Справа № 199/555/15-к
ВИРОК
іменем України
2015 року січня місяця 28 дня м. Дніпропетровськ
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 0000017 з угодою про визнання винуватості відносно:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Добре Камінь-Каширського району Волинської області, із не повною середньою освітою, не працюючого, розлученого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб, раніше судимого:
- 22.03.2011 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263 ст.ст. 69, 70 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 11.02.2012 по відбуттю строку покарання;
- 20.06.2012 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі. Звільнився 21.09.2013 умовно-достроково, невідбутий строк покарання 4 місяці 13 днів;
- 13.11.2013 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 20.11.2014 на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 в редакції 06.05.2014 умовно-достроково, невідбутий термін 3 місяці 3 дні,
у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ст. 395 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,

за участі обвинуваченого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання вказане кримінальне провадження
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, останній раз: 13.11.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 20.11.2014 на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 в редакції 06.05.2014 умовно-достроково, невідбутий термін 3 місяці 3 дні і на підставі ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 13.11.2014 останньому був встановлений адміністративний нагляд строком на 1 рік із застосуванням наступних заборон:
· вихід з будинку (квартири) по місцю проживання з 22:00 год. до 06:00 год.;
· виїзд по будь-яких питаннях без дозволу органу внутрішніх справ за межі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області;
· зобов`язати ОСОБА_3 періодично-першого понеділка кожного місяця з`являтися для реєстрації в Амур-Нижньодніпровський РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області;
· заборонити ОСОБА_3 відвідувати заклади громадського харчування та торгівельні заклади, де реалізуються спиртні напої на розлив.
По прибуттю з місць позбавлення волі 24.11.2014 ОСОБА_3 в місто Дніпропетровськ, не став проживати за адресою: АДРЕСА_2 та не став 25.11.2014 на облік до Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області у встановлений час, згідно ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 13.11.2014.
Так, піднаглядний ОСОБА_3 достовірно, знаючи, що йому встановлено адміністративний нагляд на строк 1 рік, з метою ухилення від адміністративного нагляду, умисно з 24.11.2014 самовільно покинув місце свого проживання та став проживати за адресою: АДРЕСА_1 , не повідомивши про це органи внутрішніх справ.
13.01.2015 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України.
13.01.2015 у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт та в цей же день між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості ОСОБА_3 . Відповідно до даної угоди підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину та обсяг підозри за ст. 395 КК України. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання у виді 6 місяців арешту. В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, не виконання яких роз`яснені підозрюваному ОСОБА_3 .
Суд не вбачає в угоді взятих на себе обвинуваченим зобов`язань, які він, очевидно, не мав би можливості виконати.

Сторонам угоди роз`яснено вимоги ст. 476 КПК України про наслідки невиконання укладеної ними угоди.

Сторони угоди, підтвердили свою обізнаність з обмеженнями в праві оскарження вироку внаслідок укладення цієї угоди та затвердження її судом, що передбачені ст.ст. 394, 424 КПК України. Як вбачається з угоди, її сторони на свій розсуд вільно розпорядилися лише своїми правами, що відповідає принципу диспозитивності за ч. 1 ст. 26 КПК України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність порушень прав, свобод чи інтересів сторін кримінального провадження або інших третіх осіб, яких умови цієї угоди не стосуються.

Обвинувачений в судовому засіданні пояснив суду, що угоду він уклав добровільно без впливу будь-якої обставини, необумовленої в угоді. Стверджував, що скарги на органи досудового розслідування та прокурора під час кримінального провадження не подавав і нині таких не має. Відповідно, суд переконався у судовому засіданні в добровільності укладення угоди за відсутності, поза всяким розумним сумнівом, обґрунтованих підстав стверджувати про протилежне.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні ним злочину, передбаченого ст. 395 КК України, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Враховуючи викладене, суд, перевіривши законність угоди, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості, за стійким внутрішнім переконанням вважає за можливе її затвердити з ухваленням цього вироку, оскільки в судовому засіданні не встановлені обставини, які би тому перешкоджали відповідно до ст. 474 КПК України.

За таких підстав суд вважає доведеним в підготовчому засіданні те, що ОСОБА_3 самовільно залишив місце свого мешкання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а тому його дії за ст. 395 КК України кваліфіковані правильно.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді арешту на строк 6 місяців з урахуванням вимог ст. 71 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13.11.2013.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Угоду від 13.01.2015 про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000017 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ст. 395 КК України, затвердити.
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені злочину, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йомуузгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 13.01.2015 покарання у виді арешту строком на 5 місяців.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13.11.2013 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк шість місяців.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_5