Справа № 161/1198/15-к
Провадження № 1-кп/161/120/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 09 лютого 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002879, що надійшло з прокуратури м.Луцька 28.01.2015 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше судимого: 23.05.2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст.185 ч.3, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 31.07.2013 року по відбуттю строку покарання;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_7 02.11.2014 року близько 18.30 год., спільно з особою справа відносно якого виділена в окреме провадження, перебуваючи в приміщенні супермаркету "ПАККО", по вул.Ковельській, 68 м.Луцька, в присутності інших відвідувачів, умисно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до загальноприйнятих у суспільстві правил і норм, виражаючи явну зневагу до оточуючих, з особливою зухвалістю, безпричинно, з метою самоствердження за рахунок приниження гідності інших осіб та демонстрації своєї зверхності над ними, нецензурно висловлювався до ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Після чого, безпричинно наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар лобною ділянкою своєї голови в область носа, спричинивши фізичного болю.

Цього ж дня, близько 18.50 год., спільно з особою, справа відносно якого виділена в окреме провадження, перебуваючи поблизу супермаркету "ПАККО", по вул.Ковельській, 68 м.Луцька, продовжуючи свої злочинні дії, керуючи єдиним злочинним умислом, з хуліганських мотивів, підбігли до ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , де ОСОБА_7 , безпричинно наніс один удар долонею руки по обличчю ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_7 , самостійно, без відому та попереднього узгодження з особою, справа відносно якого виділена в окреме провадження, дістав з-за пояса штанів пневматичний пістолет калібру 4,5 мм невстановленої марки та моделі, який ним був заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень та з хуліганських мотивів, здійснив близько 3-4 пострілів в ОСОБА_5 , влучивши в лобну ділянку голови, внаслідок чого спричинив тілесне ушкодження у вигляді непроникаючого поранення лобної ділянки справа, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №1243 від 20.11.2014 року, за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразились в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні хуліганських дій, вчинених групою осіб, відносно потерпілого, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, визнав повністю. Цивільний позов потерпілого про відшкодування завданої шкоди визнав частково. Суду дав показання, що 02.11.2014 року близько 18.30 год. разом з особою, справа відносно якого виділена в окреме провадження, перебували в приміщенні супермаркету "ПАККО", що по вул.Ковельській, 68 м.Луцька. Оскільки товариш потерпілого випадково, проходячи біля прилавка, штовхнув його батька, тому він ( ОСОБА_7 ) почав нецензурно виражатись, після чого наніс один удар потерпілому ОСОБА_5 , який втрутився у розмову, в область носа. Через декілька хвилин, перебуваючи разом з особою, справа відносно якого виділена в окреме провадження, поблизу супермаркету, наніс удар ОСОБА_8 . В подальшому дістав пневматичний пістолет та здійснив декілька пострілів в обличчя потерпілого ОСОБА_5 . Збитки потерпілому не відшкодовані. У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати.

Потерпілий неповнолітній ОСОБА_5 повністю підтвердив показання обвинуваченого щодо фактичних обставин справи та нанесення йому тілесних ушкоджень. Збитки йому не відшкодовані. Просить задовольнити заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Чеки та квитанції, які підтверджували понесені витрати на лікування не збереглись. Щодо покарання покладається на думку суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_7 його винність у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненими групою осіб, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить рецидив злочинів.

ОСОБА_7 у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання, де скарг на його поведінку не надходило, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак зважаючи на його особу, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, відбував реальну міру покарання, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, вчинив злочин незадовго після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення і підвищену суспільну небезпечність, окрім того, вчинений злочин, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, збитки потерпілому тривалий час не відшкодовані, тому суд призначає покарання в межах санкції ст.296 ч.4 КК України у виді позбавлення волі.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Згідно ст. 374 ч.4, 183 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 слід змінити, до вступу вироку в законну силу, запобіжний захід, з врахуванням його особи, міцності соціальних зв`язків, того, що він вчинив дане кримінальне правопорушення через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, не зважаючи на те, що йому було оголошено про підозру та скеровано обвинувальний акт до суду у даному провадженні він, обґрунтовано підозрюється ще і у вчиненні іншого тяжкого корисливого злочину, з застосуванням насильства до потерпілого, вчиненого 29.01.2015 року, що, безумовно, свідчить про те, що він може вчиняти і інші кримінальні правопорушення, наявність інших ризиків, визначених ст.177 КПК України, зокрема реальної можливості уникати подальшого виконання судового рішення, з особистого зобов`язання на тримання під вартою.

На підставі ст. 128, 129 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_5 5000 (п`ять тисяч) грн. спричиненої моральної шкоди.
В решті позовних вимог - відмовити.
Відмовляючи в частині позову щодо відшкодування матеріальної шкоди судом враховано відсутність підтверджуючих документів (квитанцій), понесених потерпілим на лікування.
Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілого, та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, залишити у матеріалах кримінального провадження та знищити.
Згідно п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат" /з відповідними змінами/, судові витрати за проведення балістичної експертизи в сумі 147, 42 грн. не підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки останньому органами досудового слідства не пред"являлось обвинувачення та він не був засуджений за незаконне поводження зі зброєю, а тому судові витрати за проведення даної експертизи, повинні прийматися за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України, призначивши покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 11.55 год. 09.02.2015 року, тобто з моменту його затримання.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_5 5000 (п`ять тисяч) грн. спричиненої моральної шкоди.
Речові докази кулю, вилучену під час огляду місця події 14.11.2014 року, що передана на зберігання у ВРЗ УМВС України у Волинській області знищити; оптичний диск із відеозаписами з гуртівні «ПАККО» - залишити у матеріалах кримінального провадження.
До набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого змінити запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії даного вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: