У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів

Заголдного В.В. і Лавренюка М.Ю.

розглянувши в судовому засіданні 28 лютого
2008 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою цивільного
відповідача ВАТ “Шепетівський
цукровий завод” на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області
від 1 березня 2007 року, яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

немаючого
судимості,

за ч. 2 ст. 286 КК України на чотири роки
позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два
роки, за ч. 1 ст. 135 КК України на один рік позбавлення волі, на підставі ст.
70 КК України за сукупністю злочинів йому призначено чотири роки позбавлення
волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки, а на підставі ст. 75 КК України його
звільнено від відбування покарання з випробуванням на три роки іспитового
строку.

Постановлено стягнути з ВАТ “Шепетівський
цукровий завод” на користь ОСОБА_2 283 грн. 30 коп. на відшкодування
матеріальної і 15.000 грн. - моральної шкоди, на користь ОСОБА_3. 52 грн. 30
грн. на відшкодування матеріальної і 300 грн. - моральної шкоди, на користь
ОСОБА_4. 30.811 грн. 50 коп. на відшкодування матеріальної шкоди і 360 грн. за
надання послуг з оцінки автомобіля, а також на користь Шепетівської ЦРЛ 5.835
грн. 50 коп. на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих
ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Постановою
Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 2 липня 2007 року
ОСОБА_1. звільнено від відбування основного покарання на підставі п. “б” ст. 1
Закону України “Про амністію” від 19 квітня 2007 року,

установила:

Суд
визнав ОСОБА_1 винуватим у тому, що він 2 жовтня 2006 року у стані сп'яніння, керуючи
вантажним автомобілем “МАЗ-5551”, д/н НОМЕР_1, що належить ВАТ “Шепетівський
цукровий завод”, та рухаючись неподалік в'їзду в с.
Білокриниччя Шепетівського району, порушив вимоги п. п. 2.3 “б”; 2.9 “а”; 2.10;
12.1; 12.2; 12.3 Правил дорожнього руху, і, не справившись з керуванням,
допустив наїзд на припаркований автомобіль ОСОБА_4. “ВАЗ-21093”, д/н НОМЕР_2, в
салоні якого знаходилися ОСОБА_2. і ОСОБА_3., які внаслідок ДТП отримали,
відповідно, тяжкі і легкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_1, поставивши у такий
спосіб потерпілих в небезпечний для життя стан, допомоги їм не надав і з місця
пригоди втік.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької
області від 1 серпня 2007 року вирок залишено без зміни.

У
касаційній скарзі цивільний відповідач просить скасувати вирок і ухвалу в
частині вирішення цивільного позову, а справу - направити на новий судовий
розгляд. Твердить, що ОСОБА_1. у трудових відносинах з ВАТ “Шепетівський
цукровий завод” не перебував, крім того, на час вчинення ДТП він не виконував
трудові обов'язки, а використовував автомобіль у власних інтересах, тому
рішення судових інстанцій про стягнення з ВАТ “Шепетівський цукровий завод”
матеріальної і моральної шкоди на користь потерпілих є безпідставним.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали кримінальної
справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення.

Винуватість
ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, доведена сукупністю доказів,
які містяться в матеріалах справи, у тому числі, показаннями самого
засудженого, який неодноразово твердив, що, працюючи водієм ВАТ “Шепетівський
цукровий завод” і того дня виконуючи трудові обов'язки, він порушив правила
дорожнього руху, вчинив наїзд на припаркований автомобіль “ВАЗ-21093” і з місця
ДТП утік, показаннями потерпілих ОСОБА_2. і ОСОБА_3., показаннями свідків,
даними висновків судово-медичних експертиз.

Кваліфікація
злочинних дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 286 і ч. 1 ст. 135 КК України є правильною.

Покарання
винуватому призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України.
Обґрунтованим є й рішення суду про застосування акту амністії до ОСОБА_1.

Що ж стосується
вироку суду в частині розв'язання цивільного позову, то з ним колегія суддів
погоджується. Це рішення, як видно з мотивувальної частини вироку, прийнято з
дотриманням норм КПК України, які регулюють розгляд цивільного позову у
кримінальному судочинстві. Факт перебування ОСОБА_1 на час ДТП у трудових
відносинах з ВАТ “Шепетівський цукровий завод” матеріалами справи доведений.
Стягнення сум на користь потерпілих належно вмотивоване.

Будь-яких даних
про упередженість органів досудового слідства чи суду, порушення ними норм КПК
України, які були б підставою для зміни або скасування судових рішень, не встановлено.

Колегія
суддів не знаходить підстав для призначення кримінальної справи до касаційного
розгляду з обов'язковим повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України.

Керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

відмовити
цивільному відповідачу ВАТ “Шепетівський цукровий завод” в задоволенні
касаційної скарги.

Судді:

Заголдний В.В. Редька
А.І. Лавренюк
М.Ю.