Святошинський районний суд міста Києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 1-кс/759/1198/13

ун. № 759/12609/13-к

20 серпня 2013 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва Ключник А.С. при секретарі: Холявчук А.А. розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві Єльцова А.В., яке погоджене прокурором прокуратури Святошинського району міста Києва Шульц Є.Ю. про тимчасовий доступ до речей і документів, винесене в кримінальному провадженні №0009902 від 15.08.2013 року за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві Єльцова А.В., яке погоджене прокурором прокуратури Святошинського району міста Києва Шульц Є.Ю. про тимчасовий доступ до речей і документів, винесене в кримінальному провадженні №0009902 від 15.08.2013 року за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

У зазначеному клопотанні старший слідчий СВ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві Єльцов А.В. просить надати тимчасовий доступ до документів, які перебувають у ПрАТ «МТС Україна», головний офіс якого розташований за адресою: м. Київ, вул. Лейпцигська, 15, щодо абонентського номеру НОМЕР_1, а саме: дату, час і тривалість вхідних та вихідних телефонних з'єднань, з посиланням на ретранслятор та прив'язку до базових станцій та їх адресу, а також адресу місцеперебування абоненту зазначеного телефонного номеру в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з'єднання із зазначенням типу з'єднання, ідентифікатора (ІМЕІ та ІМSI) та зміст вхідних та вихідних SMS-повідомлень і інформацію про GPRS-трафік, з урахуванням нульових дзвінків вказаного номеру телефону за період часу з 2012 року і на час виконання ухвали суду з подальшим виготовленням та надання у електронному та друкованому вигляді вказаної інформації.

В обґрунтування вказаного клопотання, слідчим зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що до Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві надійшла заява ОСОБА_3, про те, що ОСОБА_4, перебуваючи у змові з членами своєї родини, а саме з дочкою ОСОБА_5, та онуком ОСОБА_6, з 2001 року заволоділи її грошовими коштами у сумі приблизно 500 000 грн., шляхом обману та зловживання довірою.

Так, ОСОБА_3 у травні 2001 року в місті Умань, Черкаської області, познайомившись з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка представилась ясновидицею і запропонувала свої «надприродні послуги». ОСОБА_4 шляхом обману змусила ОСОБА_3 передавати їй значні грошові кошти за «надприродні послуги» та повірити у існування рідного брата.

Восени 2008 року ОСОБА_3 почала отримувати різного роду СМС-повідомлення, адресовані начебто від її брата, в яких останній просить матеріально допомагати ОСОБА_4, мотивуючи це тим, що вона за допомогою своїх надприродних здібностей допомагає йому. Дана смс переписка триває і по сьогоднішній день.

Слідчим зазначено, що існують підстави вважати, що до вчинення даного злочину може бути причетним ОСОБА_6 і саме він може надсилати смс повідомлення на телефон ОСОБА_3 від імені брата останньої.

ОСОБА_6 користується абонентським номером мобільного оператору ПрАТ «МТС Україна» НОМЕР_1.

Слідчим зазначено, що встановлення осіб, причетних до вчинення даного кримінального правопорушення можливе лише шляхом перевірки інформації абонентського номеру НОМЕР_1, а саме: дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з'єднань, з посиланням на ретранслятор та прив'язку до базових станцій та їх адресу, а також адресу місцеперебування абоненту зазначеного телефонного номеру в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з'єднання із зазначенням типу з'єднання, ідентифікатора (ІМЕІ та ІМSI) та зміст вхідних та вихідних SMS-повідомлень і інформацію про GPRS-трафік, з урахуванням нульових дзвінків вказаного номеру телефону за період часу з 2012 року і на час виконання ухвали суду.

В судове засідання старший слідчий СВ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві Єльцов А.В. не з'явився, про причини неприбуття слідчого суддю не повідомив.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку що у задоволенні даного клопотання слід відмовити, виходячи із такого.

Пунктом 15 ч.1 ст. 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.

Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у п. 2 ст. 3 ст. 132 КПК України зазначена необхідність слідчого, прокурора довести, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов'язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Згідно ч. 2 ст. 14 КПК України втручання у таємницю спілкування можливе лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, з метою виявлення та запобігання тяжкому чи особливо тяжкому злочину, встановлення його обставин, особи, яка вчинила злочин, якщо в інший спосіб неможливо досягти цієї мети.

Згідно до п. 7) ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв'язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Звертаючись до суду зі згаданим клопотанням старшим слідчим СВ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві Єльцовим А.В., не доведено, що існують потреби досудового розслідування які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні згаданого клопотання слід відмовити, оскільки при зверненні до суду із зазначеним клопотанням слідчим не доведено, що існує потреба у вказаних заходах, які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про які ідеться в клопотанні слідчого, а у слідства відсутня можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-164, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві Єльцова А.В., яке погоджене прокурором прокуратури Святошинського району міста Києва Шульц Є.Ю. про тимчасовий доступ до речей і документів, винесене в кримінальному провадженні №0009902 від 15.08.2013 року за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя А.Ключник