справа № 482/252/15-к В И Р О К
Іменем України
05 березня 2015 року
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
15.08.2002 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1-го року позбавлення волі, з відбуванням покарання в КВУ. Звільнився з місць позбавлення волі 04.06.2003 року по закінченню строку відбування покарання
2) 12.10.2006 року Ленінським районним судом м. Миколаєва Миколаївської області за ст.ст. 185ч.3, 186 ч.2, 70ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі з відбуванням покарання в КВУ. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 21.12.2006 року вирок суду в частині призначеного ОСОБА_3 покарання було змінено і йому призначено покарання за ст.ст.185ч.3,186ч.2 КК України із застосуванням ст.ст.69,70 КК України, нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкціях статей обвинувачення і за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 роки в КВУ. Звільнився 24.04.2008 року з КВУ №53 по постанові Миколаївського райсуду Миколаївської області від 16.04.2008 року на підставі ст.81 КК України, умовно-достроково на невідбутий строк покарання 10 місяців 16 днів позбавлення волі.
3) 06.05.2009 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ст.ст.263ч.2, 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі в КВУ. Звільнився 22.12.2010 року з КВУ №53 по постанові Миколаївського райсуду Миколаївської області від 16.12.2010 року, на підставі ст.81 КК України, умовно-достроково на невідбутий строк покарання 2 місяці 15 днів позбавлення волі.
4) 22.03.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва Миколаївської області за ст.ст. 185ч.2, 71ч.1 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі з відбуванням покарання в КВУ. Звільнився 20.02.2014 року з КВУ №53 по закінченню відбування строку призначеного покарання, про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення, що передбачене ст.185 ч.3 КК України.
У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор прокуратури Новоодеського району ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 .
Потерпілою у кримінальному провадженні являється ОСОБА_5 , яка на судовий розгляд справи не з`явилася, подавши суду письмову заяву про розгляд даної справи у її відсутність.
СУД, В С Т А Н О В И В і ВВАЖАЄ ДОВЕДЕННИМ, ЩО :
Раніше судимий за вчинення корисливих злочинів ОСОБА_3 на шлях виправлення не встав і після звільнення з місць позбавлення волі в межах непогашеної і не знятої судимості вчинив повторне викрадення чужого майна при наступних обставинах.
Так, в ніч з 09 на 10 січня 2015 року, близько 23 години, раніше судимий ОСОБА_3 , реалізуючи виниклий корисливий умисел, що був направлений на таємне викрадення майна з магазину, взявши зі свого помешкання сокиру, прибув до приміщення продуктового магазину приватного підприємця ОСОБА_5 , що розташований по АДРЕСА_2 .
Там, діючи умисно та протиправно, використовуючи взяту з дому сокиру, ОСОБА_3 за її допомогою, пошкодив віконну решітку та раму в будівлі цього магазину і через виниклий отвір проник в його середину.
Знаходячись в приміщенні магазину, ОСОБА_3 діючи таємно, незаконно, протиправно заволодів телевізором «LG FLETRON», сірого кольору, вартістю 600 гривень, банкою кави «Якобс», вагою 200 грамів, вартістю 112 гривень, 6-ма банками кави «Нескафе класік» по 100 грамів кожна, вартістю 43,50 за банку, на суму 261 гривень, 5-тю банками кави «Нескафе класік» по 50 грамів кожна, вартістю 24,50 грн. за банку, на суму 122,50 гривень, 10-тю пакетиками кави «Нескафе», вагою 70 грамів кожний, вартістю 27,75 грн. за пакетик, на суму 277,50 гривень, 1-ним пакетом кави «Нескафе Голд», вагою 75 грамів, вартістю 32 гривні, двома пакетами кави «Чорна карта», вагою 75 грамів кожна, вартістю 31,50 грн. на суму 63 гривні, трьома пакетами кави «Якобс», вагою 78 грамів кожна, вартістю по 42 грн. за пакет, на суму 126 гривень, однією банкою кави «Форт», вагою 50 грамів, вартістю 17,50 гривень, трьома пляшками соку «Наш сік», ємкістю 1 літр кожна, вартістю 12 грн. за пляшку, на суму 36 гривень, двома пакетами цукерок «Паріжель», вагою 285 грамів кожний, вартістю по 28 грн. на суму 56 гривень, трьома пакетами цукерок «Асорті», вагою 325 грамів кожний, вартістю по 43 грн. на суму 130,50 гривень, трьома пакетами цукерок «Ромашка», вагою 250 грамів кожний, вартістю по 25 грн., на суму 75 гривень, двома пакетами цукерок «Маргарита», вагою 230 грамів кожний, вартістю по 42 грн. на суму 84 гривень, 11-ю цукерками «дід Мороз», вагою по 50 грамів кожна, вартістю 12,50 гривень, на суму 137,50 гривень, одним тортом «Бісквіт», вагою 1,2 кг, вартістю 67 грн. за кілограм, на суму 80,40 гривень, викрав 2,756 кг ковбаси «Грудка», вартістю 84,50 грн. за кілограм, на суму 232,88 гривень, викрав 3,184 кг курячих крилець, вартістю 59,75 грн. за кілограм, на суму 190,24 гривень, викрав 1,2 кг ковбаси «Салямі», вартістю 130 грн. за кілограм, на суму 156 гривень, викрав 1,650 кг балику копченого, вартістю 110 грн. за кілограм, на суму 181,50 гривень, викрав 1,700 кг сиру ковбасного, вартістю 39,80 грн. за кілограм, на суму 67,66 гривень.
Заволодівши та утримуючі при собі викрадене майно, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, а розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3030,18 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, що передбачене ст.185ч.3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої являється проникнення у приміщення.
В процесі досудового розслідування даної справи кримінального провадження, викрадене майно було виявлено у обвинуваченого ОСОБА_3 і повернуто у власність потерпілої.
Цивільний позов по справі потерпілою не заявлявся, процесуальні витрати по справі відсутні.
Доказами на підтвердження встановлених в суді вищезазначених обставин, являються покази допитаного в суді обвинуваченого, який повністю визнав свою провину в інкримінованому йому в провину злочині, а також доказами по справі являються досліджені в суді документи кримінального провадження.
Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєні інкримінованого йому в провину злочині, що передбачений ч.3 ст.185 КК України.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 розповів про обставини вчинення ним цього викрадення майна з приміщення продуктового магазину ОСОБА_5 , з проникненням в середину приміщення цього магазину, пояснивши, що він в ніч з 09 на 10 січня 2015 року, не маючи при собі грошей, вирішив викрасти гроші або товар з продуктового магазину, в зв`язку з чим, за допомогою сокири, яку взяв з помешкання, пошкодив решітку на вікні магазину та віконну раму і через вікно проник в середину магазину і, враховуючи, що грошей в магазині не було, то він звідти таємно викрав продукти, товари, телевізор, які за декілька разів переніс до свого помешкання, з метою їх подальшого продажу на ринку в м. Нова Одеса. Зазначив, що вранці наступного дня, коли про цю крадіжку стало відомо, то всі викрадені речі він повернув потерпілій. Заявив, що в скоєному щиро кається та просить суд не карати його суворо і не позбавляти волі.
Вислухавши покази обвинуваченого, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що крім визнання обвинуваченим своєї провини у скоєні цього злочину, що передбачений ч.3 ст.185 КК України, його вина повністю доведена в судовому засіданні дослідженими фактичними даними.
Так, з досліджених в судовому засіданні документів, а саме: з письмової заяви потерпілої про злочин, витягів з ЄРДР, з акту інвентаризації викрадених з продуктового магазину ПП ОСОБА_5 товаро-матеріальних цінностей вбачається, що із приміщення магазину потерпілої - приватного підприємця ОСОБА_5 , що розташований по АДРЕСА_2 , в ніч з 09 на 10 січня 2015 року, шляхом проникнення в середину магазину, було викрадено товаро-матеріальних цінностей на загальну суму 3030,18 гривень.
В зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини та визнанням сторонами кримінального провадження всіх фактичних обставин справи щодо суті пред`явленого обвинувачення, за згодою обвинуваченого, проти чого не заперечував прокурор, суд з`ясувавши, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів у добровільності та істинності позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм наслідки цих дій, а саме, що в даному випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржувати ці визнані ними фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно пред`явленого обвинувачення.
За таких вищевикладених обставин, дослідивши в судовому засіданні покази обвинуваченого, дослідивши документи кримінального провадження, в тому числі документи, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому в провину злочині повністю доведена дослідженими доказами, в тому числі його признательними показами, які відповідно до ст.ст.84-86 КПК України, являються належними і допустимими доказами, які суд кладе в основу обвинувального вироку.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за ст.185ч.3 КК України.
Відповідно до ст.ст.94, 337 КПК України, аналізуючи та оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, як кожного окремо, так і всіх їх у сукупності, в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку, що така кваліфікація дій обвинуваченого являється правильною, а тому, не виходячи за межі пред`явленого обвинуваченння, суд дії обвинуваченого кваліфікує за ст.185ч.3 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він є працездатним громадянином України, який не має постійної роботи і на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, розлучений, дітей не має, раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів і знову незадовго після звільнення з місць позбавлення волі, вчинив корисливий злочин у період не знятою і не погашеної законом судимості, що судом враховується як обставини. що характеризують особу обвинуваченого.
Викрадене майно було виявлено і повернуте у власність потерпілої особи. Цивільний позов потерпілою по даній справі не заявлявся. На адресу суду надійшла письмова заява від потерпілої, в якій вона просила суд розглянути дану справу у її відсутність, повідомляючи, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має.
Тому, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, як ступінь тяжкості та характер скоєного ним злочину, так враховує і обставини, що характеризують його особу, в тому числі його матеріальний та сімейний стан, а також всі інші обставини цієї справи, в тому числі і ті, що як обтяжують, так і пом`якшують йому покарання.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що скоєний обвинуваченим злочин відноситься до категорії тяжкого і вчинений ним повторно, що являється обставиною, яка зазначена саме, як обставина, що обтяжує йому покарання.
Серед обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує повне визнання ним своєї провини, каяття у скоєному, усунення негативних наслідків заподіяної шкоди шляхом повернення всього викраденого майна.
Разом з цим, наявність цих декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, з урахуванням як характеру та ступеня суспільної небезпечності і тяжкості скоєного ним діяння, та з урахуванням його особи, не дають суду підстав, при призначені йому покарання, застосувати ст.69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті обвинувачення, так як наявність сукупності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, з урахуванням його особи, не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.
Суд зазначає, що повинна бути не лише сукупність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а й щоб ці обставини ще й істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, чого суд не вбачає в діянні обвинуваченого.
Злочин обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисний, тяжкий, пов`язаний з проникненням в приміщення, раніше він судимий, вчинив цей злочин повторно, незадовго після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить як про підвищену суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, так і небезпечність його особи, який після звільнення з місць позбавлення волі, не зробив для себе належних висновків, не став на шлях виправлення і знову вчинив умисний, корисливий, тяжкий злочин.
Інших додаткових фактичних обставин, які б значно пом`якшували покарання обвинуваченому, сторони кримінального провадження, в судовому засіданні, суду не навели і судом таких обставин, при дослідженні доказів, не встановлено.
За такого, із врахуванням як характеру, обставин та ступеню тяжкості скоєного злочину, так і з урахуванням особи обвинуваченого, всіх тих обставин, що як обтяжують, так і пом`якшують покарання обвинуваченому, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.ст.65-68 КК України, йому має бути призначене для відбування покарання у виді позбавлення волі, яке передбачено санкцією ч.3 ст.185 КК України, в межах мінімальної межі цієї санкції статті обвинувачення, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу, яке на думку суду, буде тим необхідним і достатнім заходом для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся, процесуальні витрати по справі відсутні, речові докази по справі в суді не досліджувались.
Керуючись ст. ст.368-371, 373-374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні, у скоєні злочину, що передбачений ст.185 ч.3 КК України і призначити йому покарання за цією нормою у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши йому в строк відбування покарання, весь час перебування під вартою, з 16 січня 2015 року по день набрання даним вироком суду законної сили.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , який був обраний йому на досудовому розслідуванні ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду від 16.01.2015 року у виді тримання під ватою в СІЗО м. Миколаєва, до набрання вироком законної сили, - залишити без зміни.
До набранням даним вироком законної сили, обвинуваченого слід тримати під вартою в СІЗО м. Миколаєва.
До набрання вироком законної сили обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не може бути переведений у місце позбавлення волі в іншу місцевість.
Вирок суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги, а засудженим в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому і прокурору, а потерпілій, яка не була присутньою в судовому засіданні, копія вироку направляється поштовим відправленням.

Головуючий: