В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2015 р. Справа153/444/14

Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Ямпіль Вінницької області

кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000498, №153/444/14 про обвинувачення

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Бабчинці Могилів-Подільського району Вінницької області, місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , громадянки України, заняття не працює, освіта середня, сімейний стан одружена, на утриманні має малолітню дитину, раніше не судима відповідно до ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

за участю прокурора прокуратури Ямпільського району Вінницької області ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої (підсудної) ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , маючи умисел на збагачення за рахунок чужого майна, в серпні 2006 року в місті Ямпіль Вінницької області, під приводом продажу будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , та належить її чоловікові ОСОБА_8 , що підтверджується довідкою Ямпільського районного бюро технічної інвентаризації від 18.01.2011 року №8, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , отримала від неї гроші в сумі 6 000 (шість тисяч) доларів США, що еквівалентно по відношенню до гривні станом на серпень 2006 року 30 420 (тридцять тисяч чотириста двадцять) гривень, нібито за продаж належного її чоловікові будинку. Судом визнано доведеним, що 08 серпня 2006 року в період часу після 15 години в м.Ямпіль Вінницької області в приміщенні Ямпільської філії КБ «ПриватБанк» ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_9 4000 доларів США, які належали потерпілій ОСОБА_5 , через деякий час влітку того ж 2006 року в місті Ямпіль Вінницької області біля території ринку (більш точний час не встановлено) ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_9 2000 доларів США, які належали потерпілій ОСОБА_5 . Після отримання грошей ОСОБА_6 жодних нотаріальних дій по оформленню будинку не вчиняла. Отримавши грошові кошти, які їй були передані від ОСОБА_5 за продаж будинку ОСОБА_6 в подальшому повертати їх відмовилась та розпорядилася ними на власний розсуд. Потерпілій ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 30420 (тридцять тисяч чотириста двадцять) гривень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена (підсудна) ОСОБА_6 , вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнала. Пояснила, що вони із чоловіком у той час проживали в с. Буша Ямпільського району Вінницької області. До неї 5-6 разів приїжджала ОСОБА_5 і питала, чи вона продає будинок в м. Ямпіль Вінницької області. В 2006 році в м. Ямпіль Вінницької області в банку вона була, відкривала рахунок. Того ж дня ОСОБА_5 приїхала до неї додому і дала їй 1000 гривень завдатку за будинок, а також забрала документи на будинок. Також обвинувачена пояснила, що вона оформила усі необхідні документи для продажу будинку, після чого зверталась до голови опікунської ради ОСОБА_10 , яка повідомила їй, що потрібно довідку з Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про реєстрацію місця проживання дитини. Ніяких грошей за будинок від потерпілої вона не отримувала. Між ними була така домовленість під час укладання договору купівлі-продажу будинку в нотаріальній конторі ОСОБА_5 передає їй гроші, а вона в свою чергу передає ОСОБА_5 документи на будинок. Так як грошей від ОСОБА_5 не було, тому вона й не оформляла документи на будинок. Також зазначила, що дозволу на проведення ремонтних робіт у будинку вона ОСОБА_5 не давала. Також пояснила, що вона не отримувала ніяких грошових коштів від ОСОБА_5 в автомобілі ОСОБА_11 . Того дня вона прийшла в м. Ямпіль Вінницької області на ринок, по дорозі її підвіз ОСОБА_12 на своєму автомобілі, біля ринку вона вийшла із автомобіля і пішла у своїх справах. 08 серпня 2006 року в банку разом із ОСОБА_13 вона не була і не могла бути, так як це була друга половина дня, коли вже немає маршрутних автобусів і вона в цей час не може добратися до місця свого проживання в с.Буша. По цій причині вона ніколи не залишається в м.Ямпіль в другій половині дня. Зазначила, що Ульянові приїжджали до неї та погрожували їй за те, що вона не хоче оформити документи на будинок. Відносно ОСОБА_5 вона ніякого злочину не вчиняла, тому просить її виправдати. Також обвинувачена заперечує проти задоволення цивільного позову, заявленого потерпілою ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні.

