Справа № 127/2949/15-к
Провадження № 1-кп/127/512/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.12.2013 р. за № 0000660, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісова Лисіївка Калинівського району Вінницької області, громадянина України, освіта середня, працюючого приватним підприємцем, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 4 ст. 358; ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 у період часу з липня 2012 року по липень 2013 року, точну дату та час не встановлено, діючи умисно, з метою використання підробленого документу, який складається та видається уповноваженими органами державної влади, з паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Ленінським РВ УМВС України у Дніпропетровській області 06.11.1997 р. на ім`я ОСОБА_7 , видалив фотокартку останнього, замість якої вклеїв власну. Таким чином, ОСОБА_6 підробив офіційний документ паспорт громадянина України.

Після цього, 13.07.2012 р. ОСОБА_6 , використовуючи підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Ленінським РВ УМВС України у Дніпропетровській області 06.11.1997 р. на ім`я ОСОБА_7 , придбав у ОСОБА_8 100% статутного капіталу СТОВ «Перемога» (), розташованого за адресою: вул. Леніна, 4 в с. Уладівка Літинського району Вінницької області.

В подальшому 19.07.2012 р. ОСОБА_6 , використовуючи підроблений ним паспорт, виданий на ім`я ОСОБА_7 , в реєстраційній службі Літинського районного управління юстиції Вінницької області засвідчив підписом від імені останнього Статут СТОВ «Перемога» в новій редакції, реєстраційні картки (форми 3, 4, 6) про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Також в березні 2013 року ОСОБА_6 , переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом обману, знаючи про те, що ТОВ «Зелена-Країна» (, м. Київ, просп. Лісовий, 39) здійснює реалізацію засобів захисту рослин у вигляді товарного кредиту, повідомив регіональному представнику вказаного товариства по Вінницькій області ОСОБА_9 завідомо неправдиву інформацію про те, що СТОВ «Перемога» займається на території Літинського району Вінницької області діяльністю з вирощування зернових культур та висловив наміри придбати засоби захисту рослин.

В подальшому, 28.03.2013 р. ОСОБА_6 з метою реалізації своїх злочинних намірів, спрямованих на незаконне заволодіння майном ТОВ «Зелена-Країна», представившись представником СТОВ «Перемога», уклав з вищевказаним товариством в особі ОСОБА_4 договір купівлі-продажу № 2/03/13/9-ПК з терміном дії до 31.10.2013 р. та додаток № 1 до нього про поставку засобів захисту рослин, а саме: препаратів «Напалм форте» в кількості 1080 л, «Абсолют» в кількості 400 л, «Примус» в кількості 1140 л, «Шериф» в кількості 10 кг, «Парацельс» в кількості 400 л, «Альфа Супер» в кількості 160 л, «Сахара» в кількості 4000 л, «Перун» в кількості 4000 л, «Мусон 040 SC» в кількості 1875 л, «Батагардпром» в кількості 1020 л, «Мачо» в кількості 60 л, «Харума» в кількості 300 л, який підписав від імені ОСОБА_7 як директора СТОВ «Перемога».

Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 1758-1776/14-21 від 07.11.2014 р. вартість вищевказаних препаратів становила 286487,60 грн.

Після цього ОСОБА_6 , не маючи намірів виконувати умови договору, достовірно знаючи, що без попередньої оплати отримати товар неможливо, з метою створення позитивного враження про себе, як добросовісного покупця, перерахував на розрахунковий рахунок ТОВ «Зелена-Країна» 228130 грн. в якості передоплати. Службові особи ТОВ «Зелена-Країна», будучи необізнаними в злочинних намірах ОСОБА_6 та впевненими у його добропорядності та спроможності виконати угоду, відповідно до видаткових накладних № 1242 від 22.04.2013 р., № 1534 від 29.04.2013 р. передали останньому вищевказані засоби захисту рослин, якими він розпорядився на власний розсуд, заподіявши ТОВ «Зелена-Країна» збитків на суму 57357,60 грн.

