Справа № 1 -
ВИРОК

Іменем України

27
червня 2007 року м. Луцьк

Луцький
міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Барчука В.М.

за
участі секретаря Петрук К.В.

прокурора Ткачука
М. М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Мала Глуша,
Любешівського району,
Волинської області,
українця, громадянина
України, розлученого, з середньою освітою, проживаючого АДРЕСА_1, судимого 20.10.1997 року Новомосковським
районним судом Дніпропетровської області за
ст. ст. 94,
140 ч.3, 140 ч.2, 42 КК України (ред.1960р.) до 10 років
позбавлення волі з конфіскацією майна,
постановою Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 18.11.2005 року на підставі ст. 82
КК України (ред.2004р.) не відбута частина строку 1 рік 6 місяців позбавлення
волі замінена виправними роботами з відрахуванням 10 % заробітної плати в доход
держави, - у вчинені злочину, передбачених
ст. 389 ч.2 КК України;

встановив:

ОСОБА_1 будучи засудженим 20.10.1997 року
Новомосковським районним судом Дніпропетровської області за ст.
ст. 94, 140 ч.3,
140 ч.2, 42 КК України (ред. 1960р.) до 10
років позбавлення волі з конфіскацією майна,
постановою Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 18.11.2005 року на підставі ст. 82
КК України (ред.2004р.) не відбута частина строку 1 рік 6 місяців позбавлення
волі замінена виправними роботами з відрахуванням 10 % заробітної плати в доход
держави. 11.09.2006 року ОСОБА_1 був
ознайомлений з умовами відбування покарання,
про що було відібрано підписку,
винесено постанову про встановлення днів реєстрації та попереджено про
недопустимість порушення умов відбування покарання. В січні 2007 року
ОСОБА_1 порушив вимоги ч.б ст. 46 КВК України, допустив 12 прогулів, знаючи, що протягом строку відбування
покарання йому заборонено звільнятись за власним бажанням без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
1.02.2007 року звільнився з роботи в ТзОВ «Торчинські ковбаси» та вимогу
кримінально-виконавчої інспекції стати на облік в центрі зайнятості не
зреагував, крім того без відома
кримінально-виконавчої інспекції змінив місце проживання з АДРЕСА_2 на
АДРЕСА_1. Без поважних причин пропустив дні реєстрації з 06.02.2007 року по
03.04.2007 року. Станом на 04.05.2007 року ОСОБА_1 відпрацьовано 7 місяців 9 днів виправних
робіт, не відбута частина покарання
становить 10 місяців 21 день.

Допитаний
в судовому засіданні підсудній ОСОБА_1
свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, суду показав,
що без дозволу інспекції звільнився з роботи та пропустив дні
реєстрації, крім того повідомив, що погоджується з фактичними обставинами
справи та не бажає їх оспорювати.

Факт
ухилення від відбуття виправних робіт ОСОБА_1 ,
крім його визнавальних показів підтверджується зібраними по справі та
перевіреними в судовому засіданні доказами:

2

· попередженнями
від 03.04.2007р. (а.с. 20), 16.04.2007р.
(а.с. 24), 04.05.2007р (а.с. 29), згідно яких ОСОБА_1 попереджався, що у разі порушення порядку та умов відбуття
покарання, він може бути притягнутий до
кримінальної відповідальності за ст. 389
ч.2 КК України, (а.с. 18).

· наказом
№ 17/1 від 01.02.2007р. ТзОВ СУПП «Торчинські ковбаси» про звільнення
ОСОБА_1 з роботи за власним бажанням.
(а.с. 15).

· довідкою
№ 546 від 03.05.2007р. Луцького районного центру зайнятості про те, що ОСОБА_1
не знаходиться на обліку як безробітний,
(а.с. 28).

· обліковою
карткою № 3-2006р. засудженого ОСОБА_1 ,
згідно якої останній відпрацював 7 місяців 9 днів., не відпрацьовано 10 місяців 21 день, (а.с. 12)

Аналізуючи
зібрані по справі докази в їх сукупності,
суд приходить до висновку, що
ОСОБА_1 своїми навмисними діями
спрямованими на ухилення від відбуття виправних робіт, який був засуджений до цього покарання, вчинив злочин передбачений ст. 389 ч.2 КК України.

Обираючи
міру та вид покарання підсудному, суд
враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої
тяжкості, всі обставини справи, пом'якшуючі покарання обставини, до яких суд відносить щире розкаяння у
вчиненому злочині, до обставин, що обтяжують покарання підсудному, суд по справі не знаходить, та дані про особу винного, який характеризується негативно, не відбув призначеного покарання за вчинений
раніше злочин, а саме 10 місяців 21 день
виправних робіт, тому суд вважає за
можливе ОСОБА_1 обрати покарання в межах
санкції статті за якою він притягується до відповідальності у вигляді обмеження
волі..

Відповідно
до п.3 ст. 72 КК України одному дню обмеження волі
відповідають три дні виправних робіт.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 389 ч.2 КК
України призначивши покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На
підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за
даним вироком, частково приєднати не
відбуте покарання за постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2005 року на
підставі ст. 82 КК України (ред.2004р.) не відбута частина
строку 1 рік 6 місяців позбавлення волі замінена виправними роботами з
відрахуванням 10 % заробітної плати в доход держави від 18.11.2005. року і за
сукупністю вироків остаточно призначити покарання у виді обмеження волі на
строк один рік один місяць.

Строк
відбуття покарання засудженому ОСОБА_1
рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний
захід відносно засудженого ОСОБА_1 до
вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області , через Луцький міськрайонний суд, протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий:
підпис

З
оригіналом згідно:

Суддя
Луцького міськрайонного суду Барчук
В.М.