Провадження № 11-кп/792/447/15
Справа № 681/441/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. ст. 185 ч.2, 395 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000020 від 14 січня 2014 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Полонського районного суду від 21 травня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, неодруженого, раніше судимого Теплодарським міським судом Одеської області:
- 21 травня 2009 року за ч.2 ст.186 КК України на 2 роки позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, згідно ст.75 КК України;
- 01 березня 2010 року тим же судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі 17.07.2013 року.
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ст. 395 КК України та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки і 6 міс. позбавлення волі;
- за ст. 395 КК України 4 місяці арешту;
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 2 роки і 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.
Строк відбування покарання постановлено рахувати з 04 березня 2015 року.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 2550 грн. матеріальної та 1500 грн. моральної шкоди.
Питання про речові докази вирішено на підставі ст. 100 КПК України.

За вироком місцевого суду обвинувачений ОСОБА_8 близько 01 години 11 січня 2014 року їхав в якості пасажира в автомобілі, в якому також перебувала ОСОБА_10 . На відрізку дороги між селами Сягрів та Адамів Полонського району, обвинувачений викрав у ОСОБА_10 гаманець, в якому знаходилась зокрема, банківська кредитна картка «ПриватБанку» № НОМЕР_1 , належна її матері ОСОБА_9 , а також «пін код» для активації картки, записаний на аркуші паперу. Цього ж дня о 01 годині 47 хвилин ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 , з банкомату зняв з викраденої картки 2000 грн. та 500 грн., а о 07 годині 22 хвилини з цієї ж картки поповнив власний номер НОМЕР_2 мобільного телефону на 50 грн., та в такий спосіб заволодів грішми ОСОБА_9 на загальну суму 2550 грн.
Окрім того, вбачається, що постановою Шепетівського міськрайонного суду від 08 липня 2013 року ОСОБА_8 встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік до 17.07.2014 року із застосуванням обмежень, зокрема заборони виїзду в особистих справах за межі району.
Адміністративний нагляд здійснювався Полонським РВ УМВС України у Хмельницькій області за місцем проживання обвинуваченого - АДРЕСА_1 , співробітник якого 30.07.2013 року попередив його про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, зокрема передбачену ст.395 КК України.
ОСОБА_8 06 лютого 2014 року, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив місце свого проживання, виїхав в м. Київ, де періодично перебував до червня 2014 року, про що не повідомив працівників Полонського райвідділу міліції, а також своїх родичів, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України - самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду в частині його засудження за ч.2 ст.185 КК України скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи і перекваліфікувати його дії на ст.356 КК України.
Стверджує, що гаманець у потерпілої не викрадав, а знайшов на пасажирському сидінні після того як ОСОБА_11 вийшла з автомобіля і через свою необачність його згубила. При цьому зазначає, що судом не дана належна оцінка показам його, а також показам свідка водія автомобіля ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_11 сиділа в автомобілі спереду і з лівої сторони, а ОСОБА_8 ззаду. А тому фізичної можливості скоїти злочин у нього не було.
Вважає, що висновок суду ґрунтується лише на припущеннях потерпілої і суперечить вимогам ст.373 КПК України та Конституції України.
На думку апелянта його дії слід кваліфікувати як самоуправство.
В частині засудження за ст.395 КК України обвинувачений вирок суду не оскаржує.
Заслухавши: доповідь судді апеляційного суду; доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 про необхідність зміни вироку суду з підстав, викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого, прокурора про законність та обґрунтованість вироку та потерпілої, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів за викладених у вироку обставинах ґрунтується на доказах, одержаних у встановленому законом порядку, досліджених у судових засіданнях, належно оцінених судом, і він є обґрунтованим.

Відповідно до норм, передбачених ч.1 ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.
Так, в судовому засіданні місцевого суду обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за епізодом крадіжки гаманця визнав частково та показав, що він дійсно їхав в автомобілі разом із ОСОБА_11 , а коли вона вийшла, то пересівши на її місце помітив залишений нею гаманець, якого він взяв собі, а в послідуючому виявивши в ньому зазначену кредитну картку з «пін кодом», з банкомату в м. Полонне по вул. Л.Українки, 112 зняв гроші, в чому розкаявся.
За епізодом порушення правил адміністративного нагляду обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав повністю і в цій частині вирок суду не оскаржує.
Проте винуватість ОСОБА_8 підтверджена також іншими доказами.

