Номер провадження: 11-кп/785/81/15
Номер справи місцевого суду: 501/5182/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

судів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 05.11.2014 р. по кримінальному провадженню № 11-кп/785/81/15 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівська Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в тому числі останній раз: 16.08.2012 р. Іллічівським міським судом Одеської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі; 24.06.2014 р. ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси звільнений від подальшого відбування покарання на підставі Закону України Про амністію у 2014 році,

обвинуваченого за ст. 186 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 05.11.2014 р. ОСОБА_7 засуджений за ст. 186 ч. 2 КК України до 4-х років позбавлення волі за вчинення злочину за наступних обставин.

14.09.2014 року біля 12:00 годин, перебуваючи в барi Якорь, розташованому за адресою: Одеська область, м. Iллiчiвсък, вул. Олександрiйська, 13, ОСОБА_7 познайомився з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з якими спiльно продовжив розпивати спиртнi напої. Пiсля вживання спиртних напоїв ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за запрошенням ОСОБА_10 направились до нього додому за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжили розпивати спиртні напої. Пiд час перебування у квартирi, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 почали боротись та пiд час боротьби у ОСОБА_9 випали належні йому речi, а саме: гаманець фiрми Button, вартiстю 200,00 грн. та мобiльний телефон марки Samsung - GALAXY S DUOS GT-S7562, вартiстю 1499,00 грн. з ciм-кapткою оператора Life:) та ciм-кapткою оператора Київстар. Скориставшись необачнiстю ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`янiння, дiючи таємно вiд оточуючих ( ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ), повторно, умисно, з корисливих мотивiв, визначивши в якостi предмета свого злочинного посягання залишений без нагляду мобільний телефон та гаманець, що належали ОСОБА_9 , викрав зазначене вище майно. Заволодiвши викраденим майном, ОСОБА_7 попрямував до виходу з квартири ОСОБА_9 та з метою покинути мiсце скоєння злочину вийшов на сходи під`їзду. В цей же час ОСОБА_9 , побачив, що з кишенi шортiв, що були одягненi на ОСОБА_7 , виглядає його майно, тим самим виявив, що ОСОБА_7 викрав його мобiльний телефон та гаманець i негайно зажадав повернути викрадене, у зв`язкy з чим дiї ОСОБА_7 перестали бути таємними. Усвiдомлюючи те, що сталося, i бажаючи довести свiй злочинний нaмip з вiдкритого викрадення чужого майна до кiнця, не реагуючи на вимоги ОСОБА_9 зупинитися, ОСОБА_7 з викраденим майном втік, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1699,00грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить пом`якшити призначене йому покарання, посилаючись на те, що він свою провину визнав повністю, щиро розкаявся, допомагав слідству та все повернув потерпілому, який до нього претензій не має, а також звертає увагу на те, що його батьки є пенсіонерами і він є їхнім єдиним годувальником.

Також ОСОБА_7 просить розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку ст. 349 ч.3 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, розглянувши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зважаючи на те, що кримінальне провадження розглянуто в порядку ст. 349 ч.3 КПК України, учасники судового провадження не мають права оспорювати фактичні обставини справи, встановлені судом, і в даному разі вони обвинуваченим не оспорюються та апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується доводів обвинуваченого про суворість призначеного покарання, то вони є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Як видно з обставин, які взяв суд до уваги при призначенні покарання обвинуваченому, ступінь тяжкості і обставини вчиненого кримінального правопорушення - останній скоїв тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який не працює, знаходиться на обліку у нарколога, раніше неодноразово судимий 7 разів, а також пом`якшуючі обставини - щире каяття, сприяння слідству та суду у встановленні істини у справі та прийшов до обґрунтованого висновку, що менш сурове покарання, ніж позбавлення волі, не сприятиме його виправленню.

Відповідно даних про наявні судимості ОСОБА_7 , вперше він був засуджений 23.01.2001 р. за ст. 140 ч.2 КК України 1960 р. за крадіжку з відстрочкою виконання вироку. Проте в період відстрочки він знову вчинив аналогічний злочин і на підставі ст. 43 КК України 1960 р. був засуджений до покарання у виді позбавлення волі. Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_7 на шлях виправлення не став та знову скоїв крадіжку чужого майна, а також злочин за ст. 309 ч.2 КК України, за що був засуджений Іллічівським міським судом Одеської області 02.04.2004 р. до покарання у виді позбавлення волі.

Не дивлячись на те, що від відбуття цього покарання він був звільнений умовно-достроково постановою Малиновського райсуду м. Одеси від 24.03.2005 р., ОСОБА_7 23.02.2007 р. та 07.10.2008 р. знову засуджений за вчинення злочинів, передбачених ст. 309 ч.2 КК України та повторно звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на підставі постанови Малиновського райсуду м. Одеси від 30.10.2009 р.

Не дивлячись на виказану йому довіру при повторному умовно-достроковому звільненні, ОСОБА_7 знову вчинив корисливий злочин, за який 13.04.2011 р. був засуджений Іллічівським міським судом м. Одеси за ст. 190 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі.

Звільнившись з місць позбавлення волі 02.11.2011 р., ОСОБА_7 16.08.2012 р. знову був засуджений за крадіжку чужого майна до покарання у виді 3-х років позбавлення волі, від подальшого відбування якого він був звільнений у червні 2014 р., після чого вже 14.09.2014 р. вчинив новий корисливий тяжкий злочин, за який засуджений даним вироком.

З урахуванням всіх обставин справи, наявності пом`якшуючих обставин, суд призначив обвинуваченому покарання у рамках санкції ст. 186 ч.2 КК України - у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, що відповідає вимогам ст. 65 КК України та встановленим обставинам.

Приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого та відсутність сукупності пом`якшуючих обставин, які б пом`якшували покарання та істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину, підстав для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України колегія суддів не знаходить.

Доводи обвинуваченого про те, що він єдиний годувальник в сім`ї є необґрунтованими, так як його батьки похилого віку отримують пенсію, а обвинувачений ніде не працював.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 05.11.2014 р. стосовно нього - без змін.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_4

ОСОБА_3