Справа № 1-51 2007
ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2007
року м.Чернігів

Чернігівський районний суд у складі:

головуючого
- судді Салая М.Г.

при
секретарі Тарасовій
Т.І.

за
участю прокурора Салон О.А.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в М.Чернігові
справу про

обвинувачення

ОСОБА_2
, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с
Лебедівка Козелецького району Чернігівської області , мешканця АДРЕСА_1,
українця , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого , раніше
судимого 21,03.2006 року за ст..
289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням і з
іспитовим строком 2 роки , -

у вчиненні злочинів , передбачених ст.ст. 187 ч.1 та
289 ч. 2 КК Україніст , -

встановив:

підсудний ОСОБА_2 7 грудня 2006 року біля кафе „ Чебурашка", розташованого
по вул. Танкістів в смт. Гончарівське Чернігівського району та області,
перебуваючи у нетверезому стані, вчинив розбійний напад на гр. ОСОБА_3 ,
заподіявши йому легкі тілесні ушкодження , що спричинили короткочасний розлад
його здоров"я , і заволодів належними йому мобільним телефоном „ Моторола „ , вартістю
1099 грн та партмане, вартістю 20 грн з грошима в сумі 140 грн.

Він же в ніч на 15 грудня 2006 року , перебуваючи у нетверезому стані, на вулиці
Танкістів біля будинку № 80 в смт. Гончарівське Чернігівського району та
області, повторно незаконно заволодів автомобілем „ АЗЛК-2410 „ д.зн.НОМЕР_1 ,
вартістю 4137,55 грн , який належить ОСОБА_8

У судовому засіданні підсудний винуватість свою у розбійному
нападі на ОСОБА_3 не визнав і стверджував , що заволодів лише мобільним
телефоном потерпілого і зробив це шляхом грабіжу . Він же визнав себе винним в
тому , що після засудження повторно незаконно заволодів транспортним засобом
потерпілого .

Підсудний у
судовому засіданні показав про те , що він дійсно 7 грудня 2006 року перебував
у смт. Гончарівське , де вживав спиртні напої. Коли разом із своїми знайомими
перебував біля кафе„Чебурашка,, до них підійшов потерпілий ОСОБА_3, який при
цьому перебував у нетверезому стані і запросив їх у приміщення кафе випити
пива. Коли він разом із своїм знайомим ОСОБА_4 слідував до кафе у потерпілого
задзвонив мобільний телефон. Побачивши телефон , він запропонував ОСОБА_4
видібрати телефон у потерпілого.ОСОБА_4 відмовився від цієї пропозиції.

ОСОБА_2 визнав , що в барі за пиво розраховувся потерпілий . Він же платив
свої гроші і за горілку, яку пізніше розпивали на вулиці. Підсудний стверджував
і про те , що потерпілий на ґанку зачепився і впав , пошкодив через це своє
обличчя. Після , коли його підняли ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , він ( потерпілий )
самостійно пішов додому.

Пояснюючи подальший перебіг подій , підсудний стверджував про те , що він ,
коли потерпілий пішов додому , пішов слідом з ним і бачив як той на дорозі двічі
падав. Коли потерпілий впав останній раз , він наздогнав його і з внутрішньої
кишені забрав мобільний телефон. Підсудний лише заперечував , що бив
потерпілого і забрав у нього партмане з грошима. Після заволодіння телефоном
побіг по дорозі . Його догнавОСОБА_4, якому він запропонував купити викрадений
телефон. Наступного дня поїхав у м. Чернігів , де на привокзальному ринку
продав телефон незнайомій людині за 450 грн.

У судовому засіданні підсудний визнав , що 14 грудня 2006
року він також перебував у смт. Гончарівському , де разом із своїми знайомими
відзначав свій день народження . О 4 годині ранку наступного дня він на вулиці
Танкістів біля будинку № 80 побачив автомобіль „Москвич" синього кольору ,
на якому вирішив поїхати до своєї бабусі в АДРЕСА_2. Через праві задні двері проник у салон автомобіля .
Зламав протиугонний замок , витяг дроти замка запалювання , з"єднав їх і
таким чином завів машину. По дорозі зняв електронний годинник, який висів на
дзеркалі заднього виду , включив шляхом з'єднання дротів світло і поїхав в
АДРЕСА_2 , де зупинив машину біля господарства свого знайомого ОСОБА_5 . Автомашину
відкотив у напрямку р. Десна , а сам пішов спати . Цього ж дня його затримали
працівники міліції.

Крім часткового визнання своєї вини самим підсудним ,
винуватість його у вчиненні злочинів підтверджується показами потерпілого ,
свідка ОСОБА_4 , висновком судово-медичної експертизи та іншими дослідженими в
судовому засіданні доказами.

Так , потерпілий ОСОБА_3. в судовому засіданні як і на
досудовому слідстві стверджував про те , що 7 грудня 2006 року він вживав
спиртні напої. Біля кафе зустрівся з підсудним та його товаришами. Разом з ними
вживав спиртні напої. Підтвердив потерпілий у своїх показах , що коли виходив з
кафе , підсковзнувся і впав на ґанку. Після цього самостійно пішов додому . По
дорозі його хтось наздогнав і вдарив по голові . Вважав , що зробив це саме
підсудний , оскільки інших людей рядом не перебувало. Від отриманого удару впав
обличчям вниз , а коли перевернувся на спину, побачив підсудного , який сидів
на ньому і замахнувся щоб вдарити його. Відчув удар по голові , після чого
тимчасово втратив свідомість. Коли підвівся ,

виявив , що в нього відірваний внутрішній карман і викрадені
мобільний телефон та партмане з грошима в сумі до 140 грн.

Покази потерпілого свідчать про те , що він по дорозі в
кафе користувався телефоном , тому підсудний бачив його в нього. Бачив
підсудний і те , що в нього в партмане були гроші , якими він розраховувався в
кафе. Суд вважає , що покази потерпілого про те , що підсудний з метою
заволодіння телефоном , партмане з грошима вчинив на нього розбійний напад
заслуговують на увагу і являються достовірними , оскільки вони узгоджуються з
іншими доказами по справі і ними підтверджуються.

Так, в судовому засіданні свідокОСОБА_4 підтвердив , що 7 грудня 2006 року
перебував разом з підсудним і потерпілим біля кафе в смт Гончарівське. Бачив
коли підсудний і потерпілий перебували в приміщенні кафе , а після біля нього
вживали спиртні напої. Свідок у своїх показах зазначив і про те , що бачив як
на ґанку потерпілий підковзнувся і впав, пошкодивши при цьому обличчя в області
надбрівної дуги. Він разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 допомогли піднятися
потерпілому , який , хоча і перебував у нетверезому стані , належним чином оцінював
обстановку і самостійно пішов додому. Покази ОСОБА_4 свідчать і про те , що по
дорозі в кафе , коли потерпілий користувався мобільним телефоном , підсудний
пропонував відібрати його. Він від цієї пропозиції відмовився . Враховуючи таку
пропозицію підсудного , він побачивши , що за потерпілим слідом пішов підсудний
, вирішив перевірити що буде робити ОСОБА_2. Через декілька хвилин на дорозі
він побачив потерпілого , який лежав на спині, а на ньому сидів підсудний.
Останній піднявся на ноги і побіг від потерпілого. Коли він, свідок, догнав
підсудного, останній показав йому мобільний телефон , який він перед цим бачив
у потерпілого і запропонував йому купити його , чи допомогти його продати.

Таким чином , підтверджуються покази потерпілого про те , що мобільний
телефон у нього підсудний відібрав , застосувавши перед цим фізичне насильство.
Сам підсудний визнав , що мобільний телефон він витягував з внутрішнього кармана, де разом з
телефоном , за показами потерпілого, знаходилося партмане з грошима . В даному
випадку і в цій частині покази потерпілого являються правдивими . Такими покази
потерпілого являються і про те , що підсудний , з метою заволодіння, бив його
по голові, вчинивши на нього розбійний напад. В своїх показах потерпілий
зазначав про те , що партмане через декілька днів після вчиненого злочину на
вулиці знайшла невідома йому жінка і разом з фотокартками передала йому .

Висновок суду про достовірність показів потерпілого
підтверджується висновком судово-медичної експертизи , яким встановлено , що у
потерпілого були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-
мозкової травми , струсу головного мозку , забитої рани лівої надбрівної дуги ,
крововиливу в праве око , синців та забиття м"яких тканин голови і обличчя
, котрі виникли від дії тупих предметів і могли утворитись 7 грудня 2006 року ,
і які усі в сукупності і кожне окремо , відносяться до категорії легких
тілесних ушкоджень , що спричинили короткочасний розлад здоров"я .
Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень , виявлених у потерпілого
, утворення їх при самопадінні практично не можливе. За висновком експертизи ,
потерпілий міг втрачати свідомість( ас. 140-141). Суд припускає , як про це
свідчать докази по справі , що тілесне ушкодження у вигляді забитої рани лівої надбрівної дуги
потерпілий міг отримати при падінні на

ганку. Інші ж тілесні
ушкодження потерпілий отримав
на дорозі в наслідок вчиненого підсудним розбійного
нападу з метою заволодіння його майном.

Крім цього , винність підсудного у вчиненні злочинів
підтверджується речовими доказами : партмане червоного кольору з фотокарткою
потерпілого , яке було викрадене у нього разом з грошима і повернуто йому
невідомою жінкою після злочину ; мобільним телефоном , який був вилученій у гр.
ОСОБА_7, якому підсудний продав його за 450 грн.; автомашиною „ Москвич „ , яка
була виявлена в селі Лебедівка Козелецького району , куди на ній приїхав
підсудний ( а.с. 14, 102, 124 ).

Сукупність досліджених у суді доказів свідчить про доведеність винуватості
підсудного в тому , що він вчинив розбійний напад на гр.. ОСОБА_3 і заволодів
належними йому мобільним телефоном , партмане та грошима в сумі 140 грн . і
його дій в цій частині вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України . Він же
після засудження повторно незаконно заволодів транспортним засобом потерпілого
і в цій частині його дій вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України .

По справі потерпілим ОСОБА_3 заявлений цивільний позов про стягнення з
засудженого на його користь 1.000 грн моральної шкоди . Позов потерпілого ,
якому були завдані фізичні та моральні страждання підлягає задоволенню.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення найого користь 1.000 грн
через його неявку у судове засідання слід залишити без розгляду.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчинених
ним злочинів, які він скоїв у стані алкогольного сп"яніння , що обтяжує
його відповідальність . Підсудний раніше судимий. За місцем проживання
характеризується позитивно. Його батьками одному з потерпілих відшкодовані
матеріальні збитки. Суд вважає , що ОСОБА_2 як особі, що вчинила злочини у
період іспитового строку, слід призначити покарання у виді позбавлення волі. У
зв"язку з тим, що підсудним злочин скоєно під час іспитового строку за
попереднім вироком, остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю
вироків на підставі ст. 71 КК України.

Судові витрати слід покласти на підсудного, а речові докази по справі
передати їх власникам.

Керуючись ст.ст.
323,324 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним та призначити йому покарання : за
ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки ; за ч. 2 ст. 289
КК України до позбавлення волі строком на 6 років . На підставі ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 призначити покарання у виді позбавлення
волі строком на 7 років.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання
частково приєднати невідбуте покарання за вироком Новозаводського районного
суду від 21 беерзня 2006

року строком 1 рік позбавлення волі і за
сукупність вироків остаточно призначити до відбуття ОСОБА_1 покарання у виді
позбавлення волі строком на 8 років .

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 залишити утримання під вартою і строк
відбування покарання йому рахувати з 15 грудня 2006 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілогоОСОБА_3 1.000 грн моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 залишити без розгляду , надавши йому
право звернутися з позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати за проведення
експертиз в сумі 218,53 грн.

Речові
докази по справі: легковий автомобіль „АЗЛК-2140",д.зн. НОМЕР_1 передати ОСОБА_8, парт мане , дві
фотокартки та мобільний телефон „ Моторола „ - передати
потерпілому ОСОБА_3

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення , а
засудженим у цей же строк з моменту вручення йому копії вироку .