Даними, отриманими судом із показань потерпілої ОСОБА_5 встановлено, що в 2006 році в м.Ямпіль продавався будинок, розташований неподалік від будинку її сина. Вона зателефонувала до невістки та повідомила, що продається будинок по АДРЕСА_1 за 6200 доларів США у ОСОБА_8 . Зазначила, що вона через своїх сина та невістку передала ОСОБА_14 гроші за будинок, однак, в подальшому ОСОБА_6 не оформила документи на будинок і сказала, щоб вони доказали, що дійсно вона брала гроші. Гроші за будинок передавали при свідках ОСОБА_15 і ОСОБА_16 . Вперше дали гроші за будинок 1000 гривень, як завдаток, а потім син та невістка дали ОСОБА_6 6000 доларів США. Після чого ОСОБА_6 віддала їй ключі від будинку і вона заселилася в будинок. Також зазначила, що після заселення вона зрозуміла, що будинок вже їхній, робила в ньому ремонт, але ОСОБА_6 ухилялася від оформлення договору купівлі-продажу будинку. Також потерпіла пояснила, що вона зверталась до суду у цивільному провадженні, щодо цього житлового будинку, однак, всі рішення були не на її користь. Пояснила, що чоловік ОСОБА_6 був власником цього будинку. При передачі грошей за будинок розписки не писали. Потерпіла підтримала заявлений нею цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди із підстав, вказаних у позовній заяві. Пояснила, що внаслідок дій обвинуваченої вона вже дев`ять років без житла і грошей, просить суд задовольнити цивільний позов у цьому кримінальному провадженні.

Даними, отриманими судом із показань свідка ОСОБА_17 встановлено, що в 2006 році вона працювала головним бухгалтером у Ямпільському відділенні «ПриватБанк». ОСОБА_5 їй повідомила, що вона купує хату у сестри ОСОБА_18 перевірили у банку. Вона бачила, як ОСОБА_19 та ОСОБА_6 разом підійшли до каси, але вона не бачила чи передавалися гроші на покупку будинку.

Даними, отриманими судом із показань свідка ОСОБА_20 встановлено, що їй відомо, що продавався будинок в м.Ямпіль. При зустрічі із ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та її покійним сином ОСОБА_23 , ОСОБА_24 сказала, що продала будинок ОСОБА_25 за 6200 доларів США.

Даними, отриманими судом із показань свідка ОСОБА_26 встановлено, що в 2006 році 15 червня у неї женився син і через тиждень після весілля до неї приїхала ОСОБА_27 і сказала, що вони мають намір купити будинок по-сусідству. Зазначила, що хата, яку купила ОСОБА_27 , була у занедбаному стані. ОСОБА_24 забрала свої речі і виїхала. Пізніше до неї прийшла ОСОБА_27 і вона разом із нею поїхали в село до матері ОСОБА_28 . Приїхавши в село ОСОБА_24 сказала, що передумала продавати будинок і пообіцяла повернути гроші. Пояснила, що вона не була свідком передачі грошей ОСОБА_6 , однак, при розмові ОСОБА_24 сказала, що ОСОБА_27 гроші дала, але немає ніяких доказів про те, що дійсно гроші передані з рук в руки. Зазначила, що ОСОБА_27 робила великий ремонт в будинку, а саме - проводили воду, мурували перестінки, ставили плиточку.

Даними, отриманими судом із показань свідка ОСОБА_29 встановлено, що ОСОБА_24 продавала хату в м.Ямпіль, її намір на продаж будинку був чіткий, однак, як передавали гроші ОСОБА_30 за хату він не бачив.

Даними, отриманими судом із показань свідка ОСОБА_31 встановлено, що вісім років назад він працював трактористом. Йому відомо, що ОСОБА_24 продала хату і забрала документи та речі з будинку. Також йому відомо, що даний будинок в ОСОБА_6 купила ОСОБА_27 за 6200 доларів США. Однак, ОСОБА_24 забрала гроші та документи на будинок, однак, документи на будинок не віддала ОСОБА_32 . Вказав, що вони приїжджали до матері ОСОБА_6 та пояснили їй дану ситуацію, на що мати їм пояснила, що гроші віддадуть у сумі 6200 доларів США.

Даними, отриманими судом із показань свідка ОСОБА_33 встановлено, що він проживає по-сусідству із ОСОБА_34 . Він бачив, як ОСОБА_24 перевозила меблі та інші речі з будинку. Пізніше його дружина йому повідомила про те, що ОСОБА_35 продали будинок. Також зазначив, що він не бачив, як давали гроші за хату. Свідок вказав, що бачив, як ОСОБА_36 робила ремонт в будинку, ставила євровікна. Зазначив, що ОСОБА_5 багато років жила у вказаному будинку, п`ять років тому виконавча служба виселила ОСОБА_5 із цього будинку.

Даними, отриманими судом із показань свідка ОСОБА_37 встановлено, що в 2006 році ОСОБА_5 запросила його робити ремонт в будинку. Зазначив, що він розбирав веранду, грубку вимурував. За вказані роботи розраховувалася ОСОБА_5 , ОСОБА_24 жодного разу не приходила до хати. Також пояснив, що за гроші, які передавалися за хату він нічого не знає.

Даними, отриманими судом із показань свідка ОСОБА_38 встановлено, що влітку 2006 року вона попросила ОСОБА_27 допомогти підвезти цукор. В автомобіль ОСОБА_27 сів валютчик. ОСОБА_19 дала валютчику гроші і він перевірив і віддав гроші ОСОБА_6 . Зазначила, що в автомобілі на місці водія знаходився валютчик, біля нього ОСОБА_19 , позаду сиділи вона зліва, посередині дочка ОСОБА_6 і справа сиділа ОСОБА_6 . ОСОБА_19 сказала валютчику: «Тут дві тисячі доларів, перевір».

Даними, отриманими судом із показань свідка ОСОБА_39 встановлено, що вона знаходилася в приміщенні ПриватБанку в той день коли ОСОБА_19 та ОСОБА_24 були в банку, стояли поперед нею в черзі до каси. ОСОБА_40 попросила касира перевірити долари. ОСОБА_6 перерахувала гроші в сумі 4000 доларів та забрала.

Даними, отриманими судом із показань свідка ОСОБА_41 встановлено, що він є сусідом ОСОБА_5 . Він бачив, як ОСОБА_27 робила ремонт в будинку, купляла цемент. Також свідок вказав, що ОСОБА_42 декілька років прожили в будинку, перевозили речі, а потім прийшли працівники виконавчої служби та виселили їх з хати. Як ОСОБА_27 передавала гроші ОСОБА_30 він не бачив.

Даними, отриманими судом із показань свідка ОСОБА_43 встановлено, що влітку 2006 року він був в Ямпільській філії банку «ПриватБанк» він платив штраф. Зустрів ОСОБА_27 , який розказав, що купили мамі хату в Туховської Н. Він бачив, як ОСОБА_44 передав ОСОБА_45 гроші, для перевірки в касі. З каси ОСОБА_40 взяла перевірені гроші та передала ОСОБА_6 .

Даними, отриманими судом із показань свідка ОСОБА_46 встановлено, що їй відомо, що влітку 2006 року продавався будинок. Йшли ОСОБА_40 і ОСОБА_24 , яка сказала, що продала хату за 6200 доларів і йде жити в село ОСОБА_27 почала робити ремонт в будинку, міняла двері, вікна. Потім почалися скандали і суди між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Вона із ОСОБА_47 поїхали в село до матері ОСОБА_6 , і мати ОСОБА_6 відповіла їм, що вони люди чесні та віддадуть гроші. Їй відомо, що ОСОБА_27 дала ОСОБА_30 гроші та документи на оформлення будинку, але ОСОБА_24 не оформила будинок. В даний час в будинку ніхто не проживає, ОСОБА_5 двічі виселяли із будинку.

Даними, отриманими судом із показань свідка ОСОБА_48 встановлено, що в 2006 році влітку до нього підійшов ОСОБА_12 та попросив перевірити долари США, чи не фальшиві. Він сів в автомобіль ОСОБА_11 . Форд Ескорт голубого кольору, ОСОБА_19 передала гроші йому, він перевірив 2000 доларів США - купюри по 100 доларів США, після чого він передав ці гроші ОСОБА_49 . Від ОСОБА_27 йому стало відомо, що Ульянові купують будинок у ОСОБА_6 , за яку саме ціну купують будинок - він не знає. Біля автомобіля були ще дві жінки, ОСОБА_19 сказала, що в ОСОБА_6 вони купують хату. В автомобілі знаходилися ОСОБА_40 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні, позаду сиділи ОСОБА_24 із дочкою.

Даними, отриманими судом із показань свідка ОСОБА_50 встановлено, що в липні 2006 року ОСОБА_19 звернулася до неї із проханням піти з нею в банк, щоб перевірити долари США, так як вони купують хату, на що вона погодилась. ОСОБА_40 в касу «ПриватБанку» дала гроші, щоб перевірити чи не фальшиві, а з каси гроші забрала вже ОСОБА_24 та поставила в кишеню. Після того, як вони вийшли з банку ОСОБА_24 передала ОСОБА_51 документи на будинок. Зазначила, що при передачі грошей був чоловік ОСОБА_52 - ОСОБА_53 . Також вказала, що не пам`ятає, точної дати та в якій саме половині дня все це відбувалося.

Даними, отриманими судом із показань свідка ОСОБА_9 встановлено, що вона є невісткою ОСОБА_5 . В 2006 році її покійний чоловік ОСОБА_12 хотів перевезти своїх батьків до м. Ямпіль Вінницької області. В той період поряд із їхнім будинком продавався будинок ОСОБА_6 . Цей будинок вони вирішили купити для матері. Пояснила, що ОСОБА_5 почала домовлятися про купівлю будинку, на що ОСОБА_24 через декілька днів подзвонила і сказала, що продає за 6500 доларів США, також ОСОБА_6 повідомила, що наступного дня вона приїжджає та будуть оформляти документи. Зазначила, що у матері було тільки 4000 доларів США, які вона отримала за продаж будинку в с. Вербка Крижопільського району Вінницької області. Вказала, що так як гроші за будинок взяли з рук в руки і не перевіряли при продажу будинку в с.Вербка Крижопільського району, вирішили перевірити на фальшивість в банку в м.Ямпіль. Зазначила, що вона покликала разом із собою ОСОБА_54 , щоб була свідком. У банку вона запитала працівника ОСОБА_55 , чи не можна перевірити купюри, оскільки вони купують хату для матері і хотіли перевірити гроші, чи не фальшиві. Після перевірки грошей вона віддала гроші ОСОБА_30 , яка поклала їх до кишені. Також зазначила, що біля будинку вони прибрали, ОСОБА_24 вивезла свої речі із будинку. Вказала, що через деякий час вони зустрілись у п`ятницю на базарі. Підійшовши до валютчика, в машині перевірили ще 2000 доларів США, які віддали ОСОБА_56 той же день вони пішли в БТІ та забрали довідку на будинок. Через два дні звернулись до нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу. Однак, нотаріус сказала, що для оформлення договору купівлі-продажу потрібно довідку із опікунської ради, так як у ОСОБА_6 є неповнолітні діти. Нотаріус у той день, не оформила договір купівлі-продажу. Вказала, що біля кабінету нотаріуса вона передала ОСОБА_30 всі документи для оформлення довідки опікунської ради. Через два тижні ОСОБА_6 повинна була прибути до опікунської ради, але не прибула. Вона почала телефонувати до ОСОБА_6 , але та не відповідала на дзвінки. Потім ОСОБА_6 сказала «Докажи те, що саме ти мені дала гроші». Свідок також пояснила, що вони приїжджали до матері ОСОБА_6 в село, яка сказала, що вони люди чесні та віддадуть гроші. Також свідок пояснила, що в липні 2006 року вони дали ОСОБА_6 1000 гривень завдатку, потім 4000 доларів США в приміщенні «ПриватБанку», потім ще 2000 доларів тих, які перевіряв валютчик.

Даними, отриманими судом із показань свідка ОСОБА_57 встановлено, що вона працює начальником БТІ в м. Ямпіль Вінницької області. Пояснила, що 11 серпня 2006 року вона прийняла від ОСОБА_6 заяву про продаж будинку. Вказала, що ОСОБА_24 приходила разом із ОСОБА_13 та замовили довідку БТІ на продаж будинку, так як ОСОБА_24 мала намір продати будинок.

Даними, отриманими судом із показань свідка ОСОБА_58 встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 його мати, в 2006 році він разом із дружиною шукали, щоб купити будинок для батьків в м.Ямпіль і вирішили купити у ОСОБА_6 . Вказав, що до нього подзвонила ОСОБА_19 і сказала, що домовились купити хату за 6200 доларів США. Зазначив, що дали гроші і всі документи зробили, однак, ОСОБА_6 відмовилась оформити продаж будинку.

Даними, отриманими судом із показань свідка ОСОБА_59 встановлено, що у 2006 році він працював дільничним інспектором в м. Ямпіль Вінницької області та обслуговував вулицю Виноградна. Пояснив, що в будинку на вказаній вулиці була здійснена крадіжка і він виїхав на місце події. Ульянові йому пояснили, що вони купили цей будинок для батьків, які ще не встигли переїхати з Крижопільського району Вінницької області. Він сказав ОСОБА_51 зробити копію документів на будинок, на що вона відповіла йому, що тільки оформляються договір купівлі-продажу. Також свідок пояснив, що під час опитування ОСОБА_60 сказав, що його сестра, яка проживає в с. Буша Ямпільського району Вінницької області дійсно продала цей будинок. Факт передачі грошей він не може стверджувати. Йому відомо, що ці особи лише мали оформляти документи на будинок.

Даними, отриманими судом із показань свідка ОСОБА_61 встановлено, що їй відомо, що в 2006 році ОСОБА_24 продала ОСОБА_5 хату за 6200 доларів США. Також свідок зазначила, що коли ОСОБА_24 була у себе на подвір`ї в м. Ямпіль Вінницької області вона запитала ОСОБА_6 , чи дійсно та продала хату. В той час, коли вона розмовляла з ОСОБА_21 , під`їхав рідний брат ОСОБА_6 - ОСОБА_60 і сказав, аби вона повернула гроші ОСОБА_25 за будинок.

Даними, отриманими судом із показань свідка ОСОБА_10 встановлено, що на той час, а саме у 2006 році вона працювала головою опікунської ради. До неї прийшли ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 з приводу купівлі-продажу житлового будинку, в якому були зареєстровані діти. Вона повідомила ОСОБА_6 про необхідність подання відповідної довідки із місця свого проживання. Через деякий час ОСОБА_24 принесла довідку з Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про те, що вона проживає в с.Буша. Тоді вона сказала ОСОБА_30 , щоб та звернулась до Опікунської ради в с. Буша Ямпільського району Вінницької області, оскільки вирішення цього питання не входило до повноважень опікунської ради м.Ямпіль. Свідок вказує, що ОСОБА_24 приходила до неї два рази та надала пакет документів, однак, вона подивилася тільки довідку з місця проживання. ОСОБА_6 документів у неї не залишала.

Крім даних, отриманих із показань потерпілої та свідків, які не суперечать між собою щодо фактичних обставин, винуватість обвинуваченої (підсудної) ОСОБА_6 у скоєному доведена доказами, які зібрані в ході досудового розслідування, - даними, які містяться:

- у копії квитанції Ямпільської філії КБ «ПриватБанк» №53 від 08.08.2006 року, з якої встановлено, що ОСОБА_9 оплачено 40 гривень комісії за перевірку банкнот.

- у довідці, виданій ВФ ПАТ КБ «ПриватБанк» вих.. №114 від 23.10.2006 року, з якої встановлено, що станом на 08 серпня 2006 року курс продажу долару США становив 05 гривень 07 копійок за один долар США,

- у довідці вих.№8 від 18.01.2011 року, виданій Ямпільським районним бюро технічної інвентаризації, із якої встановлено, що згідно із архівними даними право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_8 .

Суд не враховує як доказ у цьому кримінальному провадженні повідомлення КП Ямпільське РБТІ вих.№147 від 26.02.2009 року, про обстеження та вартість домоволодіння по АДРЕСА_1 , оскільки дані, які містяться у цьому повідомленні як не підтверджують, так і не спростовують обставин, що є предметом доказування у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи усі докази у їх сукупності, а саме показання потерпілої, свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_62 , ОСОБА_43 , ОСОБА_50 та ОСОБА_9 , досліджений письмовий доказ - копію квитанції Ямпільської філії КБ «ПриватБанк» №53 від 08.08.2006 року, суд визнає належним та допустимим доказом копію вказаного касового документу з огляду на відсутність на час судового розгляду його оригіналу, що підтверджено повідомленням Ямпільського відділення ВФ ПриватБанку про термін зберігання касових документів 3 роки (а.с.78). Даними, отриманими із показань потерпілої та свідків ОСОБА_62 , ОСОБА_43 , ОСОБА_50 та ОСОБА_9 , які не суперечать даним, отриманим із копії вказаного касового документу, - передача ОСОБА_6 належних потерпілій грошових коштів у сумі 4000 доларів США мала місце в м. Ямпіль Вінницької області в приміщенні Ямпільської філії КБ «ПриватБанк» 08 серпня 2006 року в період часу після 15 години, оскільки передачі цих грошових коштів передувала перевірка купюр в касі банку, яка мала місце о 08.08.2006 року о 15:00:49 год. Крім цього, даними, отриманими із показань свідка ОСОБА_9 , які не суперечать показанням свідків ОСОБА_38 та ОСОБА_48 , встановлено, що передача ОСОБА_6 належних потерпілій ОСОБА_5 грошових коштів у сумі 2000 доларів США мала місце через деякий час після 08.08.2006 року в м.Ямпіль біля території ринку в автомобілі ОСОБА_11 .

З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що у обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 помилково вказано про те, що вказані дії ОСОБА_6 мали місце в липні 2006 року, оскільки в ході судового розгляду встановлено більш точний час події, а саме 08 серпня 2006 року і через деякий час після цієї дати.

Крім цього, суд вважає недоведеними обставини, вказані у обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 про отримання нею ще 200 доларів США, які належали потерпілій, оскільки на підтвердження цієї обставини не надано жодного доказу. Як встановлено із показань потерпілої, свідка ОСОБА_9 та обвинуваченої потерпіла передала обвинуваченій 1000 гривень завдатку за продаж будинку, однак, вказана обставина не підтверджує незаконного заволодіння обвинуваченою саме 200 доларами США. Будь-яких інших доказів на підтвердження цієї обставини сторонами цього кримінального провадження не надано.

Однак, помилковість та недоведеність цих обставин не впливає на обсяг обвинувачення та кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_6 , а також не порушує меж судового розгляду, визначених ст.337 КПК України, оскільки встановлено, що 08 серпня 2006 року в період часу після 15 години в приміщенні Ямпільської філії КБ «ПриватБанк» ОСОБА_6 діючи умисно, зловживаючи довірою потерпілої під виглядом продажу житлового будинку отримала від ОСОБА_9 4000 доларів США, які належали потерпілій ОСОБА_5 , через деякий того ж року в місті Ямпіль Вінницької області біля території ринку, знаходячись в автомобілі ОСОБА_27 , ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_9 2000 доларів США, які належали потерпілій ОСОБА_5 .
Суд не враховує як докази у цьому кримінальному провадженні судові рішення (рішення апеляційного суду Вінницької області від 19.12.2008 року, ухвалу Верховного суду України від 12.05.2009 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8 , ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним та визнання права власності на будинок та зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про витребування майна, та рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 02.06.2010 року, у цивільній справі за позовом позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_8 про повернення попередньої оплати за житловий будинок та відшкодування витрат на поліпшення житлового будинку), на які сторона захисту посилається як на відсутність в діях обвинуваченої складу кримінального правопорушення та наявність цивільних правовідносин, оскільки дані, які містяться у цих документах не спростовують тих обставин, що є предметом доказування у цьому кримінальному провадженні подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченої, обтяжують чи пом`якшують покарання. Між сторонами цього кримінального провадження цивільний спір виник після незаконного заволодіння ОСОБА_6 грошовими коштами. У порядку цивільного судочинства грошові кошти із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 не стягувалися, наявність цивільного спору між сторонами не виключає в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Суд не враховує як доказ у цьому кримінальному провадженні дані, отримані із показань обвинуваченої щодо її непричетності до вказаного кримінального правопорушення, оскільки це є лише її захисною позицією. Вказані показання повністю спростовані даними, отриманими судом із показань потерпілої, усіх допитаних свідків та письмових доказів, які визнані судом належними та допустимими. Суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про те, що свідки плутаються в своїх показаннях і в ході досудового розслідування була необхідність в одночасному допиті свідків ОСОБА_43 , ОСОБА_63 та ОСОБА_48 за клопотанням захисника, яке міститься на а.с.53, виходячи із наступного. Та обставина, що вказані свідки не пам`ятають точного часу події та місця розташування усіх присутніх в автомобілі під час передачі ОСОБА_6 2000 доларів США, не свідчить про неправдивість показань цих свідків, оскільки з часу події пройшло більше восьми років і по цій причині свідки деяких нюансів в точності не пам`ятають. Однак, показання цих свідків щодо перебігу самої події та факту отримання ОСОБА_6 грошових коштів, які належать потерпілій, є чіткими та послідовними, не суперечать між собою, в своїй сукупності підтверджуються показаннями потерпілої та інших допитаних свідків, а також дослідженими письмовими доказами. В ході судового розгляду свідки попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і давали суду правдиві показання.

Суд визнає належними та допустимим доказами у цьому кримінальному провадженні дані, отримані із показань потерпілої та допитаних свідків.

Сукупність інших досліджених доказів, які є належними та допустимими, повністю доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненому кримінальному правопорушенні. В діях обвинуваченої ОСОБА_6 наявний склад злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, суспільна небезпечність якого полягає у спричиненні шкоди гарантованому ч.4 ст.41 Конституції України непорушному праву приватної власності, предметом якого стали грошові кошти в сумі 6000 доларів США, які належать потерпілій ОСОБА_5 . Об`єктивна сторона цього злочину виразилася у заволодінні ОСОБА_6 грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою, а саме ОСОБА_6 ввійшла в довіру ОСОБА_5 , обіцяла продати потерпілій належний її чоловікові житловий будинок. Потерпіла через свою невістку ОСОБА_9 передала обвинуваченій вказані грошові кошти, які ОСОБА_6 привласнила з корисливих мотивів. При цьому обвинуваченою було розпочато оформлення необхідних для продажу житлового будинку документів та передано на деякий час ОСОБА_5 будинок, таким чином створено видимість намірів продати житловий будинок з метою привласнення грошових коштів потерпілої. В діях ОСОБА_6 наявний прямий умисел, моментом виникнення якого є точно не встановлений час після 08.08.2006 року, а саме момент, коли ОСОБА_6 після отримання грошових коштів належних ОСОБА_5 через деякий час відмовилася від подальшого оформлення необхідних для купівлі-продажу будинку документів та відчуження майна. Відмова обвинуваченої від повернення грошей потерпілій підтверджується даними, отриманими із показань потерпілої, свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_9 . Обвинувачена усвідомлювала, що посягає на чужу власність, заволодіває майном, на яке вона не має ніякого права, передбачала спричинення потерпілій шкоди на суму 6000 доларів США та бажала спричинити таку шкоду, оскільки мала намір присвоїти вказану суму грошових коштів ОСОБА_5 , яка є значною шкодою - на суму від ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян з врахуванням майнового стану потерпілої ОСОБА_5 , 1943 року народження, яка на момент вчинення кримінального правопорушення була непрацездатною особою, яка досягла пенсійного віку, тому сума 6000 доларів США для потерпілої є значною. Обвинувачена є суб`єктом вказаного кримінального правопорушення, оскільки на момент його вчинення досягла 16-річного віку.

Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 доведеною, а її дії кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) таке, що завдало значної шкоди потерпілому.

При призначенні обвинуваченій (підсудній) ОСОБА_6 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, яким заподіяно майнової шкоди потерпілій, а також особу підсудної, яка за місцем свого проживання в с. Буша Ямпільського району характеризується позитивно, що підтверджено даними, які містяться в довідці-характеристиці Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області вих.№ 1016 від 08.10.2014 року, раніше не судима, що підтверджено повідомленням УМВС України у Вінницькій області, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджено повідомленням Ямпільської ЦРЛ вих.. №01-4-1129 від 09.10.2014 року, має малолітню дитину, що підтверджено копією свідоцтва про народження дитини серія НОМЕР_1 , виданого 17.06.2009 року.

Відповідно до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій (підсудній), судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 п.6 ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченій (підсудній), є вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки потерпіла ОСОБА_5 , 1943 року народження, на момент вчинення відносно неї кримінального правопорушення досягла пенсійного віку.

При призначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_6 за ч.2 ст.190 КК України, суд за правилами ст.ст.50, 65 КК України обирає покарання необхідне й достатнє для її виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів як нею, так і іншими особами, вважає необхідним застосувати відносного неї покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому санкцією статті 190 ч.2 КК України, чинній на момент скоєння кримінального правопорушення, а саме у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Оскільки вказане кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 ч.3 КК України є злочином середньої тяжкості, вчинено в серпні 2006 року, відсутні підстави, передбачені ч.ч.2,3 ст.49 КК України для зупинення чи переривання строків давності, суд за правилами ст. 74 ч.5 КК України має підстави ОСОБА_6 звільнити від покарання на підставі ст.49 ч.1 п.3 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ст.ст.49 ч.1 п.3, 74 ч.5 КК України особа звільняється від призначеного покарання, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості. З дня вчинення ОСОБА_6 вказаного злочину до дня набрання вироком законної сили минуло понад п`ять роки. Кримінальна справа надійшла до Ямпільського районного суду Вінницької області 04.03.2014 року після закінчення строку давності, передбаченого ч.1 п.3 ст.49 КК України.

Потерпілою заявлено цивільний позов на загальну суму 500000 гривень, з яких майнова шкода 6200 доларів США, що еквівалентні до офіційного курсу НБУ, та проценти за користування грошовими коштами за період з 01.08.2006 року в сумі 3775, 69 доларів США, що еквівалентні до офіційного курсу НБУ, а також 50000 гривень моральної шкоди, завданої злочином. В своєму позові потерпіла посилається на те, що всього злочином їй завдано майнової шкоди на загальну суму 9975, 69 доларів США, що включають у себе пряму дійсну шкоду та проценти за користування чужими коштами. В ході судового розгляду потерпіла надала суду довідку про офіційний курс долара США станом на 14.01.2015 року з метою відшкодування їй завданої внаслідок заволодіння обвинуваченою іноземною валютою шкоди за курсом, вказаним у довідці. Потерпілою також заявлено вимоги про стягнення із обвинуваченої 50000 гривень моральної шкоди, що виразилася у душевних стражданнях та порушенні нормального способу її життя. Обвинувачена ОСОБА_6 цивільного позову не визнала, пояснила, що вона шкоди ОСОБА_5 не завдавала.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд вважає його частково обґрунтованим, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 55, 56, 61, 128, 129 КПК України - фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов, який розглядається судом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Встановлено, що пряма дійсна шкода, завдана цим кримінальним правопорушенням, становить 6000 доларів США, внаслідок вчинення шахрайства ОСОБА_6 незаконно заволоділа саме вказаною сумою коштів, які належать потерпілій. Суд вважає обґрунтованими позовні вимоги потерпілої в частині стягнення із обвинуваченої еквівалентної на даний час завданій шкоді 6000 доларів США суми 99 120 гривень, розрахунок якої здійснено на підставі Довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» вих.№2065044 від 14.01.2015 року про офіційний курс долара в Україні ( 16, 52 Х 6000 = 99120). Причинно-наслідковий зв`язок між діями обвинуваченої та наслідками у виді втрат майнового характеру, вказаний розмір заподіяної майнової шкоди доведений достовірними доказами даними, отриманими судом в ході судового розгляду із показань потерпілої, свідків та досліджених письмових доказів. Способом відновлення порушеного майнового права потерпілої є стягнення на її користь із обвинуваченої у повному обсязі майнової шкоди, завданої цим кримінальним правопорушенням. Розмір майнової шкоди підлягає відшкодуванню потерпілій у національній валюті України гривні в еквіваленті, офіційно встановленому НБУ на час її відшкодування, оскільки предметом цього кримінального правопорушення є саме іноземна валюта долари США. Розмір шкоди в еквіваленті до гривні на час вчинення злочину має значення лише для кваліфікації дій обвинуваченої. Заперечення обвинуваченої про відсутність підстав для відшкодування майнової шкоди не знайшли свого підтвердження жодним достовірним доказом. Оскільки в ході судового розгляду не доведено розміру шкоди в сумі 200 доларів США, суд не має підстав для їх відшкодування потерпілій, що є підставою для відмови у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Суд вважає такими, що не ґрунтуються на положеннях закону, позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення із обвинуваченої ОСОБА_6 процентів за користування грошовими коштами в сумі 3775, 69 доларів США, оскільки у кримінальному провадженні відшкодуванню підлягає лише пряма дійсна шкода, завдана кримінальним правопорушенням, розмір якої встановлено 6000 доларів США, відшкодування будь-яких процентів у цьому провадженні не передбачено законом. З урахуванням наведеного, суд має підстави для відмови у задоволенні цієї частини позовних вимог.

На підставах, визначених ст.128 КПК України, ч.1 п.3 ст.23, ст.1167 ЦК України суд вважає обґрунтованими позовні вимоги потерпілої про стягнення із обвинуваченої моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки внаслідок вчиненого відносно неї злочину потерпіла понесла втрати немайнового характеру, душевні хвилювання. Заперечення обвинуваченої про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди не знайшли свого підтвердження жодним достовірним доказом. Даними, отриманими із пояснень потерпілої судом встановлено, що унаслідок неправомірних дій обвинуваченої виникли вимушені зміни у житті потерпілої. Вказану суму коштів 6000 доларів США - потерпіла мала намір витратити на придбання житла, однак, не змогла цього зробити у зв`язку із заволодінням обвинуваченою ОСОБА_6 цими грошовими коштами. Потерпіла є особою похилого віку, непрацездатною, внаслідок відсутності коштів не могла придбати собі житло, що викликало негативні зміни у її житті, порушило нормальний ритм життя. Необхідні час та зусилля для відновлення попереднього стану потерпілої. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди потерпілій, суд враховує характер та обсяг моральних страждань потерпілого, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, у зв`язку із вчиненим кримінальним правопорушення, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, суд вважає необхідним відшкодувати моральну шкоду потерпілій у розмірі 10000 гривень, які є обґрунтованою компенсацією за заподіяну моральну шкоду внаслідок кримінального правопорушення, частково задовольнити позовні вимоги. В задоволенні іншої частини позову про відшкодування моральної шкоди суд вважає необхідним відмовити. На підставі ст. 128 ч.5 КПК України, за правилами ст. 88 ЦПК України, суд має підстави присудити потерпілій (цивільному позивачеві) з обвинуваченою (цивільного відповідача) понесені потерпілою та документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за позовними вимогами немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за ставкою встановленою ст.4 ч. 1 ЗУ «Про судовий збір» - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто, у сумі 243 гривні 60 копійок. Вказані процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, щодо відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, чинним КПК України не врегульовані, тому до них застосовується норма ст.88 ЦПК України, яка не суперечить засадам кримінального судочинства, зокрема ст.124 ч.1 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_6 не застосовувався.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_64 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі ст. 74 ч.5 КК України ОСОБА_64 звільнити від призначеного покарання, на підставі ст.49 ч.1 п.3 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) НОМЕР_2 на користь ОСОБА_5 99 120 (дев`яносто дев`ять тисяч сто двадцять) гривень майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судових витрат, всього: 109363 (сто дев`ять тисяч триста шістдесят три) гривні 60 копійок.

В задоволенні іншої частини цивільного позову - відмовити.

Згідно зі ст.ст.376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_65 -ОНІЛОВА