У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду
України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Скотаря А.М. і Кузьменко О.Т.

Кузьменко О.Т.,

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 17 травня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1.

Вироком Голопристанського районного
суду Херсонської області від 11 липня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимого, останній раз 06.03.2003 р. Комсомольським
районним судом м. Херсона за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі,

засуджено за ч. 3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 3 жовтня 2006 року
апеляцію засудженого ОСОБА_1. і захисника ОСОБА_2 залишено без задоволення, а
вирок без зміни.

ОСОБА_1. визнано винуватим у тому, що він 26.02.2006 р. у АДРЕСА_1, із
проникненням у житло ОСОБА_3 таємно, повторно викрав майно ОСОБА_4 і ОСОБА_5
вартістю відповідно 1960 грн. і 60 грн.

За змістом касаційної скарги засуджений ОСОБА_1, посилаючись на суворість
призначеного покарання та порушення апеляційною інстанцією вимог
кримінально-процесуального закону, просить судові рішення змінити й пом'якшити
покарання.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні касаційної скарги слід
відмовити.

Установлені по справі докази і фактичні
обставини свідчать про доведеність вини ОСОБА_1. у вчиненні інкримінованої йому
крадіжки. Його дії за ч.3 ст. 185
КК України кваліфіковано правильно, що ним у скарзі не заперечується.

Що ж до тверджень засудженого у касаційній скарзі про порушення його права
на захист, яке виразилось у тому, що апеляційний суд розглянув справу без участі захисника ОСОБА_2, то вони
не ґрунтуються на законі та матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів
справи, суд першої інстанції, виконавши за апеляціями засудженого ОСОБА_1. і його захисника
ОСОБА_2 вимоги ч.1 ст.351 КПК України, передав справу до
апеляційного суду, визначивши дату апеляційного розгляду, і відповідно до ч.3
ст.354 КПК України оповістив про час її розгляду заінтересованих осіб, у тому
числі й захисника ОСОБА_2 (а.с. 174). Остання, не повідомивши
апеляційний суд про причини неявки, не з'явилася на його засідання, а тому її
неявка не стала перешкодою для розгляду справи.

Отже, розглянувши справу в
апеляційному суді без захисника ОСОБА_2, участь якої в апеляційній інстанції
відповідно до ст. 45 КПК України не є
обов'язковою, апеляційний суд не порушив права на захист ОСОБА_1.

Не заслуговують на увагу також і посилання засудженого у скарзі про те, що
апеляційний суд, у порушення вимог закону, не забезпечив фіксації судового
процесу технічними засобами.

Відповідно до ч.9 ст.362 КПК України протокол судового засідання та
фіксація технічними засобами перебігу судового процесу в апеляційному суді
ведуться у випадку проведення ним судового слідства.

Оскільки апеляційний суд, переглядаючи справу за апеляціями засудженого
ОСОБА_1. і захисника ОСОБА_2, не проводив судового слідства, у нього підстав
для застосування фіксації судового процесу технічними засобами не було.

Призначене раніше неодноразово судимому, у тому числі й за крадіжки майна,
засудженому ОСОБА_1 наближене до мінімального за санкцією ч.3 ст.185 КК
України, покарання відповідає вимогам ст.65 КК України. Підстав для його
пом'якшення немає.

З огляду на викладене передбачені законом підстави для призначення справи
до касаційного розгляду відсутні.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

відмовити у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1.

Судді:

КОНОВАЛОВ В.М.
СКОТАРЬ А.М.
КУЗЬМЕНКО О.Т.