Справа №576/190/15-к 1-кп/576/37/15 В И Р О К ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.15 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , законного представника потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів справу про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кучерівка Глухівського району, громадянина України, освіта професійно- технічна, неодруженого, непрацюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, - у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, ВСТАНОВИВ: Органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що близько 20 години, маючи на меті з`ясування стосунків, прийшов до своєї дівчини неповнолітньої ОСОБА_4 , яка з подругою та сестрою перебували в кафе «Смак», що знаходиться у сквері Бортнянського та Березовського в м. Глухів, павільйон №1, де покликав ОСОБА_4 на розмову. Знаходячись біля кафе, на грунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_6 умисно наніс ОСОБА_4 декілька ударів (не менше двох) кулаками обох рук в область її обличчя та правої руки, якою вона закривала обличчя, та один удар своєю головою в область голови потерпілої, від чого та впала і втратила свідомість, заподіявши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді рани лоба зліва та рани 5 пальця правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тобто, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України. Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та показав, що дійсно 24 грудня 2014 року у вечірній час зустрічався з ОСОБА_4 в кафе «Смак» і в них була ромова на вулиці біля кафе, але він її не бив і ніяких тілесних ушкоджень їй не заподіював. Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що 24 грудня 2014 року у вечірній час, коли вона знаходилася в кафе «Смак» в м. Глухів разом з сестрою ОСОБА_7 та подругою ОСОБА_8 , то її покликав на розмову ОСОБА_6 і, знаходячись на вулиці неподалік від кафе, він ударив її рукою по обличчю та головою в область її лоба, від чого вона впала і втратила свідомість. Допитана судом свідок ОСОБА_9 показала, що 24 грудня 2014 року у вечірній час знаходилася в кафе «Смак» в м. Глухів разом з сестрою ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , куди прийшов ОСОБА_6 , який покликав ОСОБА_11 на вулицю порозмовляти. Також свідок показала, що через вікно побачила, як той головою ударив сестру в область лоба. А коли вийшли на вулицю, то ОСОБА_12 впала і втратила свідомість, в області лоба у неї було почервоніння, і вони надали їй допомогу, після чого звернулися до міліції. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що 24 грудня 2014 року у вечірній час знаходилася в кафе «Смак» в м. Глухів разом з ОСОБА_10 та її сестрою ОСОБА_14 , куди прийшов ОСОБА_6 , який покликав ОСОБА_11 на вулицю порозмовляти. Далі свідок показала, що через вікно по падаючих тінях на вулиці бачила, як ОСОБА_15 наніс удар правою рукою по обличчю ОСОБА_16 . А коли вийшли на вулицю, то ОСОБА_12 , знепритомнівши напівлежала і вони надали їй допомогу, після чого звернулися до міліції. Також орган досудового розслідування, як на доказ винуватості ОСОБА_6 посилається на висновок судово-медичної експертизи №9 від 23 січня 2015 року, відповідно до якої у потерпілої ОСОБА_4 24.12.2014 р. були виявлені тілесні ушкоджєеня у вигляді рани лоба зліва та рани 5 пальця правої кисті, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Однак, в ході судового розгляду даної кримінальної справи, обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, яке пред`явлено органами досудового розсслідування, на підставі досліджених та перевірених судом доказів не знайшло свого належного підтвердження. Так, ст. 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, при цьому обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. У відповідності до роз`яснень, які містяться в частині другій п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні право-суддя» за №9 від 01 листопада 1996 року, визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Також ч.3 ст. 373 КПК України передбачено, що обвинувальний вирок не може грунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, а за змістом ч.1 цієї ж статті виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа, кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
В той же час, за змістом обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті від 27 січня 2015 року, яке в той же день затверджено старшим прокурором Глухівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що знаходячись близько 20 години поблизу кафе «Смак» у сквері Бортнянського та Березовського в м. Глухів, павільйон №1, він умисно наніс потерпілій ОСОБА_4 декілька ударів (не менше двох) кулаками обох рук в область її обличчя та правої руки, якою вона закривала обличчя, та один удар своєю головою в область голови потерпілої, від чого та впала і втратила свідомість, заподіявши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді рани лоба зліва та рани 5 пальця правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Разом з тим, ч.1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні серед іншого підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а відповідно до ч.1 ст. 92 цього Кодексу обов`язок доказування цих обставин покладається на слідчого, прокурора. Однак, вказаних вимог закону слідчий та прокурор не дотрималися, а саме, у обвинувальному акті невірно зазначено час вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , зокрема, не зазначено, в який саме день обвинувачений наніс потерпілій ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження. За таких обставин, суд вважає, що оскільки із-за неконкретизованого ОСОБА_6 обвинувачення прокурором не доведено подію кримінального правопорушення, яка підлягає доказуванню, його необхідно виправдати. Також суд вважає, що у зв`язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, необхідно відмовити у задоволенні й цивільного позову старшого прокурора Глухівської міжрайонної прокуратури (в якому теж не зазначено, коли саме (день) обвинувачений заподіяв потерпілій тілесні ушкодження) про стягнення з ОСОБА_6 на користь фінансового управління Глухівської міської ради 656,39 грн. витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_4 . На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_6 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та по суду виправданим за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.
Відмовити в задоволенні цивільного позову старшого прокурора Глухівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_6 на користь фінансового управління Глухівської міської ради 656,39 грн. витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_4 . На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя