого покарання без задоволення.

Потерпіла ОСОБА_5 у касаційній скарзі ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду у зв'язку з порушеннями вимог кримінального процесуального закону, зокрема положень ч. 2 ст. 439 КПК України та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м'якості. Стверджує, що апеляційний суд, залишаючи вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_6 покарання без зміни, не врахував тих обставин, що останній не мав права керувати транспортним засобом, вчинив злочин у стані алкогольного сп'яніння та не відшкодував завданої шкоди.

Засуджений ОСОБА_6 подав заперечення на касаційні скарги прокурора та потерпілої ОСОБА_5, в яких, посилаючись на безпідставність їх доводів, просив залишити скарги без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без зміни.

Згідно з вироком суду, 04 травня 2013 року близько 23.00 год., ОСОБА_6, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, не маючи права керувати транспортними засобами, керуючи технічно-справним автомобілем марки ВАЗ-2102, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись автодорогою по вул. Космонавтів у с. Серебринець Могилів-Подільського району Вінницької області в напрямку с. Кукавка, не вибравши безпечної швидкості руху, не справився з керуванням, змінив напрямок руху та виїхав на праве узбіччя автодороги, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8, яка рухалась в попутному напрямку. В результаті дорожньо - транспортної пригоди потерпіла отримала тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя на момент їх спричинення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційний скаргу у повному обсязі і просив направити кримінальне провадження на новий апеляційний розгляд, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, по суті не оспорюється і підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених та належно оцінених судом.

Дії засудженого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України кваліфіковані правильно, що також не оспорюється у касаційних скаргах.

Доводи касаційних скарг про те, що суди порушили вимоги ч. 2 ст. 439 КПК України та не виконали вказівок суду касаційної інстанції, є безпідставними і спростовуються матеріалами справи.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 червня 2014 року попередня ухвала апеляційного суду у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 була скасована у зв'язку з порушенням судом вимог ст. 419 КПК України.

Зокрема, суд касаційної інстанції зазначив, що апеляційний суд належним чином не перевірив і не спростував доводів апеляційних скарг щодо м'якості призначеного ОСОБА_6 покарання та не навів в ухвалі обґрунтованих підстав, через які апеляції сторони обвинувачення визнано необґрунтованими.

Крім того, касаційний суд указав, що під час нового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції необхідно ретельно перевірити зібрані у справі докази, дати їм і висновкам суду першої інстанції належну оцінку, зокрема щодо правильності призначеного покарання та визначення розміру відшкодування потерпілій моральної шкоди і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 439 КПК України вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.

Під час перевірки матеріалів справи було встановлено, що при новому апеляційному розгляді кримінального провадження наведені вказівки суду касаційної інстанції було виконано у повному обсязі. Рішення суду апеляційної інстанцій було прийнято згідно з вимогами процесуального та кримінального законів, на підставі ретельного аналізу й оцінки доказів у кримінальному провадженні та висновків суду першої інстанції щодо розміру покарання та суми відшкодування моральної шкоди.

Так, при перевірці призначеного ОСОБА_6 покарання, апеляційний суд обґрунтовано погодився із висновками суду першої інстанції, що виходячи з характеру і ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного, який раніше судимий, позитивно характеризується, має на утриманні двох малолітніх дітей, частково відшкодував матеріальну шкоду та висловлював намір розрахуватися в повному обсязі і в подальшому підтримувати потерпілу ОСОБА_8, а також за наявності обставин, що обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння і пом'якшуючих його -- каяття, сприяння розкриттю злочину, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження нових злочинів буде покарання у виді реального позбавлення волі на строк 5 років, що в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК.

Разом з тим, з огляду на позицію касаційного суду щодо належного мотивування виду та розміру призначеного ОСОБА_6 покарання, суд апеляційної інстанції з урахуванням тих доказів на які посилалася потерпіла, обґрунтовано змінив вирок та збільшив розмір відшкодування моральної шкоди. Рішення суду апеляційної інстанції повністю відповідає принципу розумності та справедливості, є законним і належним чином умотивованим.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК, є справедливим та достатнім, а тому відсутні підстави для скасування судового рішення внаслідок м'якості призначеного покарання, як про це ставлять питання у касаційних скаргах прокурор і потерпіла.

Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Таким чином, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів не вбачає неправильного застосування кримінального закону та істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які б потягнули зміну чи скасування ухвали апеляційної інстанції.

З уваги на таке, ухвала апеляційного суду є законною і обґрунтованою, а відтак касаційні скарги прокурора та потерпілої ОСОБА_5 задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 12 серпня 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції та потерпілої ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11