Крім того, в травні 2013 року ОСОБА_6 в м. Житомир, переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом обману, знаючи про те, що ПП «Кемілайн Агро» (код ЄЛРПОУ 31052661, м. Житомир, вул. Стаєнка, 212) здійснює реалізацію засобів захисту рослин, повідомив директору вказаного підприємства ОСОБА_10 завідомо неправдиву інформацію про те, що СТОВ «Перемога» займається на території Літинського району Вінницької області діяльністю з вирощування зернових культур та висловив наміри придбати засоби захисту рослин, надавши при цьому копії реєстраційних документів СТОВ «Перемога».

Після цього, 08.05.2013 р. ОСОБА_6 з метою реалізації своїх злочинних намірів, спрямованих на незаконне заволодіння майном ПП «Кемілайн Агро», приховуючи свої справжні анкетні дані, представившись працівником СТОВ «Перемога» ОСОБА_11 , уклав з ПП «Кемілайн Агро» в особі ОСОБА_10 договір купівлі-продажу № 86 з терміном дії до 08.05.2013 р. про поставку засобів захисту рослин, а саме: препаратів «Фитал» в кількості 3450 кг, «Ягуар» в кількості 5100 л, «Флоракс Дуо» в кількості 6 кг, «Фурор» в кількості 330 л, який підписав від імені ОСОБА_7 як директора СТОВ «Перемога».

Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 1758-1776/14-21 від 07.11.2014 р. загальна вартість вищевказаних препаратів становила 130916,64 грн.

Після цього службові особи ПП «Кемілайн Агро», будучи необізнаними в злочинних намірах ОСОБА_6 та впевненими в його добропорядності, відповідно до видаткової накладної № РН-000019 від 15.05.2013 р. передали останньому засоби захисту рослин, якими той розпорядився на власний розсуд, заподіявши ПП «Кемілайн Агро» збитку на суму 130196,64 грн.

Також в липні 2013 року ОСОБА_6 в м. Вінниці, переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом обману, знаючи про те, що ТОВ «Остер-Центр» (, м. Київ, вул. Фрунзе, 160-б/510) здійснює реалізацію засобів захисту рослин, під час зустрічі повідомив директору ТОВ «Остер-Центр» ОСОБА_12 неправдиву інформацію про те, що СТОВ «Перемога» займається на території Літинського району Вінницької області діяльністю з вирощування зернових культур та висловив наміри придбати засоби захисту рослин.

Після цього ОСОБА_6 01.07.2013 р., приховуючи свої справжні анкетні дані, представився директором СТОВ «Перемога» та надав ОСОБА_12 копії реєстраційних документів СТОВ «Перемога» та паспорта на ім`я ОСОБА_7 , після чого уклав з ТОВ «Остер-Центр» договір купівлі-продажу № 010701 з терміном дії до 31.12.2013 р. про поставку засобів захисту рослин, а саме: препаратів «Диклат-Зоря» в кількості 6000 л, «Нурелл Д» в кількості 2105 л, «Геліос» в кількості 4000 л та додатки № 1, 2, 3 до нього, які підписав від імені ОСОБА_7 як директора СТОВ «Перемога».

Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 1758-1776/14-21 від 07.11.2014 р. загальна вартість вищевказаних препаратів становила 94799,41 грн.

Після цього представники ТОВ «Остер-Центр», будучи необізнаними в злочинних намірах ОСОБА_6 та впевненими в його добропорядності, відповідно до видаткових накладних № ОЦ-1107002 від 11.07.2013 р., № ОЦ-2607001 від 26.07.2013 р. та № ОЦ-2607002 від 26.07.2013 р. передали останньому засоби захисту рослин, якими той розпорядився на власний розсуд, заподіявши ТОВ «Остер-Центр» збитку на суму 94799,41 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та суду пояснив, що вчинив злочини за обставин, викладених у обвинувальному акті. Так, він мав доступ до паспорта ОСОБА_13 , з якого він вирвав фото останнього, а натомість вклеїв свою фотокартку. В подальшому він на підставі вказаного паспорта вніс зміни до реєстраційних документів СТОВ «Перемога». Він також укладав з вищевказаними підприємствами договори про поставку засобів захисту рослин, які в подальшому перепродував. При укладенні договорів він повідомляв, що засоби захисту рослин використовуватиме під час здійснення господарської діяльності СТОВ «Перемога». В повному обсязі він не розрахувався, однак на даний час вживає заходів, спрямованих на погашення наявної заборгованості.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що між ТОВ «Зелена Країна» та СТОВ «Перемога» було укладено договір про поставку засобів захисту рослин у вигляді кредитного договору за заявкою ОСОБА_14 , який на той час представився іншою особою. Договір укладено в березні 2013 року на суму 1118000 грн., з яких було сплачено лише 229 тис. передоплати.

