У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.,

суддів

Заголдного В.В., Лавренюка М.Ю.,

за участю прокурора

Ковтун Н.Я.

засудженого

ОСОБА_1

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 28 лютого 2008 року
кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок
апеляційного суду Миколаївської області від 4 грудня 2007 року.

Вироком Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 24 вересня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не судимого,

засуджено
за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 187 КК
України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі без
конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів остаточно призначено 5 років позбавлення волі без
конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1
звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Апеляційний суд Миколаївської області
скасував вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва в частині звільнення
засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК
України та постановив свій вирок від 4 грудня 2007 року, яким залишив
призначене їм покарання судом першої інстанції, без застосування ст. 75 КК
України.

Згідно вироку районного суду, ОСОБА_1
та ОСОБА_2 засуджено за те, що вони 17 грудня 2006 року біля будинку №88 по
пров. Первомайському у м. Миколаєві за попередньою змовою між собою,
застосувавши насильство, небезпечне для життя і здоров'я, напали на ОСОБА_3 та
заволоділи його майном: телефоном “Нокіа-6610” вартістю 735 грн., стартовим
пакетом “Київстар” вартістю 50 грн. та грошима в сумі 93 грн.

24 грудня 2006 року ОСОБА_1 і
ОСОБА_4 біля будинку №134 по вул. Космонавтів у м. Миколаєві за попередньою
змовою, застосувавши насильство, що не є небезпечним для життя і здоров'я,
відкрито заволоділи телефоном “Нокіа-2330” вартістю 1880 грн., що належить
ОСОБА_5.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи доведеності його вини
у вчинених злочинах та правильність кваліфікації злочинних дій, просить вирок
апеляційного суду змінити та застосувати ст. 75 КК України, враховуючи
обставини, які пом'якшують покарання.

Судові рішення засудженим ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не оскаржені.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення вироку апеляційного
суду без зміни, пояснення засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою касаційну
скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Винність ОСОБА_1 у вчинених злочинах, за обставин, викладених у вироку,
підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і не оспорюється в
касаційній скарзі.

Дії засудженого ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України
та ч. 2 ст. 187 КК України.

При призначенні покарання засудженому ОСОБА_1 апеляційний суд урахував
обставини, які пом'якшують покарання, аналогічні тим, на які посилається
засуджений у касаційній скарзі, але зважаючи на те, що він вчинив два тяжких
злочини, дійшов обґрунтованого висновку про неможливість його виправлення без
відбування покарання.

Призначене ОСОБА_1 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є
необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Під час досудового слідства і розгляду справи в судовому засіданні порушень
норм КПК України, які були б підставою для зміни або скасування цього вироку,
не допущено.

Керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок
апеляційного суду Миколаївської області від 4 грудня 2007 року щодо нього - без
зміни.

судді:

Редька А.І. Лавренюк М.Ю. Заголдний В.В.