Єдиний унікальний номер 722/257/15-к
Номер провадження 1-кп/722/15/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни в режимі відеоконференції з Менською виправною колонією №91 УДПтСУ в Чернігівській області кримінальне провадження №0000394 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та

зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

громадянина України, з повною вищою освітою, розлученого, непрацюючого,

раніше несудимого, в даний час відбуваючого покарання у виді позбавлення

волі в Менській виправній колонії №91 УДПтСУ в Чернігівській області,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.191 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 відповідно до наказу Головного управління юстиції у Чернівецькій області № 487-к від 01.12.2010 року, працюючи на посаді головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області, будучи службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, маючи умисел на привласнення чужого майна, а саме коштів потерпілого ПП ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливих мотивів вчинив службовий злочин, за наступних обставин:

Так, приватний підприємець ОСОБА_5 з 19.05.2008 року будучи зареєстрований як приватний підприємець (код НОМЕР_1 ), в період з 01.01.2010 року по 31.12.2011 року перебував на спрощеній системі оподаткування.

В період з березня по квітень 2011 року у приватного підприємця ОСОБА_5 перед Управлінням Пенсійного фонду України в Сокирянському районі виникла заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Дана заборгованість 06.03.2012 року передана для примусового виконання до ВДВС Сокирянського РУЮ.

Цього ж числа, головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сокирянського РУЮ ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вимогою № Ф-46 від 10.02.2012, про стягнення з ПП ОСОБА_5 на користь УПФ України в Сокирянському районі заборгованості в розмірі 1057.80 грн.

Крім цього, станом на 20.01.2012 року у ПП ОСОБА_5 перед Управлінням Пенсійного фонду України в Сокирянському районі виникла заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 4010,30 грн.

26.03.2012 року, головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сокирянського РУЮ ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вимогою № Ф-23 від 15.02.2012 року, про стягнення з ПП ОСОБА_5 на користь УПФ України в Сокирянському районі заборгованості в розмірі 4010.30 грн.

В ході проведення виконавчих дій, направлених на виконання вимог № Ф-23 від 15.02.2012 року та № Ф-46 від 10.02.2012 року, ОСОБА_4 маючи злочинний умисел на привласнення грошових коштів ПП ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч вимогам п. 12.2 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2013 року, якою встановлено єдиний порядок стягнення суми боргу з боржника на користь стягувана, а саме: «Розрахунки з таких рахунків (депозитних рахунків органів ДВС) здійснюються тільки в безготівковій формі; не допускається видача та переказ стягнутих державним виконавцями сум стягувачу, без зарахування на депозитний рахунок органу ДВС» та всупереч ч. 2.2 п. 1 посадової інструкції головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сокирянського районного управління юстиції яким визначено, що головний державний виконавець відповідно до покладених на нього завдань «Здійснює примусове виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб), виконання яких відповідно до законів України покладено на державну виконавчу службу», 28.04.2012 року, ОСОБА_4 перебуваючи на робочому місці в службовому кабінеті приміщення ВДВС Сокирянського РУЮ, розташованого за адресою м. Сокиряни, вул. Шевченка, 7, Чернівецької області, отримав від боржника ПП ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 5655 грн., з яких заборгованість за вимогою № Ф-46 від 10.02.2012 року - 1057,80 грн., заборгованість за вимогою № Ф-23 від 15.02.2012 року - 4010,30 грн. та виконавчий збір в розмірі 10 % від сум боргу, що становить 506,80 грн., а також витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 80,10 грн., на підтвердження чого підписав та видав ОСОБА_5 акт державного виконавця, від 28.04.2012 року на загальну суму 5655 грн.

В подальшому ОСОБА_4 отримані грошові кошти в розмірі 5655 грн. використав на власний розсуд, тобто всупереч вимогам п.12.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2013 року, відповідно до якого розрахунки отримані державним виконавцем, на депозитний рахунок органу ДВС не зарахував та в рахунок сплати боргу ПП ОСОБА_5 на користь Управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі не сплатив, та своїми діями, які виразилися у привласненні грошових коштів шляхом зловживання своїм службовим становищем, завдав ПП ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 5655 грн.

Допитаний у судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.191 ч.2 КК України визнав повністю та дав суду показання, в яких підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. Пояснив, що на посаді державного виконавця ВДВС Сокирянського РУЮ він працював в період з травня 2004 року по липень 2012 року. Його було ознайомлено з посадовою інструкцією державного виконавця та було відомо, що після отримання від боржників коштів згідно виконавчих проваджень він зобов`язаний був до закінчення поточного робочого дня здати їх на депозитний рахунок Державної виконавчої служби України. В 2012 році, точної дати він не пам`ятає, ним було отримано від громадянина ОСОБА_5 , який проживав в м.Сокиряни, на території його дільниці, кошти для сплати боргу Управлінню Пенсійного фонду України в Сокирянському районі в сумі 5655 грн. та власноручно склав акт державного виконавця, в якому проставив свій підпис. Після цього, він використав дані кошти на свої власні потреби. Напочатку березня 2015 року він повністю добровільно відшкодував потерпілому завдану шкоду. У вчиненому розкаюється.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні злочину, вона також підтверджується наданими прокурором та дослідженими судом письмовими доказами, зокрема:

Копією наказу №487/к від 01.12.2010 року по Головному управлінню юстиції у Чернівецькій області про переведення ОСОБА_4 на посаду головного державного виконавця ВДВС Сокирянського РУЮ з 01.12.2010 року.

Копією постанови головного державного виконавця ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження ВП №31884126 від 26.03.2012 року по примусовому виконанню вимоги УПФУ в Сокирянському районі №Ф-23 від 15.02.2012 року про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості у сумі 4010,30 грн.

Копією постанови головного державного виконавця ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження ВП №31598249 від 06.03.2012 року по примусовому виконанню вимоги УПФУ в Сокирянському районі №Ф-46 від 10.02.2012 року про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості у сумі 1057,80 грн.

Актом державного виконавця від 24.04.2012 року, згідно якого в ході здійснення виконавчих дій у боржника ОСОБА_5 головним державним виконавцем ВДВС Сокирянського РУЮ ОСОБА_4 вилучено кошти у сумі 5655 грн.

Висновком експерта №2978-К від 27.01.2015 року, згідно якого підпис від імені ОСОБА_4 в акті державного виконавця від 28.04.2012 року виконаний тією особою, що виконала підписи в наданих двох постановах про відкриття виконавчого провадження за 2012 рік.

На підставі ст.349 ч.3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також, судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеним, що викладене в обвинуваченні діяння мало місце і містить склад злочину. Встановлено, що обвинувачений, будучи службовою особою, вчинив привласнення чужого майна шляхом зловживання службовим становищем, отже, його дії слід правильно кваліфікувати за ст.191 ч.2 КК України. ОСОБА_4 є винуватим у вчиненні цього злочину і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч.3 ст.12 КК України вчинений обвинуваченим злочин є середньої тяжкості.

ОСОБА_4 на момент вчинення злочину був особою, раніше несудимою, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем відбування покарання характеризується посередньо, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, на диспансерному обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд враховує щире каяття, що ґрунтується на повному визнанні ним своєї вини, активне сприяння у розкритті злочину та добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням відношення ОСОБА_4 до вчиненого, позиції потерпілого, який в поданій до суду письмовій заяві просить суворо обвинуваченого не карати, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ст. 191 ч.2 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади державного службовця, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_4 після вчинення даного злочину вчинив ще ряд інших злочинів, за які засуджений вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19.03.2014 року, остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю злочинів, на підставі ст.70 ч.4 КК України.

Так як по даному кримінальному провадженню запобіжний захід обвинуваченому не був обраний, в даний час обстанній відбуває покарання у виді позбавлення волі, а остаточне покарання по даному вироку суд призначає на підставі ст.70 ч.4 КК України, то строк відбування покарання ОСОБА_4 за даним вироком суду слід відраховувати з моменту його взяття під варту за вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19.03.2014 року.

Процесуальні витрати на залучення експерта слід стягнути на рахунок держави з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.191 ч.2 КК України та за його вчинення призначити покарання 1 (один) рік позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади державного службовця на 2 (два) роки.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19.03.2014 року за ст.263 ч.1 КК України і остаточно ОСОБА_4 призначити покарання - 3 (три) роки 7 (сім) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади державного службовця на 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 19.03.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в с.Новоселиця Кельменецького району Чернівецької області на користь держави (Сокирянське УК/Сокирянський район/21081100) на р/р 0204, одержувач: ГУДКСУ у Чернівецькій області, код за , МФО 856135), процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 294 (двісті дев`яносто чотири) грн. 84 коп.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області через Сокирянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той же термін з дня вручення йому копії вироку.

Суддя Сокирянського

районного суду ОСОБА_1 .