Справа № 11-9/12 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 11/1390/9/12 Доповідач: Марітчак Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2012 року колегія суддів Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючогоМарітчака Т.М.,
суддів апеляційного судуМихалюка В.О. та Березюка О.Г.,
при секретаріСемчишин М.Б.,
за участю прокурораШахрайчук Н.І.,
засудженоїОСОБА_6
та її захисникаОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 31 травня 2011 року, яким -

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку та мешканку АДРЕСА_1 українку, громадянку України, не працюючу, з середньою освітою, розлучену, раніше судиму вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 07.08.2008 року за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 1 600 грн.,-

визнано винною за ст. 166, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України та засуджено за ст. 166 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом частково складання призначених покарань остаточно засудженій ОСОБА_6 призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного судом першої інстанції покарання з випробуванням та встановленням 2-х річного іспитового строку.

Даним вироком також постановлено вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 07.08.2008 року про засудження ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 1 600 грн. виконувати самостійно.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_6 змінено з утримання під вартою - на підписку про невиїзд, а засуджену звільнено з-під варти в залі судового засідання.

Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог чинного законодавства.

Вироком суду ОСОБА_6 визнана винною і засуджена за те, що являючись матір'ю неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, впродовж тривалого часу - з дня його народження і до січня 2010 року не зареєструвала факту народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану, а відсутність таких облікових даних позбавило можливості своєчасного здійснення контролю з боку спеціального уповноваженого органу у сфері освіти за залученням малолітнього ОСОБА_8 до здобуття належного рівня освіти, не забезпечила влаштування малолітнього сина на навчання у загальноосвітні навчальні заклади міста, в результаті чого малолітній ОСОБА_8 взагалі не відвідував школу з моменту досягнення шестирічного віку до 10.02.2010 року тобто до часу поступлення на навчання в Червоноградську школу-інтернат для дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, не прийняла мір для отримання малолітнім сином необхідних щеплень проти захворювань в дитячій поліклініці, тобто злісно не виконувала обов'язків по догляду за своїм малолітнім сином, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді не забезпечення розвитку його інтелекту та розумових здібностей відповідно до віку дитини.

Крім цього, ОСОБА_6 28 червня 2010 року, близько 16.00 год., знаходячись в гостях у свого знайомого ОСОБА_9 в АДРЕСА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігав, таємно викрала мобільний телефон потерпілого ОСОБА_9 марки "Самсунг 1080 І" з сім-картою оператора зв'язку "Київстар", який знаходився на дерев'яній тумбочці в прихожій кімнаті, і який привласнила, завдавши останньому шкоду на суму 350 грн.

Крім цього, ОСОБА_6 6 вересня 2010 року, в період часу з 16.00 до 17.00 год., знаходячись біля приміщенні кафе "Веста", що на вул. Сокальській, 14, в м. Червонограді Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, під час спільного розпивання спиртних напоїв ввійшла в довіру до ОСОБА_10, діючи повторно, під приводом здійснення телефонного дзвінка, шляхом обману заволоділа його мобільним телефоном марки "Нокіа 62331"з сім-картою оператора мобільного зв'язку "Київстар", який привласнила, завдавши потерпілому шкоду на суму 655 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6, 2 листопада 2010 року близько 8.00 год., знаходячись в квартирі за АДРЕСА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала мобільний телефон марки "LG KP 108"з сім-картою оператора зв'язку "Київстар", належного ОСОБА_9, який знаходився в кишені його куртки, що висіла на дверях кімнати, і який привласнила, чим завдала потерпілому ОСОБА_9 шкоду на суму 279 грн.

Не погоджуючись із вироком суду першої інстанції, прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подав на нього апеляцію, в якій просить вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 31 травня 2011 року стосовно ОСОБА_6 скасувати через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі засудженої, яка даний злочин вчинила під час відбуття покарання за вироком суду за вчинення злочину, і постановити новий вирок, яким останню визнати винною та засудити за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 190 КК України на 1 (один) рік 6 місяців позбавлення волі; за ст. 166 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі, і, остаточно, на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

Крім того, на думку апелянта, в резолютивній частині вироку також необхідно, із посиланням на ст.ст. 71, 72 КК України, вказати про самостійне виконання попереднього вироку Червоноградського міського від 07.08.2008 року, яким ОСОБА_6 визнана винною і засуджена за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 1 600 грн.

Сама протиправна поведінка засудженої ОСОБА_6, на думку прокурора, вказує на те, що засуджена на момент досудового слідства у справі та судового розгляду, належним чином не давала тверезої оцінки своїм діям. Так, 22.03.2010 року, в порядку ст. 232 КПК України для розгляду по суті прокуратурою м. Червонограда на адресу Червоноградського міського суду скеровано кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 за ст. 166 КК України. Усвідомлюючи даний факт, знаючи що на розгляді в суді знаходиться справа про її обвинуваченню у вчиненні умисного злочину, ОСОБА_6 на вчиненні злочинних протиправних дій не зупинилась, і, 28.06.2010 року, 06.09.2010 року та 02.11.2010 року вчинила ще 3 умисних корисливих злочини, які підпадають під ознаки складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

Саме відшкодування збитків засудженою на час прийняття судом рішення у справі та відсутність претензій зі сторони потерпілих за інкримінованими засудженій злочинами, які судом визнано доведеними, на думку прокурора, не може бути підставою для звільнення засудженої від призначеного судом покарання з випробуванням, відповідно до вимог ст. 75 КК України.

Більше того, постановою Червоноградського міського суду від 28.12.2010 року було оголошено розшук підсудної ОСОБА_6, яка злісно ухилялась від явки в судові засідання, без поважних причин зривала розгляд справи, зі зміною їй міри запобіжного заходу із підписки про невиїзд на - тримання під вартою.

Разом із тим, прокурор покликається на те, що з матеріалів справи не вбачається про повне, беззаперечне визнання підсудною своєї вини в пред'явленому їй обвинуваченні, як і щирого її каяття у вчиненому. Із матеріалів справи встановлено, що з початку розгляду справи судом першої інстанції підсудна ОСОБА_6 свою вину визнавала частково, зокрема за всіма епізодами корисливих злочинів своєї вини категорично не визнавала і частково визнавала свою винуватість за ст. 166 КК України. Лише в останньому судовому засіданні 31.05.2011 року підсудна ОСОБА_6 свою вину визнала повністю, що було взято судом до уваги та звільнено засуджену від призначеного судом кримінального покарання, з випробуванням.

Окрім цього, на думку прокурора, судом першої інстанції недостатньо приділено уваги і тому факту, що із характеризуючих особу ОСОБА_6 даних, які маються в матеріалах кримінальної справи встановлено, що за місцем проживання вона характеризується посередньо, не працює, судима і з моменту її засудження 07.08.2008 року до 31.05.2011 року, тобто до часу розгляду судом даної кримінальної справи не сплатила визначений їй судом, як кримінальне покарання, штраф.

Заслухавши доповідача, прокурора про скасування вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 31 травня 2011 року стосовно ОСОБА_6 через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості вчинених злочинів та особі засудженої і постановлення нового вироку, яким останню визнати винною та засудити ОСОБА_6 за ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 166, ст. 70 КК України 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі та із посиланням на ст.ст. 71, 72 КК України, вказати про самостійне виконання попереднього вироку Червоноградського міського від 07.08.2008 року, яким ОСОБА_6 визнана винною і засуджена за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 1 600 грн., засуджену ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 про залишення вироку суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи поданої апеляції, колегія суддів вважає, що апеляцію прокурора необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Вина засудженої ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих їй злочинів при обставинах, наведених у вироку суду першої інстанції та кваліфікація дій засудженої за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 166 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, повністю підтверджується сукупністю зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів і не заперечується як прокурором, так і самою засудженою ОСОБА_6.

Однак, при призначенні покарання засудженій ОСОБА_6 за вчинення нових злочинів за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 166 КК України, суд першої інстанції належним чином не мотивував призначення засудженій ОСОБА_6 покарання в вигляді позбавлення волі, не дивлячись на те, що санкція кожної із інкримінованих їй статей передбачає альтернативне покарання у виді обмеження волі.

Крім цього суд першої інстанції, не врахувавши ступеню тяжкості даних злочинів, їх наслідків, даних про особу засудженої та наявності рецидиву злочинів, помилково на підставі ст. 75 КК України, звільнив засуджену ОСОБА_6 від призначеного судом покарання, належним чином не вмотивувавши таке звільнення.

Оскільки засуджена ОСОБА_6 вчинила новий злочин під час відбування покарання за попереднім вироком Червоноградського міського від 07.08.2008 року, яким ОСОБА_6 засуджена за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 1 600 грн., що значно збільшує суспільну небезпечність засудженої ОСОБА_6, то на думку колегії суддів, суд першої інстанції безпідставно звільнив засуджену від призначеного судом покарання з випробуванням.

Крім того, призначаючи засудженій ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі при наявності в санкціях статей альтернативних покарань, на думку колегії суддів, суд першої інстанції таким чином призначив засудженій ОСОБА_6 надто суворе покарання за вчинення нею злочинів за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 166 КК України.

Таким чином, з наведених вище підстав, вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 31 травня 2011 року стосовно ОСОБА_6, в частині призначення покарання засудженій ОСОБА_6 підлягає скасуванню з постановленням нового вироку та призначенням остаточного покарання за вчинення нею злочинів.

Враховуючи пом'якшуючі обставини, встановлені судом першої інстанції, відсутність заподіяної шкоди та щире каяття засудженої колегія суддів вважає за необхідне призначити засудженій ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі, визначене санкціями ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 166, ч. 2 ст. 166 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Однак враховуючи, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, то при визначенні остаточного покарання засудженій ОСОБА_6, колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України та ч. 3 ст. 72 КК України, покарання за даним вироком та не відбуте покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 30.12.2009 року у виді штрафу, в розмірі 1 600 грн., необхідно виконувати самостійно.

Запобіжний захід, обраний засудженій ОСОБА_6 у вигляді взяття під варту необхідно змінити на підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 323-324, 362-367 КПК України, колегія суддів, -

з а с у д и л а:

апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково, а вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 31 травня 2011 року в частині призначення покарання засудженій ОСОБА_6, з послідуючим звільненням від відбування призначеного судом покарання, з випробуванням та встановленням іспитового строку на 2 роки -скасувати.

ОСОБА_6 визнати винною за ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України та за ст. 166 КК України і призначити їй покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України -6 місяців арешту;

за ч. 2 ст. 185 КК України -1 (один) рік 6 місяців обмеження волі;

за ч. 2 ст. 190 КК України -1 (один) рік обмеження волі;

за ст. 166 КК України -2 (два) роки 6 місяців обмеження волі.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 2 (двох) років 6 місяців обмеження волі.

При визначенні остаточного покарання засудженій ОСОБА_6, на підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України, покарання за даним вироком у виді 2 (двох) років 6 місяців обмеження волі та не відбуте покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 30.12.2009 року у виді штрафу в розмірі 1 600 грн. необхідно виконувати самостійно.

Зарахувати засудженій ОСОБА_6 у відбуття покарання час її знаходження під вартою з 16 січня 2011 року до 31 травня 2011 року, тобто 136 днів відповідно до протоколу затримання та з 24 лютого 2012 року до 28 березня 2012 року, тобто 34 дня відповідно до протоколу затримання, а всього 170 днів позбавлення волі, що відповідно до вимог ст. 72 КК України становить 340 днів обмеження волі.

В решті вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 31 травня 2011 року стосовно ОСОБА_6 залишити без змін.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_6 -взяття під варту змінити на підписку про невиїзд, до вступу вироку в законну силу, звільнивши засуджену ОСОБА_6 негайно в залі судового засідання.

Вирок можна оскаржити в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 1 місяця.

Судді:

підпис підпис підпис

Марітчак Т.М. Березюк О.Г. Михалюк В.О.