АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2007
року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

Головуючого Петлюка
В.І.

Суддів: Станковської
Г.А., Семенюка К.М.

за участю
прокурора Сілічевої
А.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області
від 09 жовтня 2007 року.

Цим
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженець
та житель АДРЕСА_1, громадянин
України, з неповною середньою
освітою, неодружений, непрацюючий,
раніше судимий, останній раз
05.06.2001 року Вижницькйм районним судом за
ст. 140 ч.2, ст.
42 ч.3 КК України (в ред.
1960 року) на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 13.08.2003 року умовно-достроково
на 2 роки 1 місяць і 4 дні, -

засуджений
за ст. 185 ч.3 КК України на три роки
позбавлення волі.

Міру запобіжного
заходу засудженому ОСОБА_1 було
змінено з підписки про невиїзд на
взяття під варту і його було взято під варту в залі суду.

Строк відбуття
покарання обраховано з 09.10.2007 року.

Справа №
11-394/2007р. Головуючий
у І інстанції

Категорія:
спи 185 ч.3 КК Пилип
'юк І.В.

України Доповідач:
Станковська Г.А.

2

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженець та житель АДРЕСА_2, громадянин України, з неповною середньою освітою, розлучений,
маючого на утриманні двох малолітніх дітей, непрацюючий,
раніше не судимий, -

засуджений
за ст. 185 ч.3 КК України на три роки
позбавлення волі.

На
підставі ст. ст.
75, 76 КК України, ОСОБА_2
звільнений від відбування покарання з випробуванням з дворічним
іспитовим строком і зобов'язаний не виїжджати за межі України на постійне місце
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця
проживання, роботи, з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Міра
запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2
залишена у вигляді підписки про невиїзд.

Вирішено долю
речових доказів.

Як визнав
суд, злочин засудженими вчинений за
таких обставин.

Згідно з
вироком 28.06.2007 року приблизно о 7.00 годині, ОСОБА_1,
перебуваючи в АДРЕСА_3 та будучи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_2, шляхом пролому плити ДСП підсобного
приміщення ПП ОСОБА_3, проникли в
середину приміщення, що належить
останньому, звідки таємно викрали майно
- 9 пластмасових стільців, дві упаковки
пластикової вагонки, дві металічних
труби, чим завдали потерпілому
матеріальної шкоди на суму 1660 гривень.

На
вказаний вирок надійшла апеляція засудженого ОСОБА_1, в якій він,
не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність його вини, у вчиненому ним злочині, просить вирок суду змінити і зменшити обрану
йому міру покарання, оскільки, вину свою у вчиненні ним злочину він визнав
повністю, щиро розкаюється у вчиненому.

Крім
цього, просить врахувати і те, що він проживав у важких
матеріально-побутових умовах, його стан
здоров'я, а саме те, що у нього був струс головного мозку другого
ступеня, а також дефекти мови від
народження.

ОСОБА_2 вирок суду не оскаржує.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора про
залишення вироку без змін, а апеляції
ОСОБА_1 без задоволення, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для її
задоволення.

Винність
засудженого у скоєнні ним злочину при обставинах, викладених

3

у вироку
суду, доведена і підтверджується
зібраними по справі доказами, яким дана
вірна юридична оцінка, а саме:
протоколом усної заяви про злочин -ОСОБА_3 від 28.06.2007 року (а.с. 8),
показаннями свідків: ОСОБА_4 (20,
110-112), ОСОБА_5 (а.с.
21, 110-112), протоколом огляду речових доказів від
23.07.2007 року.

Свою
вину ОСОБА_1 визнав і під час судового слідства, що підтверджується протоколом судового
засідання (а.с. 110-112).

Дії
ОСОБА_2 вірно кваліфіковані судом за
ст. 185 ч.3 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого
майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Що
стосується призначеної судом міри покарання ОСОБА_1, то підстав до її пом'якшення колегія суддів
не вбачає. Міра покарання йому призначена у відповідності до вимог ст.
65 КК України, з урахуванням
ступеня тяжкості вчиненого злочину,
даних про його особу, зокрема і
тих на які він посилається у своїй апеляції та обставин, що обтяжують та пом'якшують покарання, яким також дана вірна юридична оцінка.

Вважати, що призначене судом покарання за своїм видом
чи розміром є надто суворим, немає
підстав.

Обставин, які б давали підстави для призначення
ОСОБА_1 більш м'якого покарання, ніж
передбачено законом, немає.

З урахуванням усіх обставин, суд призначив ОСОБА_1 покарання

необхідне і достатнє для його виправлення та попередження
нових злочинів і

підстав для призначення йому більш м'якого покарання
судова колегія не

вбачає.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Вижницького районного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2007 року щодо
ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляцію
останнього - без задоволення.