УХВАЛА
2015 року червня 22 дня Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, одноособово, під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за секретаря ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ,

ОСОБА_25 ,

з`ясувавши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпропетровську в залі суду в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 1 2014 04 003 0000842, можливість призначення судового розгляду кримінальної справи № 200/11009/15-к на підставі обвинувального акта за ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України щодо ОСОБА_26 ,
встановив:
Прокуратура м. Дніпропетровська визначила прокурора, який звернувся до суду з обвинувальним актом, висунувши у кримінальному провадженні проти ОСОБА_26 обвинувачення у вчиненні множинності злочинів з кваліфікацією за ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

Угод про примирення з потерпілими обвинувачений згідно з ст. 469 КПК України не досяг, а обставин, які слугували б підставою для закриття кримінального провадження відповідно до пунктів 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України, суд не вбачає.

Прокурор в судовому засіданні клопотав направити обвинувальний акт до вищестоящого суду для визначення підсудності, оскільки вважає встановленими обставини епізодів множинності злочинів за ч. 2 ст. 190 КК України, за якими готування і виконання дій, що утворювали обман, з травня 2013 року мали місце на території Кіровського району м. Дніпропетровська, з лютого 2014 року Красногвардійського району міста, з липня 2014 року Бабушкінського району міста, а останній за часом епізод повторного заволодіння чужими грошовими коштами в формі отримання готівки на дому потерпілого мав місце в жовтні 2014 року на території Жовтневого району м. Дніпропетровська.

Потерпіла ОСОБА_16 порушила питання про наявність підстав для притягнення до кримінальної відповідальності також інших осіб, що підтримали ще 24 з 43 потерпілих.

Потерпілі ОСОБА_25 і ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора, а також клопотали змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш суворий з урахуванням його слабких соціальних зв`язків, за яких обвинувачений час від часу змінює адресу місця проживання.

Згідно з ст. 412 КПК України порушення правил підсудності визнається істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, що тягне безумовне скасування вироку, через що сумніви у визначені територіальної підсудності за ст. 32 КПК України для здійснення кримінального провадження за місцем вчинення останнього за часом злочину множинності підлягають вирішенню встановленим порядком за ч. 2 ст. 34 КПК України апеляційним судом Дніпропетровської області.

Суд, вислухавши доводи прокурора, думку обвинуваченого, міркування ОСОБА_12 , ОСОБА_24 , які не вбачали необхідності задовольняти клопотання прокурора, інших потерпілих, які поклалися на розсуд суду, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України дійшов висновку про можливість передачі кримінального провадження до початку судового розгляду до іншого суду з метою дотримання правил підсудності, на підставі чого постановляє цю ухвалу згідно з п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України про направлення обвинувального акта для визначення територіальної підсудності, не вирішуючи питання про його відповідність за формою та змістом вимогам КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 176 КПК України повноваження порушити питання про застосування і зміну запобіжного заходу під час судового розгляду надане лише прокурору, що обов`язкове для суду відповідно до ст.ст. 315, 331 КПК України, внаслідок чого клопотання про застосування до обвинуваченого тримання під вартою, підтримане всіма присутніми в залі потерпілими, яке прокурор не заявляв, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 34, 314, 372 КПК України,
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт за ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України щодо ОСОБА_26 направити до апеляційного суду Дніпропетровської області для визначення підсудності.

Ухвала окремо від вироку оскарженню не підлягає.
Головуючий

Провадження № 1кп-200/468/2015
Категорія: ч. 2 ст. 190 КК України