У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду
України у складі:

головуючого

Кравченка К.Т.,

суддів

Канигіної Г.В., Пошви Б.М.,

за участю
прокурора

Кривов'яза
Я.І.

розглянула в судовому засіданні у м. Києві 17 травня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1, на вирок Апеляційного суду Житомирської
області від 13 лютого 2007 року.

Вироком
Корольовського районного суду м. Житомира від 22 грудня 2006 року засуджено:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця АДРЕСА_1, не має судимості,

- за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України на п'ять років позбавлення волі
без конфіскації майна, що належить засудженому;

- за ч. 2 ст. 342 КК України на два роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 призначено остаточне покарання п'ять
років позбавлення волі без конфіскації майна, що належить
засудженому.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на три роки.

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця і мешканця АДРЕСА_1, не має судимості,

- за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст.
69 КК України на чотири роки
шість місяців
позбавлення волі без конфіскації майна, що належить засудженому;

- за ч. 2 ст. 342 КК України на два роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_2 призначено остаточне покарання чотири
роки шість місяців позбавлення волі без конфіскації
майна, що належить засудженому.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на три роки.

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця і мешканця АДРЕСА_1, не має судимості,

- за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України на чотири
роки шість місяців
позбавлення волі без конфіскації майна, що належить засудженому;

- за ч. 2 ст. 342 КК України на два роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_3 призначено остаточне покарання чотири
роки шість місяців позбавлення волі без конфіскації
майна, що належить засудженому.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на три роки.

Як визначив місцевий суд, злочини було
вчинено за таких обставин.

3 жовтня 2005 року о 23 годині 45
хвилин ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 і особа, кримінальна справа
щодо якої закрита у зв'язку з її смертю, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, знаходилися поблизу будинку АДРЕСА_2. Побачивши раніше їм невідомого
ОСОБА_4, який на той час перебував на посаді ІНФОРМАЦІЯ_4 ВКР Житомирського МВ
УМВС України в Житомирської області, вищевказані особи за пропозицією ОСОБА_1
вирішили заволодіти майном ОСОБА_4

Реалізуючи свій намір, ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_1 і особа, кримінальна справа щодо якої закрита у зв'язку з її
смертю, напали на потерпілого, застосовуючи насильство, небезпечне для його
життя та здоров'я, завдали численні удари руками і ногами по голові, тулубу та
в обличчя, від яких останній впав на землю.

Засуджені продовжили завдавати ОСОБА_4 удари руками. В результаті їх дій
потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження, у тому числі закриту
черепно-мозкову травму, які є легкими тілесними ушкодженнями з короткочасним
розладом здоров'я.

При цьому ОСОБА_3, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_2, ОСОБА_1 та
особою, кримінальна
справа щодо якої закрита у зв'язку з її смертю, заволодів майном потерпілого на
загальну суму 524 гривні, паспортами громадянина України на ім'я ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та іншим майном, яке не становить матеріальної цінності для
потерпілого.

ОСОБА_4, побачивши, що ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_1 і особа, кримінальна справа щодо якої закрита у зв'язку з її
смертю, намагаються втекти з місця вчинення злочину, будучи працівником
правоохоронного органу, діючи в межах наданих йому прав та повноважень, з метою
виконання своїх службових обов'язків, затримав
та став утримувати особу, кримінальна справа щодо якої закрита у зв'язку
з її смертю. ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 усвідомлюючи вказані обставини,
вчинили активну фізичну протидію здійсненню ОСОБА_4 покладених на нього
обов'язків. Діючи узгоджено,
застосовуючи силу, вони відштовхнули його від затриманої особи, в наслідок чого
допомогли їй звільнитися, тобто вчинили
опір працівнику правоохоронного органу.

Вироком апеляційного суду Житомирської
області від 13 лютого 2007 року за апеляцію прокурора скасовано вирок місцевого
суду в частині призначення ОСОБА_1 покарання.

Цим же вироком ОСОБА_1 призначено покарання за ч. 2 ст. 187
КК України, із застосування ст. 69 КК України, 4 роки 6 місяців позбавлення
волі без конфіскації майна, яке є його власністю, за ч. 2 ст. 342 КК України 2
роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_1 остаточно призначено 4 роки 6 місяців
позбавлення волі без конфіскації майна,
що належить засудженому.

У решті вирок місцевого суду, у тому числі й щодо ОСОБА_1, залишено без зміни.

У касаційній скарзі засудженого ОСОБА_1
поставлено питання про зміну вироку Апеляційного суду Житомирської
області щодо нього і застосування ст. 75 КК України. Просить звільнити його від
відбування покарання з випробуванням.

Своє прохання ОСОБА_1 мотивує тім, що апеляційний суд при
постановлені вироку дав неправильну оцінку даним, що характеризують його особу,
не врахував думку потерпілого не позбавляти ОСОБА_1 волі, а також зробив неправильний висновок,
що він - ОСОБА_1 - був ініціатором вчинення злочину.

Засудженими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і прокурором вирок апеляційного суду
не оскаржено і на нього не принесено касаційне подання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав вирок законним і обґрунтованим,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів
вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_1, ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 у вчиненні злочинів відповідає фактичним
обставинам справи, підтверджується наведеними у вироку доказами і не
оскаржується у касаційній скарзі засудженим ОСОБА_1.

Дії засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 342 КК
України кваліфіковано правильно.

Вирішуючи питання про призначенні
покарання ОСОБА_2 і ОСОБА_3, суд першої інстанції дотримався вимог
ст. 65 КК України.

Скасовуючи вирок першої інстанції і
постановляючи свій вирок щодо ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції мотивував прийняте рішення і
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для застосування до ОСОБА_1 ст. 75 КК України.

Призначаючи ОСОБА_1 міру покарання із застосуванням ст. 69
КК України, апеляційний суд з дотриманням вимог ст. 65 КК України врахував
ступень тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що
призначене ОСОБА_1 покарання є необхідним й достатнім. Підстав для пом'якшення
покарання немає.

Порушень норм
кримінально-процесуального закону, що тягли б за собою зміну чи скасування вироку, не встановлено.

Однак, постановляючи вирок щодо
ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, суд як першої інстанції, так і апеляційний
інстанції у формулюванні обвинувачення,
визнаного доведеним, указали на вчинення
засудженими злочинів з особою, яку зазначили як “С.”

Відповідно до вимог, передбачених
ст. 275 КПК України, розгляд справи провадиться тільки відносно підсудних. З
таких підстав вирок суду підлягає зміні на підставі ст. 395 КПК України.
Посилання суду на вчинення злочинів з особою під літерою “С.” необхідно
замінити на скоєння злочинів з особою, кримінальна справа щодо якої була
закрита у зв'язку з її смертю.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

касаційну
скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок
Корольовського районного суду м. Житомира від 22 грудня 2006 року та вирок
Апеляційного суду Житомирської області від 13 лютого 2007 року щодо ОСОБА_1,
ОСОБА_3 і ОСОБА_2 в порядку ст. 395 КПК України змінити. Замінити у мотивувальної частині
вироку посилання на вчинення засудженими злочинів з особою під літерою
“С.” на скоєння злочинів “з особою,
кримінальна справа щодо якої закрита у зв'язку з її смертю”.

У решті вирок залишити без зміни.

Судді:

К.Т. Кравченко Г.В. Канигіна Б.М. Пошва