Ухвала іменем україни 19 лютого 2015 року м. КиївКолегія суддів Судової палати у кримінальних справахВищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоОСОБА_1, суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3, при секретарі з участю прокурораОСОБА_6, ОСОБА_7 розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на вирок Володарського районного суду Донецької області від 20 січня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 19 березня 2014 року щодо ОСОБА_5.Вироком Володарського районного суду Донецької області від 20 січня 2014 рокуОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, такого, що судимості не має, визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік; ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки і покладено обов'язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.Питання про долю речових доказів вирішено у порядку із ст.100 КПК України. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 19 березня 2014 року, вирок Володарського районного суду Донецької області від 20 січня 2014 року щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.Як визнав встановленим суд, 18 серпня 2013 року о 00-00 год ОСОБА_5, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, в присутності сторонніх громадян, перебуваючи біля будівлі «Ломбард» на вул. Леніна в смт. Володарське, виявляючи особливу зухвалість, безпричинно, завдав потерпілому ОСОБА_4 удар кистю руки в область обличчя, від чого останній спав на асфальт обличчям доверху. Після чого ОСОБА_5 сів на ОСОБА_4 зверху та почав наносити йому численні удари кистю обох рук в область обличчя, в результаті чого потерпілому ОСОБА_4 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження. У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 просить судові рішення скасувати, призначити новий розгляду у суді першої інстанції, у зв'язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосуванні судом закону, який не підлягав застосуванню та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При цьому потерпілий вказує на м'якість призначеного покарання, вважає, що суд безпідставно дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства та звільнив його від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, не врахував обтяжуючу обставину покарання вчинення злочину з особливою жорстокістю. В запереченнях на касаційну скаргу потерпілого, засуджений ОСОБА_5 просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни. Вважає рішення судів першої та апеляційної інстанцій законними і обґрунтованими. Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив судові рішення залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційної скарги, заперечення на касаційну скаргу колегія суддів вважає, що касаційна скарга потерпілого підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.При розгляді касаційної скарги на вирок, постановлений за процедурою, передбаченою ст.349 КПК України, суд касаційної інстанції перевіряє законність, обґрунтованість і справедливість винесеного вироку на підставі клопотання про розгляд справи за скороченою судовою процедурою. Підставами для скасування або зміни вироку в касаційному порядку є, зокрема, порушення кримінально-процесуального закону. Суд касаційної інстанції не може скасувати вирок у зв'язку з однобічністю і неповнотою проведеного судового слідства. Відповідно до ст.349 КПК України суд має право визначити обсяг і порядок дослідження доказів у справі. При цьому, як передбачено частиною третьою вказаної норми, суд має можливість за відсутності заперечень учасників судового провадження визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніхто не оспорює. При цьому суд з'ясовує, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз'яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.Допитаний в судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, а також у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, тобто тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_4 визнав у повному обсязі, у зв'язку із чим судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Розгляд провадження у суді першої інстанції за обвинуваченням ОСОБА_5 був проведений відповідно до ст.349 КПК України. На підставі пояснень засудженого, потерпілого ОСОБА_4 та інших доказів наявних в провадженні, суд першої інстанції дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, кваліфікував його дії за ч.1 ст.121, ч.1 ст.296 КК України та призначив покарання. Разом з тим, як вбачається із звукозапису судового засідання, потерпілому ОСОБА_4 та його представнику ст.349 КПК України не роз'яснено, що тягне за собою порушення їх права на захист. Проте всупереч вказаних вище вимог закону судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорювались. Тобто, суд не з'ясувавши чи правильно розуміє потерпілий ОСОБА_4 та його представник зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також не роз'яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів розгляд провадження відповідно до ст.349 КПК України, що є грубим порушенням цієї норми Закону та відповідно положень ст.412 КПК України.Наведені обставини свідчать про грубе порушення вимог ст.349 КПК України, у зв'язку із чим судові рішення слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, у ході якого слід усунути вказані недоліки, перевірити доводи, викладені в скарзі потерпілого, і в залежності від встановленого прийняти законне, і обґрунтоване рішення.Якщо суд прийде до висновку щодо доведеності вини ОСОБА_5 у злочинах, за які його притягнуто до кримінальної відповідальності, то йому слід призначити покарання з дотриманням вимог ст. 65 КК України, яке б відповідало ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі винного. Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів ухвалила: Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково. Вирок Володарського районного суду Донецької області від 20 січня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 19 березня 2014 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.Судді:
(підпис) (підпис) (підпис)

_________________ ________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_1