Так, свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні місцевого суду пояснила, що в січні 2014 року після 24 години вона їхала в автомобілі із с.Сягрів в с. Адамів, в якому також їхав ОСОБА_8 . Лише вранці виявила, що зник гаманець у якому знаходилась кредитна картка із записом «пін коду», яка належить її матері ОСОБА_9 . Після цього з`ясувала, що з картки були зняті гроші, а тому вона заблокувала її дію. Також зазначила, що перед тим як сідати в автомобіль гаманець був при ній, і знаходився в сумці.
Окрім того, при виявленні зникнення гаманця з кредитною карткою та іншими речами, у неї зразу впала підозра на ОСОБА_8 , який крадіжку вчинив в автомобілі, що і підтвердилось.
Потерпіла ОСОБА_9 , показала, що банківську кредитну картку «ПриватБанку» разом із записом «пін коду» вона дала в користування дочці ОСОБА_10 . В січні 2014 року, зі слів доньки, їй стало відомо, що гаманець в якому знаходилась картка з «пін кодом» було викрадено та знято з неї 2550 грн.
В судовому засідання суду І інстанції свідок ОСОБА_12 розповів, що вночі 11 січня 2014 року він своїм автомобілем підвозив із с.Сягрів в с.Адамів ОСОБА_11 , в якому також знаходився ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_11 біля свого будинку вийшла, далі він поїхав із обвинуваченим, а також іншими особами в с. Новоселицю в бар, а потім, на прохання ОСОБА_8 , він відвіз його в м. Полонне, де в районі міського ринку обвинувачений вийшов і через деякий час повернувся до нього.
Згідно даних виписки з особового рахунку кредитної картки «Приватбанк» № НОМЕР_3 користувача ОСОБА_9 , 11. 01. 2014 року в часі 01:47:25, 01:50:06, 07:21:35 у відділенні банку з банкомату в м. Полонне по вул. Л.Українки, 112 із вказаного рахунку було знято відповідно, 2000 грн., 500 грн., 50 грн.
За даними інформації камер відеонагляду банкоматів, що міститься на речовому доказу диску CD-R вбачається, що ОСОБА_8 у вказані години знаходився біля банкомату «Приватбанку», розташованого в м.Полонне, по вул. Л.Українки, 112.
Доводи апеляційної скарги про вчинення обвинуваченим лише самоуправства, а не крадіжки чужого майна колегія суддів вважає безпідставними і спростованими.
Про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні саме крадіжки також свідчить те, що він через невеликий проміжок часу після заволодіння гаманцем зняв за допомогою кредитної карти із банкомата гроші, не повідомив про це їх власника, чи принаймні водія автомобіля ОСОБА_12 , які зразу ж витратив на власні потреби.
Окрім того, з показань потерпілої ОСОБА_11 прямо вбачається, що загублення нею даної кредитної картки та запису цифрового значення «пін коду» на окремому аркуші паперу, виключалося, оскільки ці документи зберігалися у надійному, на її думку місці, жіночій сумці.
Окрім того, про це свідчать і подальші дії, які виразилися у тому, що обвинувачений через деякий час скрився з постійного місця проживання, хоча відносно нього був встановлений адміністративний нагляд.
Уся сукупність зібраних у справі доказів була ретельно проаналізована судом першої інстанції, що дало можливість дійти обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчинених злочинах.

Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185, ст.395 КК України, а покарання призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступенЯ тяжкості вчинених злочинів, даних про особу винного і обставин, що пом`якшують та обтяжують його.

Покарання є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

В результаті перевірки матеріалів кримінального провадження не було встановлено таких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду першої інстанції повно та всебічно розглянути справу і постановити законний та обґрунтований вирок.

Не вбачаючи підстав для скасування чи зміни вироку, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 424, 426, 532 ч. 2 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Полонського районного суду від 21 травня 2015 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційною інстанцією, а обвинуваченим ОСОБА_8 , який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2 .