Заслухавши думку учасників судового процесу, суд відповідно до ч. 3 ст. 26, ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи показання обвинуваченого, представника потерпілого, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт підробки ОСОБА_6 офіційного документу та його подальшого використання. Так, обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні даної обставини не заперечував, надавши чіткі та послідовні показання з цього приводу. Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 за даним фактом охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, за ознаками підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем; а також передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за ознаками використання завідомо підробленого документа.
Також в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував факту укладання договорів поставки засобів захисту рослин з ТОВ «Зелена-Країна», ПП «Кемілайн Агро» та ТОВ «Остер Центр», повідомивши, що використовував для цього реєстраційні документи СТОВ «Перемога», отримані внаслідок внесення змін до них на підставі підробленого паспорта. Отримані на виконання договорів поставки засоби захисту рослин він в подальшому перепродував.

Згідно з роз`ясненнями, наданими в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності» шахрайство це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.
Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.
Таким чином, зважаючи на ту обставину, що при укладенні вищевказаних договорів поставки обвинуваченим повідомлялись неправдиві відомості стосовно його повноважень як представника СТОВ «Перемога», що викликало у представників його контрагентів впевненість у вчиненні господарських операцій, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 за фактом заволодіння майном ТОВ «Зелена-Країна» охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), кваліфікуючою ознакою якого є завдання значної шкоди, за фактами заволодіння майном ПП «Кемілайн Агро» та ТОВ «Остер Центр» ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), кваліфікуючими ознаками якого є заподіяння значної шкоди та вчинення злочину повторно.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив нетяжкі злочини та злочини середньої тяжкості, у вчиненому розкаявся, частково відшкодував завдані збитки, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України є особою, раніше не судимою. Прокурором в якості відомостей, що характеризують особу обвинуваченого було надано документи щодо переписки стосовно притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 190 КК України. Разом з тим, зі змісту ч. 1 ст. 62 Конституції України випливає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Відповідної копії вироку суду, що набрав законної сили, на підтвердження вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, суду надано не було, а тому суд вищевказані документи, надані прокурором, до уваги не приймає.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття та часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Посилання в обвинувальному акті на таку обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, як вчинення злочину повторно, суд відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України, вважає безпідставним, оскільки вчинення злочину повторно є кваліфікуючою ознакою інкримінованого ОСОБА_6 злочину.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його негативного ставлення до вчиненого, думки потерпілих щодо виду та міри покарання, суд вважає, з метою покарання, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, буде покарання у виді штрафу та обмеження волі.

Разом з тим, при зверненні до суду з останнім словом обвинувачений ОСОБА_6 просив застосувати до нього акт амністії та звільнити його від кримінального покарання.

Зважаючи на ту обставину, що на утриманні ОСОБА_6 перебуває дві малолітні дитини, інкриміновані йому злочини були вчинені до набрання чинності Законом України «Про амністію в 2014 році», зважаючи на відсутність обмежень, передбачених ст. 8 Закону України «Про амністію в 2014 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд вважає за доцільне відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 році» звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України витрати за проведення криміналістичних досліджень слід покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 1700 (однієї тисячі сімсот) грн.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді обмеження волі зі сплатою штрафу, допустивши покарання у виді штрафу до самостійного виконання.

Згідно з п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 році» звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання.

Стягнути зі ОСОБА_6 на користь держави 5903 (п`ять тисяч дев`ятсот три) грн. 80 коп. вартості проведення криміналістичного дослідження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: