Справа №487/6613/14-к
Провадження № 1-кп/487/372/14
Заводський районний суд міста Миколаєва
УХВАЛА
Іменем України
про відмову у задоволенні клопотання
про зміну запобіжного заходу

23.07.2014 колегія суддів Заводського районного суду міста Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі прокурора прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , їх захисників: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті миколаєві кримінальне провадження №0000220 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, громадянки України, не заміжньої, раніше не судимої, мешканки квартири АДРЕСА_1 у вчиненні злочинів передбачених частиною 2 статті 307, частиною 3 статті 307, частини 4 статті 321, частиною 2 статті 306 КК України
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Миколаєві, громадянки України, не заміжньої, раніше не судимої, мешканки квартири АДРЕСА_1 у вчиненні злочинів передбачених частиною 2 статті 307, частиною 3 статті 307, частини 4 статті 321, частиною 2 статті 306 КК України,
ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Миколаєві, громадянки Українки, не заміжньої, судимої 27.03.2013 Заводським районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк у три роки із звільненням від його відбування з іспитовим строком у два роки, у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 307, частиною 4 статті 321 КК України,
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Миколаєві, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, мешканця квартири АДРЕСА_2 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 307, частиною 4 статті 321, частиною 2 статті 309 КК України,
ОСОБА_9 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Миколаєві, громадянки України, не заміжньої, раніше не судимої, мешканки квартири АДРЕСА_3 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 307, частиною 4 статті 321 КК України,
ОСОБА_10 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Миколаєві, громадянки України, не заміжньої, раніше не судимої, яка має на утриманні одну малолітню дитину, мешканки квартири АДРЕСА_2 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України,
ОСОБА_18 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 у місті Миколаєві, громадянки України, не заміжньої, раніше не судимої в силу статті 89 КК України, яка має на утриманні одну малолітню дитину, мешканку квартири АДРЕСА_4 у вчиненні злочинів передбачених частиною 3 статті 307, частиною 4 статті 321 КК України
встановила:
В провадженні Заводського районного суду міста Миколаєва перебувають матеріали вказаного кримінального провадження №0000220 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , обвинувальний акт в рамках якого надійшов до суду 02.07.2014.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 обрано запобіжний захід у вигляді трмання під вартою на строк у 60 діб, терміном до 01.09.2014.
18.07.2014 ОСОБА_17 - захисник обвинуваченої ОСОБА_18 звернулась до суду із клопотанням про зміну останній запобіжного заходу, посилаючись на той факт, що її підзахисна перебуває на 28-29 тижні вагітності, має постійне зареєстроване місце проживання.
В судовому засіданні підозрювана підтримала ініційоване захисником клопотання, спільно з останньою наполягаючи на зміні запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на його необґрунтованість та існування ризиків, що були оцінені судом під час розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу та його продовження.
Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, клопотання, а також матеріали, якими обґрунтовується необхідність зміни запобіжного заходу, суд дійшов наступного.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 15.03.2014 ОСОБА_18 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк у 60 діб у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, тобто переховування від органу досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 08.05.2014 строк тримання під вартою був продовжений до 07.07.2014.
Ухвалою колегії суддів Заводського районного суду міста Миколаєва від 04.07.2014 запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_18 під вартою був продовжений.
В обґрунтування доводів клопотання про зміну запобіжного заходу, стороною захисту покладено те, що ОСОБА_18 15.07.2014 була зареєстрована в якості постійного мешканця в будинку АДРЕСА_5 , згідно довідки Миколаївського слідчого ізолятора від 03.07.2014 №20/14-1629 перебуває на 28-29 тижні вагітності.
Згідно положень частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Оцінюючи в сукупності матеріали кримінального провадження, надані стороною захисту відомості в обґрунтування необхідності зміни запобіжного заходу, суд встановив, що ОСОБА_18 обвинувачується у вчиненні злочинів, за які передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком до двадцяти років; не має постійного місця роботи чи іншого законного джерела прибутку.
При оцінці, наданої стороною захисту інформації щодо стану здоров`я підозрюваної, суд виходить із положень статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», згідно яким, медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я, а також практики Європейського суду з прав людини, висловленої в тому числі у справах сторонами яких були громадяни України. Так, у рішенні «Ощурко проти України» (п. 75 рішення від 08.09.2011), Європейський суд дійшов висновку про неможливість звільнення затриманого лише за станом здоров`я. Звільнення за станом здоров`я, на думку ЄСПЛ, можливе лише у разі не забезпечення державною надання належної медичної допомоги. Вказаними нормами Закону України «Про попереднє ув`язнення», а також Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженими Наказом Міністерства Юстиції України від 18.03.2013 № 460/5, згідно яким, в права затриманої особи входить в тому числі право за висновком лікаря отримувати від родичів (у фабричній, закритій, не пошкодженій упаковці) аналоги медичних препаратів, призначених для проходження курсу лікування. Окрім того, при слідчих ізоляторах функціонує медична частина, яка є її структурним підрозділом та забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим. Вона включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань тощо.
Окрім того, дослідженої судом довідки, якою сторона захисту мотивує необхідність зміни запобіжного заходу вбачається, що ОСОБА_18 , перебуваючи на 28 тижні вагітності була оглянута лікарем-гінекологом, пройшла процедуру ультразвукового обстеження в родильному будинку АДРЕСА_6 , не скаржиться на стан здоров`я, який лікарями арештної установи, де перебуває обвинувачена характеризується як задовільний. Обвинувачена отримує дієтичне харчування та рекомендації щодо подальшого догляду.
При розгляді можливості щодо застосування у відношенні обвинуваченої запропонованого стороною захисту запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує факт того, що підозрювана на даний час має зареєстроване місце проживання, проте вказане, з урахуванням суті злочину, в якому вона підозрюється не виключає існування передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України ризику вчинення нею іншого, в тому числі аналогічного кримінального правопорушення, оскільки вказаною протиправною діяльності підозрювана може займатися за місцем проживання, що виключає виконання превентивної функції запобіжного заходу.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 176, 178, 181, 201, 369, 372 КПК України,
ухвалила:
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_18 - ОСОБА_17 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді:
ОСОБА_3

І ОСОБА_19