Справа № 369/4550/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/908/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 37 05.08.2015

УХВАЛА
Іменем України
05 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2015 року, якою до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, мешканця АДРЕСА_1

за вчинення ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

ВСТАНОВИЛА:
До ОСОБА_8 застосовано примусові заходи медичного характеру за те, що 28 лютого 2015 року близько 21 години 50 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Фора» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, провулок Софіївський, 26, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, не розуміючи значення своїх дій, безпричинно, з хуліганських спонукань, із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень праски, яку зберігав у поліетиленовому пакеті, наніс два удари в область голови потерпілої ОСОБА_9 , чим спричинив останній тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 26 від 03.03 03.04.2015 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2015 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд вирішуючи питання про вид примусового заходу, посилається на те, що у відповідь на запит суду даних про покращення психічного стану ОСОБА_8 не надійшло. В свою чергу КЗ Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» хоча і не визначає діагноз, але по суті не відповідає на судові запити, тому не можливо зробити висновок щодо наявності погіршення або поліпшення психічного стану та поведінкових розладів ОСОБА_8 . Крім того, зазначає, що вбачається різниця між поставленими діагнозами станом на 18.04.2015 р. (Висновок судово-психіатричного експерта № 194) та станом на 02.06.2015 р. (лист-відповідь № 427 КЗ КОР ОПНМО) і 05.06.2015 р. (лист-відповідь № 433). Таким чином, суд врахував характер та тяжкість захворювання, ступінь небезпечності психічно хворого ОСОБА_8 для себе та інших осіб на підставі висновку комісійної судово-психіатричної експертизи № 194 від 18.04.2015 року та не взяв до уваги те, що відповідно відповідей КЗ Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» встановлює зовсім інший діагноз і те що з моменту лікування на момент прийняття ухвали пройшло вже більше 2 місяців, тому психічний стан здоров`я ОСОБА_8 дійсно міг змінитися та не потребувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу саме із суворим наглядом.

Заслухавши доповідь судді, захисника адвоката ОСОБА_7 котра підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задоволити, прокурора, котрий не підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду залишити в силі, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Вчинення суспільно небезпечного діяння передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України ОСОБА_8 доведено доказами дослідженими в судовому засідання і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції при вирішенні питання про вид примусового заходу, який мав бути застосований до ОСОБА_8 не взяв до уваги відповіді КЗ Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання», де встановлено зовсім інший діагноз ніж вказано у висновку експертизи, а також те, що з моменту лікування на момент прийняття ухвали пройшло більше 2 місяців, а тому психічний стан ОСОБА_8 міг змінитися та не потребувати такі примусові заходи медичного характеру як призначив суд є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів провадження згідно з висновком комісійної судово-психіатричної експертизи № 194 від 18.04.2015 року ОСОБА_8 за своїм психічним станом потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, а саме: примусове лікування в психіатричному закладі із суворим наглядом.

Будь-яких документальних даних про покращення стану здоров`я ОСОБА_8 у ході розгляду провадження учасниками процесу не надано. Судом були направлені за місцем лікування ОСОБА_8 запити про стан його здоров`я, проте відповіді не надійшли.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив правильне рішення, підстав для призначення повторної судово-психіатричної експертизи щодо ОСОБА_8 суд не мав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2015 року, якою до ОСОБА_8 за вчинення ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом залишити без зміни.

СУДДІ: