А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

26.08.2014 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , за участі прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород матеріали провадження № 11-сс/777/250/14 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.08.2014 про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого прокуратури м. Ужгорода ОСОБА_7 про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_8 від 12.09.2011, «дії та бездіяльність прокуратури м. Ужгорода Закарпатської області та прокуратури Закарпатської області щодо відмови у порушенні кримінального провадження».
11.08.2014 ОСОБА_6 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із вказаною скаргою, в якій йдеться про те, що працівники прокуратури неналежно розглянули її заяви і скарги про вчинення злочину колишнім слідчим СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 (далі слідчий).
Так, в провадженні слідчого перебувала порушена ним 06.09.2005 кримінальна справа за ч.2 ст.286 КК України щодо ОСОБА_9 , який вчинив наїзд на її батька, ОСОБА_10 , який від отриманих травм помер.
Слідчим сфальсифіковано документи у вказаній справі і, як слідує зі змісту скарги, ще на початку досудового слідства він повідомив заявниці про безперспективність кримінальної справи, в якій вона є потерпілою.
Під час розслідування справи, з 06.09.2005 по 24.10.2005, слідчим не проведено таких слідчих дій, як огляд місця події, не складено жодного процесуального документу по факту вказаного ДТП.
24.10.2005 начальником СУ УМВС України в Закарпатській області справу передано в провадження іншого слідчого старшому слідчому СВ розслідування ДТП СУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_11 .
З наявного в матеріалах кримінальної справи листа виконуючого обов`язки ГСУ МВС України ОСОБА_12 слідує, що слідчим допущено ряд порушень.
З цих підстав, як слідує зі змісту скарги, заявниця зверталася до правоохоронного органу із заявою про зловживання слідчого під час розслідування вказаної кримінальної справи.
27.03.2009 помічник прокурора м. Ужгорода ОСОБА_13 виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно слідчого ОСОБА_14 на підставі п.2 ст.6 КПК України (1960 року), яка постановою Ужгородського міськрайонного суду від 19.08.2009 скасована, а матеріали справи надіслано прокурору м. Ужгорода для проведення додаткової перевірки.
12.09.2011 слідчим прокуратури м. Ужгород ОСОБА_7 винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи проти слідчого ОСОБА_8 , яку заявниці вручено в обласній прокуратурі лише 05.08.2014.
ОСОБА_6 вважає, що прокуратурою м. Ужгорода не було виконано зазначену вище постанову Ужгородського міськрайонного суду від 19.08.2009.
31.01.2012 та 05.08.2013 заявниця повторно подала заяви про зловживання слідчого ОСОБА_14 до обласної прокуратури, відповіді на які вона не одержала.
Посилаючись на наведене, ОСОБА_6 просила: 1) визнати незаконними дії та бездіяльність прокуратури м. Ужгорода та прокуратури Закарпатської області щодо розгляду її заяв та скарг; 2) скасувати постанову старшого слідчого прокуратури м. Ужгорода ОСОБА_15 від 12.09.2011 про відмову в порушенні кримінальної справи відносно колишнього слідчого СВ Ужгородського МВ ОСОБА_8 за ознаками злочину, передбаченого ст.366 КК України; 3) зобов`язати прокурора м. Ужгорода внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо службових зловживань колишнього слідчого СВ Ужгородського «МУ» УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 .
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 12.08.2014 у відкритті провадження за зазначеною скаргою ОСОБА_6 відмовлено на підставі ч.4 ст.304 КПК України.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що ч.1 ст.303 КПК містить «чіткий» перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до суду, а зазначені у скарзі ОСОБА_6 дії (бездіяльність) не входять в перелік рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені на досудовому «провадженні» (розслідуванні).
При цьому, слідчий суддя роз`яснив заявниці, що згідно ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 йдеться про незаконність ухвали слідчого судді від 12.08.2014, оскільки заявниця вважає, що викладені в її скарзі дії та бездіяльність службових осіб прокуратури входять в перелік тих, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні, тобто такі передбачені ч.1 ст.303 КПК України.
Також ОСОБА_6 зазначає, що оскаржена нею постанова слідчого прокуратури винесена ще 12.09.2011, тобто коли діяв КПК 1960 року, а оскільки КПК України (на відміну КПК 1960 р.) не визначено порядок оскарження постанов про відмову в порушенні кримінальної справи на стадії досудового розслідування, то в даному випадку при розгляді її скарги слід керуватися п.1 ч.1 ст.303 КПК України (оскарження бездіяльності слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк).
Посилаючись на це, ОСОБА_6 просить апеляційний суд скасувати вказану ухвалу слідчого судді від 12.08.2014 та постановити нову, якою «відкрити провадження» щодо розгляду її наведеної вище скарги від 11.08.2014.
ОСОБА_6 подала заяву з проханням провести апеляційний розгляд провадження у її відсутності.
Заслухавши доповідача, думку прокурора про обґрунтованість рішення та залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження за скаргою ОСОБА_6 обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Як наведено вище, ОСОБА_6 звернулася до місцевого суду зі скаргою, в тому числі, на рішення прокурора, прийняте за правилами КПК України 1960 року.
Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 слідчий суддя помилково застосував положення КПК України 2012 року, й зокрема ч.4 ст.304 вказаного Кодексу.
Так, пунктом 7 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України передбачено, що процесуальні дії, розпочаті до дня набрання чинності цим Кодексом, завершуються у порядку, який діяв до набрання ним чинності.
Порядок оскарження до суду постанови про відмову в порушенні кримінальної справи був визначений ст.236-1 КПК України 1960 року.
З матеріалів справи (а не провадження) слідує, що заявниця не пропустила строк на оскарження постанови слідчого прокуратури м. Ужгорода ОСОБА_7 від 12.09.2011, яку отримала лише 05.08.2014 (до місцевого суду зі скаргою на цю постанову звернулася 11.08.2014 в передбачений ст.236-1 КПК України 1960 року семиденний строк).
Враховуючи наведене, колегія суддів визнає, що вказана ухвала слідчого судді від 12.08.2014 підлягає скасуванню, а матеріали справи поверненню до того ж суду першої інстанції для розгляду скарги ОСОБА_6 за правилами КПК України 1960 року відповідно до вимог п.7 Перехідних положень КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, п.7,15 Перехідних положень КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.08.2014 скасувати, а матеріали справи за поданою ОСОБА_6 скаргою на постанову слідчого прокуратури м. Ужгорода ОСОБА_7 про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_8 від 12.09.2011, «дії та бездіяльність прокуратури м. Ужгорода Закарпатської області та прокуратури Закарпатської області щодо відмови у порушенні кримінального провадження» повернути до того ж суду першої інстанції на розгляд скарги по суті за правилами КПК України 1960 року.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: