Справа № 2517/9534/12 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/795/2/2015
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

засудженого ОСОБА_13 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями старшого прокурора Прилуцької міжрайонної прокуратури, адвоката, в інтересах засудженого, потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 січня 2014 року щодо ОСОБА_13 ..

Цим вироком ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженого, на день взяття під варту проживав по АДРЕСА_2 , працював державним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, засуджено за ч. 1 ст. 119 КК України до покарання у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 постановлено рахувати з 01.01.2010 року, запобіжним заходом залишено тримання під вартою.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 81 КПК України 1960 р..

Місцевим судом ОСОБА_14 засуджено за те, що близько 4-ої год. ранку 1 січня 2010р., біля кафе «Магнолія» в смт. Варва, у присутності його відвідувачів відбувалася бійка ОСОБА_15 з Канцелярчиком, при спостереженні за нею нетверезий Крючка помилково сприйняв за нападника ОСОБА_16 , який торкнувся його спини, і тому інстинктивно своїм зігнутим ліктем вдарив його в живіт чи груди, вислизнув назад і один раз ударив кулаком в потиличну область голови, від чого той при падінні ударився тулубом та головою об мерзлий ґрунт і від отриманих при цьому тяжких тілесних ушкоджень помер в лікарні в той же день.

Дії підсудного Крючки місцевим судом перекваліфіковано з ч. 2 ст.121 на ч.1ст.119 КК України.

Не погодившись з вироком районного суду, потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подали аналогічні за змістом апеляції в яких просять його скасувати та ухвалити новий і за ч. 2 ст. 121 КК України призначити максимальне покарання.

Прокурор подав апеляцію в якій просить вирок районного суду скасувати та ухвалити новий, визнати винним ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 121 КК України з призначенням йому покарання у виді 7 років позбавлення волі. Мотивує тим, що в матеріалах справи наявні докази, що підтверджують активність, цілеспрямованість дій засудженого та єдиний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_17 .. Наявні пошкодження у ОСОБА_13 пальців правої руки свідчать про значну силу удару. Окрім того суд не в повному обсязі врахував наслідки, що настали та таку обтяжуючу обставину як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Адвокат ОСОБА_7 , в інтересах засудженого ОСОБА_13 , також подав апеляцію в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, вважає призначене покарання таким, що не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого в силу його суворості. На його думку до пом`якшуючих вину обставин слід віднести часткове визнання вини, сприяння розкриттю злочину, позитивні характеристики, що раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, є інвалідом з дитинства, має хворобливий стан здоров`я.

Заслухавши доповідача, прохання прокурора і потерпілих задовольнити їхні апеляції з викладених в них підстав та прохання засудженого і його адвоката змінити вирок і пом`якшити покарання, перевіривши матеріали кримінальної справи, дослідивши дані про особу засудженого, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає апеляцію прокурора обґрунтованою, апеляції потерпілих такими, що підлягають частковому задоволенню, а апеляцію адвоката не обґрунтованою.

Апеляційним судом встановлено, що 01 січня 2010 року, близько 4 години, біля кафе „Магнолія, розташованого в смт. Варва по вул. Шевченка, 41, ОСОБА_13 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через особисті неприязні стосунки з ОСОБА_18 , які між ними склалися перед цим, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, умисно наніс йому ззаду удар рукою в голову, внаслідок чого потерпілий упав передньою частиною тіла на тверде покриття та вдарився лобною ділянкою голови. Від отриманих тілесних ушкоджень в цей же день ОСОБА_18 помер.

В апеляційному суді ОСОБА_13 своєї вини у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_18 по суті не визнав, і пояснив, що в ніч на 1 січня 2010 року біля кафе „Магнолія в смт. Варва він відштовхнув ОСОБА_18 , останній пішов вперед і, як йому здалося, упав до низу, а потім почав підніматися і знову упав назад.

Не дивлячись на таку позицію засудженого, його вина в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Згідно пояснень потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 01 січня 2010 року близько 5 години їм на домашній телефон зателефонували з лікарні і повідомили про смерть сина. Пізніше їм стало відомо, що сину заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_13 біля кафе „Магнолія в смт. Варва, під час святкування Нового року.

Допитаний у судовому засіданні у суді першої інстанції свідок ОСОБА_19 , показав, що він бачив як ОСОБА_13 наніс потерпілому ОСОБА_18 один удар кулаком ззаду в область голови, від якого у потерпілого підкосилися ноги і він упав непритомним. ОСОБА_13 запитував у нього про стан ОСОБА_18 і попросив нікому не говорити про його причетність.

Свої показання свідок ОСОБА_19 підтвердив під час проведення очної ставки з ОСОБА_13 (т. 1 а.с. 163 167).

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_20 показав, що між ОСОБА_18 та ОСОБА_13 відбувся конфлікт і він бачив боковим зором як ОСОБА_21 після удару в голову падав вперед і тоді він чув вислів „це тобі за те, що багато говориш. Враховуючи, що потерпілий лежав на землі, а ОСОБА_13 стояв поруч, вказану фразу міг промовити підсудний.

