Справа № 344/1362/15-к
Провадження № 1-кп/344/185/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю : секретарів с/ ОСОБА_2 , ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , освіта середньо-спеціальна, розлучена, пенсіонер по віку, раніше не судимої, українки, громадянки України,

за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_6 вчинила умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна ( крадіжці ) та таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно.

Злочини вчинено за наступних обставин.

Обвинувачена ОСОБА_6 , працюючи черговою корпусу № 4 Національного медичного університету, що за адресою провулок Фортечний, 3, в м. Івано-Франківську, маючи вільний доступ до його приміщень, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з метою незаконного таємного заволодіння чужим майном, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, 14 липня 2014 року перебуваючи на чергуванні у вказаному корпусі, маючи вільний доступ до робочого кабінету потерпілої ОСОБА_7 розташованого на першому поверсі, зайшла у цей кабінет і з шухляди робочого столу викрала зарплатну картку відкриту в «Ощадбанку», рахунок № НОМЕР_1 та код для її авторизації.

Того ж дня, продовжуючи свій злочинний умисел, з метою вчинення крадіжки коштів, обвинувачена направилась до банкомату «Ощадбанк», що на вул. Гетьмана Мазепи, 14, в м. Івано-Франківськ де о 18 год. 49 хв., використавши вказану зарплатну картку потерпілої, зняла з рахунку кошти в сумі 1000 грн., таким чином незаконно заволоділа чужими коштами, викравши їх.

Ввечері того ж дня, для укриття слідів вчиненого злочину ОСОБА_6 повернулась на своє робоче місце та повернула картку з кодом її авторизації в шухляду робочого столу потерпілої, а викраденими коштами в сумі 1000 грн. розпорядилась на власний розсуд.

В подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи працювати черговою корпусу № 4 Національного медичного університету, що за адресою провулок Фортечний, 3, в м. Івано-Франківську, маючи вільний доступ до його приміщень, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з метою незаконного таємного заволодіння чужим майном, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, перебуваючи на чергуванні у вказаному корпусі, маючи вільний доступ до робочого кабінету потерпілої ОСОБА_7 розташованого на першому поверсі, ще десять разів зайшла у цей кабінет і кожного разу із шухляди робочого столу потерпілої викрадала зарплатну картку відкриту в «Ощадбанку», рахунок № НОМЕР_1 та код для її авторизації.

Щоразу в зазначених десятьох випадках обвинувачена, продовжуючи свій злочинний умисел, з метою вчинення крадіжки коштів, направлялась до банкомату «Ощадбанк», що на вул. Гетьмана Мазепи, 14, в м. Івано-Франківськ де, використовуючи вказану зарплатну картку потерпілої, знімала з її рахунку кошти і, зокрема : 19 серпня 2014 року о 19 год. 14 хв. зняла кошти в сумі 1000 грн., 28 серпня 2014 року о 17 год. 52 хв. 1000 грн. та о 17 год. 53 хв. 1000 грн., 01 вересня 2014 року о 18 год. 38 хв. двічі зняла кошти по 1000 грн., а всього цього дня зняла 2000 грн., 04 вересня 2014 року о 18 год. 07 хв. 2000 грн., 07 жовтня 2014 року о 18 год. 46 хв. 2000 грн., 08 жовтня 2014 року о 17 год. 56 хв. 2000 грн., 23 жовтня 2014 року о 18 год. 02 хв. 2000 грн., 06 листопада 2014 року о 18 год. 27 хв. 2000 грн., 14 листопада 2014 року о 17 год. 10 хв. 2000 грн., 22 листопада 2014 року о 11 год. 38 хв. 2000 грн., таким чином за вказані дні, обвинувачена незаконно заволоділа чужими коштами на суму 19000 грн., викравши їх.

Після кожного вказаного діяння обвинувачена, того ж таки дня, для укриття слідів вчиненого злочину поверталась на своє робоче місце та повертала картку з кодом її авторизації в шухляду робочого столу потерпілої, а викраденими коштами розпоряджалась на власний розсуд.

Всього обвинувачена викрала належні ОСОБА_7 кошти в сумі 20000 грн., чим заподіяла потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вказаному визнала повністю та дала показання, що злочини нею було вчинено саме при викладених вище обставинах, а заподіяну шкоду добровільно відшкодувала. У вчиненому чистосердечно розкаюється.

Суд, роз`яснивши обвинуваченій та іншим учасникам судового розгляду зміст ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому що сторони, в тому числі обвинувачена та потерпіла, правильно розуміють зміст цих обставин, а показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи та з`ясувавши, що немає сумніву у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку та, визнавши відповідно до її змісту недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинувачена повністю визнала вину, цивільного позову не заявлено, приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у скоєнні вказаного злочину знайшла своє підтвердження, а її дії слід кваліфікувати за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) та таємному викраденні чужого майна ( крадіжці ), вчиненій повторно.

Призначаючи обвинуваченій покарання суд враховує як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого так і особу винної, яка позитино харатеризується по місцю проживання, є пенсіонером, фактичні обставини кримінального провадження, думку потерпілої та виходить з такого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд вважає те, що вперше притягається до кримінальної відповідальності, повне визнання нею вини як в суді, так і в ході досудового розслідування, чим сприяла швидкому розкриттю злочину, щире каяття та повне добровільне відшкодування завданої шкоди, думку потерпілої, яка не має претензій майнового характеру та просить її суворо не карати і, що обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої в провадженні не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з наступними змінами, п. 2 роз`яснив, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах установлених санкцією статті (частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але, із врахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу, судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, які щиро покаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Ст. 75 КК України передбачає, що якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вказані вище обставини в сукупності є саме такими, що не тільки пом`якшують покарання, але й істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_6 злочинів і дають підстави, з врахуванням також і думки потерпілої, того, що заподіяна шкода повністю та добровільно відшкодована, дійти висновку, що її слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, що буде відповідати і вимогам закону, і тяжкості фактично вчиненого, і буде справедливим.

З врахуванням викладених обставин, того, що ряд альтернативних покарань до особи пенсійного віку не може бути застосовано, суд вважає, що покарання обвинуваченій слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, остаточне покарання визначити відповідно до ст. 70 КК України і, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Цивільного позову в кримінальному провадженні не заявлено.

Даних щодо розміру процесуальних витрат не подано, долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винною за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання :

- за ч. 1 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі ;

- за ч. 2 ст. 185 КК України один рік шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим один рік шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання якщо вона протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати обвинувачену ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази : DVD-R диск із записами з камер відеоспостереження з банкомату «Ощадбанку» по вул. Г. Мазепи, 14 в м. Івано-Франківську та аркуш паперу з рукописними написами, який залишила на робочому столі обвинувачена, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору та обвинуваченій негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1