АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/793/42/15 Справа № 1-138/12 Категорія ч.2 ст.121 КК УкраїниГоловуючий по 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого -судді суддів прокурора адвоката засудженогоОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та засудженого ОСОБА_7 на вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09.12.2013 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

раніше не судимий, -

визнаний винним та засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України і йому призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальній справі не заявлений.

Стягнуто з ОСОБА_7 441 грн. 36 коп. судових витрат на користь держави за проведення експертиз.

Вирішена доля речових доказів

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 22 серпня 2012 року близько 23 год., знаходячись в своєму будинку, розташованому по АДРЕСА_1 , під час сварки із своєю співмешканкою ОСОБА_8 , яка виникла між ними на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс декілька ударів руками та ногами в різні частини тіла, спричинивши ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: черепно-лицевої травми грудної клітки (чисельні синці та садна грудної клітки та на спині), перелому правої ключиці, багатоуламковий перелом лівої лопатки, множинні переломи ребер з обох сторін, забій та розриви правої легені (гемоторакс справа 15 мл.), закритої травми живота (розриви печінки, сліди крові в черевній порожнині) крововиливів під м`які оболонки голови, синця та садна шиї, крововиливів під м`які тканини та м`язів шиї, перелому верхнього лівого ріжка щитоподібного хряща, чисельних ран, синців та саден на верхніх і нижніх кінцівках, що в сукупності спричинило смерть потерпілої на місці.

На вирок суду прокурор, що приймав участь у розгляді справи в суді подав апеляцію, в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій засудженого, просить вирок суду скасувати із-за невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, внаслідок його м`якості. Прокурор просить постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 9 років позбавлення волі.

В доповненні до апеляції прокурор також просить виключити із мотивувальної частини вироку висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Засуджений подав заперечення на апеляцію прокурора, в якому вважає, що його вина у вчиненому злочині не доведена, під час досудового слідства допущені істотні порушення кримінально-процесуального закону (однобічність розслідування, неповнота досудового розслідування) однак не вказує в чому саме полягає однобічність та неповнота розслідування, зазначає, що явка його з повинною та визнавальні показання дані ним під фізичним та моральним тиском, тому просить вирок суду скасувати, а матеріали справи направити прокурору для організації додаткового розслідування.

Засудженим також подана апеляційна скарга на вирок суду та кілька доповнень до неї, із змісту яких вбачається, що ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, а справу направити на додаткове розслідування прокурору.

В обґрунтування своїх вимог засуджений ОСОБА_7 посилається на те, що його незаконно затримали працівники міліції, вчинили фізичний та моральний тиск на нього із-за чого він написав явку з повинною та дав визнавальні показання по справі, однак на даний час він не визнає себе винним, визнавальні показання відносяться до самооговору, при розгляді справи суд не звернув уваги на його пояснення, при призначенні покарання не врахував його вік, сімейний стан та стан здоров`я.

Крім цього, засуджений вважає, що проведена судово-медична експертиза про наявність тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_8 побудована на припущеннях, не встановлено знаряддя заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, не встановлено точного часу настання смерті і від яких саме тілесних ушкоджень настала її смерть.

На думку засудженого ні один із свідків, що допитувалися в судовому засіданні не вказав і не підтвердив, що саме він, ОСОБА_7 , руками та ногами заподіяв тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 ..

Засуджений також просив провести додаткову судово-медичну експертизу його стану здоров`я.

У доповненнях засуджений неодноразово повторюється про незгоду з рішенням суду та вважає, що під час досудового слідства було порушено його право на захист, оскільки йому не було надано захисника, він був обмежений в часі при ознайомленні з матеріалами справи під час закінчення розслідування, на нього постійно чинився тиск з боку працівників міліції. Запрошений захисник ОСОБА_9 вів себе пасивно, належним чином не захищав його.

Засуджений вважає, що всі ці суперечності, неточності, викривлення матеріалів справи, припущення дають підстави для направлення справи на додаткове розслідування, а його звільнення із-під варти.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора в підтримку своєї апеляції з доповненнями до неї і залишення апеляції засудженого з доповненнями до неї без задоволення, пояснення засудженого ОСОБА_7 і його адвоката ОСОБА_6 в підтримку апеляції засудженого і залишення апеляції прокурора без задоволення, перевіривши та обговоривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого з доповненнями до неї задоволенню не підлягає, а апеляція прокурора з доповненнями до неї підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Висновок суду про винність засудженого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочині відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на зібраних у встановленому порядку в справі доказах, які досліджені в судовому засіданні їм дана належна правова оцінка.

Вина засудженого ОСОБА_7 стверджується:

- показаннями потерпілого ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_8 була його рідною сестрою. Приблизно 10 років тому його сестра поїхала на заробітки в Черкаську область. Коли вона приїхала на роботу, то відразу написала листа, в якому пояснила, що вона проживає в с. Княжики Монастирищенського району Черкаської області, в цьому селі вона познайомилась з чоловіком на ім`я ОСОБА_11 та пояснила, що вони живуть разом і в них все добре, що вони живуть чудово. Кожного місяця вони переписувались з ОСОБА_12 , коли з`явились мобільні телефони, то почали спілкуватись по телефону. Приблизно через 2 роки вона приїхала до нього у гості та розповідала, що вона чудово живе з ОСОБА_13 . З тих пір вона додому не приїжджала. Вони постійно підтримували зв`язок з ОСОБА_12 по мобільному телефону, але вона ніколи не скаржилась йому, що ОСОБА_13 її ображає, вона завжди говорила, що в неї все чудово. Останнім часом в телефонних розмовах сестра скаржилась на те, що у неї з ОСОБА_14 виникають сварки. Коли телефон брав ОСОБА_14 , то він повідомляв, що сестра стала зловживати спиртними напоями і це стає причиною сварок між ними. Його сестра прожила з ОСОБА_14 приблизно 10 років. В серпні місяці 2012 року йому повідомили, що сестра померла. Пізніше він взнав, що напередодні смерті сестра була побита ОСОБА_14 . Претензій матеріального та морального характеру на час слухання справи в суді не має;

- показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що 22.08.2012 року приблизно об 11 годині вийшла з дитиною на вулицю погуляти і, проходячи повз домоволодіння ОСОБА_16 , чула крики, які доносились з вказаного домоволодіння і глухий стук. Потім близько 21 години також, проходячи біля домоволодіння ОСОБА_7 , чула як ОСОБА_14 висловлювався нецензурними словами, а наступного дня взнала про смерть його співмешканки ОСОБА_8 , чим підтверджується факт сварки між ОСОБА_14 та ОСОБА_17 зранку та ввечері 22 серпня 2012 року;

- показаннями свідка ОСОБА_18 про те, що з ОСОБА_8 її брат ОСОБА_7 проживав спільно на протязі 10 років. Вона останнім часом стала зловживати спиртними напоями, виносила з дому речі, міняла їх на спиртне і через те у них стали виникати сварки. 23.08.2012 року брат зателефонував на її мобільний телефон та повідомив про смерть ОСОБА_8 , а як і при яких обставинах вона померла він не сказав, які тілесні ушкодження були у потерпілої сказати не може, оскільки боїться трупів. Всі витрати на поховання потерпілої ОСОБА_8 вона взяла на себе;

- показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що 22 серпня 2012 року приблизно о 23 годині 50 хвилин разом з подругою ОСОБА_20 поверталась з сільського будинку культури і проходячи біля домоволодіння ОСОБА_7 чула крики. ОСОБА_7 кричав до своєї співмешканки ОСОБА_8 , щоб вона підвелася із землі. На крики ОСОБА_7 вона не звернула особливої уваги, так як між ним та його співмешканкою часто виникали сварки;

- протоколом явки з повинною ОСОБА_7 в якій він добровільно розповів про вчинений ним злочин, вказавши причину виникнення сварки, її перебіг та нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 (т.1 а.с. 43);

- протоколом огляду місця події від 23 серпня 2012 року, відповідно до якого в домоволодінні ОСОБА_7 порушено обстановку, що підтверджує покази ОСОБА_7 , дані ним на досудовому слідстві, про побиття потерпілої ОСОБА_8 в будинку ОСОБА_7 та покази свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_21 про час її побиття, які співпадають між собою (т. 1,а.с.6-29);

- висновком судово-медичної експертизи №397/447 від 22 жовтня 2012 року підтверджено, що у ОСОБА_8 виявлено тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді: черепно-лицевої травми, (рани, синці та садна на обличчі, перелом кісток носа): закритої тупої травми грудної клітки (численні синці та садна на грудній клітці та спині, переломовивих правої ключиці, багатоуламковий перелом лівої лопатки, множинні переломи ребер з обох сторін, забій та розриви правої легені, гемоторакс справа 15 мл.); закритої тупої травми живота (розриви печінки, сліди крові в черевній порожнині) крововиливів в м`які покрови голови, синця та садна на шиї, крововиливів м`які тканини та м`язи шиї, перелому верхнього лівого ріжка щитоподібного хряща, численних ран, синців та саден на верхніх та нижніх кінцівках, що спричинило смерть потерпілої.

Сполучна травма тіла виникла від дії тупих твердих предметів, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпеки для життя, як така, що викликала загрозливі для життя явища - шок (згідно п. 2.1.3о. « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень») та стоять у причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_8 ..

Смерть ОСОБА_8 настала від отриманої нею сполучної травми тіла. Між сполучною травмою тіла і смертю ОСОБА_8 є причинний зв`язок.

Виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли виникнути в час та при обставинах, на які вказано в постанові - від багаторазової дії твердих тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими являються палиця, руки та ноги людини (т. 1,а.с. 70-77).

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_22 підтвердив висновок судово-медичної експертизи, яку він проводив, та дав суду роз`яснювальні показання до висновку експертизи про те, що причиною смерті потерпілої ОСОБА_8 була сполучна травма тіла, яка викликала травматичний шок, що і стало причиною смерті. Всі тілесні ушкодження були спричинені одночасно, ніяких тілесних ушкоджень, які б свідчили про розрив у часі при їх нанесенні на тілі ОСОБА_8 виявлено не було. Отримання таких тілесних ушкоджень, які виявлені на тілі ОСОБА_8 , при падінні з висоти власного зросту, при падінні на табуретку чи інші предмети виключається. Потерпіла ОСОБА_8 після отримання таких тілесних ушкоджень могла жити не більше 10 хвилин та пересуватись самостійно на відстань не більше 10-20 метрів. Визначати які тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_8 відносились до категорій тяжкості - тяжкі, середні або легкі в даному випадку не вимагалось, оскільки причиною смерті стала сполучна травма тіла, в яку ввійшли всі тілесні ушкодження, що спричинили травматичний шок, що і призвело до смерті ОСОБА_8 ;

- протоколом відтворення обставин та обстановки події, відповідно до якого ОСОБА_7 добровільно розповів і показав, де, як і при яких обставинах він спричинив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 (т.1, а.с. 106-108);

- допитаний в якості свідка ОСОБА_23 дав суду показання про те, що він проводив розслідування кримінальної справи, порушеної відносно ОСОБА_7 за фактом спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , що потягнуло за собою смерть потерпілої. Для прийняття рішення йому було надано матеріали, які були зібрані на місці пригоди, пояснення осіб, які були свідками події, пояснення самого ОСОБА_7 , протокол явки з повинною ОСОБА_7 24 серпня 2012 року він затримав ОСОБА_7 в порядку ст. 115 КПК України та роз`яснив йому всі права, передбачені Конституцією України та діючими, на той час, нормами КПК України. Він роз`яснив йому також його право на отримання кваліфікованої допомоги адвоката, пояснивши при цьому, що якщо він не може укласти угоду з адвокатом якого він бажає, або у нього відсутні кошти на оплату послуг адвоката, йому буде надана безоплатна юридична допомога. ОСОБА_7 від послуг адвоката відмовився, про що він склав відповідний протокол. Під час допиту ОСОБА_7 добровільно давав покази, вказавши на причину сварки між ним та потерпілою ОСОБА_8 , про те, що він першим ударив потерпілу, а потім розказав яким чином наносив удари потерпілій. Він не міг знати на момент допиту того, що потерпіла забирала гроші ОСОБА_7 , про те що вона зловживала спиртними напоями, а також не міг знати яким чином ОСОБА_7 наносив удари потерпілій, оскільки на момент допиту у нього ще не було висновку судово-медичної експертизи про тілесні ушкодження потерпілої, їх локалізацію та спосіб нанесення. Це був перший допит підозрюваного ОСОБА_7 , тому він записав його покази, так як він їх давав. Чому ОСОБА_7 поміняв свої покази не знає, але вважає, що ним, як слідчим, не порушено прав підозрюваного та не сфальсифіковано протоколи допиту ОСОБА_7 ..

Колегія судів апеляційного суду вважає, що місцевий суд, мотивуючи у вироку кваліфікацію дій засудженого, всупереч вимогам ст. 275 КПК України безпідставно зробив висновки про наявність у діях засудженого ОСОБА_7 ознак складу злочину, передбаченого ст.115 КК України, який йому не інкримінувався, та будь-яких клопотань з приводу перекваліфікації дій засудженого на більш тяжкий злочин ані прокурор, ані потерпілий не заявляли.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що із мотивувальної частини вироку необхідно виключити висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

При призначенні покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, характеристики підсудного, які є позитивними. Відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують призначення покарання. Суд вважав, а колегія суддів апеляційного суду погоджується з тим, що призначення саме такого виду покарання є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_7 ..

Тому вимоги прокурора про скасування вироку суду та постановлення у справі нового вироку із-за м`якості призначеного покарання засудженому, колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення.

Доводи засудженого ОСОБА_7 , викладені в його апеляційній скарзі з доповненнями до неї про те, що під час досудового слідства була допущена однобічність розслідування, неповнота досудового розслідування, те, що його явка з повинною та визнавальні показання дані ним були під фізичним та моральним тиском, що його незаконно затримали працівники міліції, визнавальні показання відносяться до самооговору, при розгляді справи місцевий суд не звернув уваги на його пояснення, при призначенні покарання не врахував його вік, сімейний стан та стан здоров`я та те, що проведена судово-медична експертиза про наявність тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_8 побудована на припущеннях, не встановлено знаряддя заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, не встановлено точного часу настання смерті і від яких саме тілесних ушкоджень настала її смерть, колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки висновки суду підтверджені доказами, зібраними згідно з нормами КПК, дослідженими в судовому засіданні, не містять ніяких протиріч і належним чином мотивовані.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи в протоколі затримання підозрюваного ОСОБА_7 орган досудового слідства не порушив вимоги КПК України в редакції Закону 1960 року.

В протоколі відмови від захисника засуджений ОСОБА_7 особисто відмовився від участі захисника, що також підтвердив і свідок ОСОБА_23 .. Підстав вважати свідчення цього свідка неправдивими колегія суддів не вбачає.

Судом першої інстанції при розгляді справи по суті та постановлення обвинувального вироку відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України зроблений висновок про те, що покази ОСОБА_7 , дані ним під час судового слідства від 24 серпня, 29 серпня та 15 листопада 2012 року є правдивими, а їх зміна в подальшому є не що іншим як намаганням уникнути відповідальності. З таким висновком місцевого суду також погоджується колегія суддів апеляційного суду Черкаської області, вважаючи, що такою зміною показів засуджений ОСОБА_7 намагається уникнути кримінальної відповідальності за скоєне. Вина засудженого ОСОБА_7 підтверджується зібраними належним чином доказами у справі, які є взаємоузгодженими між собою і один одному не протирічать.

Показання ОСОБА_7 в частині застосування до нього незаконних методів досудового слідства спростовуються висновками органів прокуратури, які викладені в постанові про закриття кримінального провадження від 4 липня 2013 року, яке набрало законної сили.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону при проведенні досудового і судового слідства по справі не встановлено.

В решті частини вирок суду стосовно засудженого ОСОБА_7 підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 367, 373 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляцію засудженого ОСОБА_7 з доповненнями до неї залишити без задоволення.

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції з доповненнями до неї задовольнити частково.

Вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09.12.2013 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Виключити із мотивувальної частини вироку висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В решті частини цей же вирок залишити без змін.

Головуючий :

Судді :