Свої показання свідок ОСОБА_20 підтвердив при проведенні очної ставки з ОСОБА_13 (т. 1 а.с. 168 171).

Свідок ОСОБА_22 у суді підтвердив, що ОСОБА_13 говорив йому, що саме після його удару потерпілий впав на землю.

При огляді трупа ОСОБА_18 за правою вушною раковиною виявлено рану довжиною до 1 мм та крововилив з її нижньої частини. (т. 1 а.с. 18 21).

Згідно протоколу огляду місця події, за 7 м від входу до кафе „Магнолія в смт. Варва (вул. Шевченка), в напрямку дороги та праворуч від пішохідної доріжки росте дерево, на відстані 3,5 м від якого в радіусі 10 м ґрунт мав льодяний покрив з нерівною поверхнею і 2-ма проталинами 45х35 та 15х10 см.( т. 1 а.с. 15 17).

По справі апеляційним судом було призначено та проведено повторну комісійну судово медичну експертизу, згідно висновку якої у ОСОБА_18 мала місце частина черепно-мозкової травми у вигляді синця в завушній ділянці голови біля краю волосистої частини з двома паралельними поверхневими ранками, крововиливи внутрішньої поверхні м`яких тканин голови в проекції синця; крововиливи під м`які мозкові оболонки правих потиличної, тім`яної та скроневої долей мозку з чіткими краями та забоями кори головного мозку в правій потиличній та скроневій долях, яка могла утворитися внаслідок удару кулаком в праву завушну ділянку голови. (т. 6 а.с.189).

Як пояснив апеляційному суду експерт ОСОБА_23 , зазначені вище тілесні ушкодження самі по собі відносяться до категорії тяжких.

Окрім того, згідно вказаного вище висновку повторної комісійної судово медичної експертизи, у ОСОБА_18 мала місце частина черепно-мозкової травми у вигляді субарахноідальних крововиливів обох лобних долей, яка могла утворитися внаслідок падіння на площину з ударом (струсом) лобною ділянкою об предмет з переважаючою поверхнею, в тому числі мерзлу землю.

Весь комплекс тілесних ушкоджень, що привів до смерті потерпілого, не міг утворитися внаслідок падіння та ударі головою об мерзлу землю.

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми могли виникнути внаслідок дії тупого предмета 01.01.2010 року, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння і мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті. (т. 6 а.с.174-189)

Колегія суддів вважає, що даний висновок експертів є науково обґрунтованим, містить відповіді на всі поставлені питання, які відповідають дослідницькій частині, фактичні дані викладені у висновку відносяться до справи і мають доказове значення. Тому даний висновок є допустимим доказом.

За висновком експерта № 2 від 01 січня 2010 року у ОСОБА_13 мали місце легкі тілесні ушкодження у вигляді синців середньої третини лівого плеча по зовнішній поверхні, верхньої третини правого плеча по зовнішній поверхні, в області основи 2-3 пальців правої кисті по тильній поверхні на фоні набряку. Синці в області пальців правої кисті могли виникнути від ударів об тверді, тупі предмети і по давності відповідають 1 січня 2010 року. (т. 1 а.с. 110).

Синці в області пальців правої кисті у ОСОБА_13 , на думку колегії суддів, свідчать про значну силу удару, а отже і про умисний характер його дій.

Оцінивши зазначені докази у сукупності колегія суддів вважає, що підсудний ОСОБА_13 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_18 тяжке тілесне ушкодження яке спричинило його смерть і ці його дії слід кваліфікувати по ч. 2 ст. 121 КК України.

Тому вирок Прилуцького міськрайонного суду підлягає скасуванню з постановлянням нового вироку.

Апеляції потерпілих підлягають частковому задоволенню. Вироком Прилуцького міськрайонного суду від 24 січня 2012 року ОСОБА_13 вже засуджувався у цій справі за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвала апеляційного суду про залишення цього вироку без змін була скасована Вищим спеціалізованим судом України але не з причин м`якого покарання.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, колегія суддів враховує дані про його особу, тяжкість вчиненого, не визнання своєї вини, позитивні характеристики, таку обтяжуючу вину обставину як перебування у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 378, 379 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 р., розділом 11 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

п р и с у д и л а:

Апеляцію старшого прокурора Прилуцької міжрайонної прокуратури задовольнити, апеляції потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити частково, апеляцію адвоката, в інтересах засудженого, залишити без задоволення.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 січня 2014 року щодо ОСОБА_13 скасувати.

ОСОБА_13 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Строк відбування покарання рахувати з дня його затримання, з 1 січня 2010 року, залишивши запобіжним заходом, до набрання вироком законної сили, взяття під варту.

Речові докази по справі: ватні тампони з піднігтьовим вмістом ОСОБА_13 знищити, а диски DVD зберігати в справі.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі місяця з моменту його проголошення, а засудженим на протязі такого ж строку з моменту вручення копії вироку.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3