№707/3313/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2015 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Яснозір`я, Черкаського району, Черкаської області, українки, громадянки України, освіта середня, одружена, пенсіонерка, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

встановив:

ОСОБА_6 21.09.2014 близько 07 год., перебуваючи на пасовищі, що відноситься до адміністративних меж Яснозірської сільської ради Черкаського району, Черкаської області, усвідомлюючи небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, направлене на спричинення тілесних ушкоджень, під час словесного конфлікту, умисно нанесла ОСОБА_4 , один удар дерев`яною палицею в область голови останньої, та один удар дерев`яною палицею по правій руці ОСОБА_4 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді забою з набряком та крововиливом правої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2060 від 02.10.2014 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та забиту рану лобної ділянки голови, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні по ч.2 ст.125 КК України не визнала. Пояснила, що 21.09.2014 близько 07 год. вона пригнала на пасовище свою корову, де зустріла ОСОБА_4 , остання почала виганяти з черги її корову, та говорити що її корову ніхто пасти не буде, так як її донька погано пасе корів у свою чергу. В них виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 кинулася до неї з палицею, вона ж з метою свого захисту, відмахнулася від неї палицею, що була в неї в руках та вибила палицю в потерпілої, але ОСОБА_4 не заспокоїлась та висловлюючи погрозу «повиймати» їй очі, простягла до неї руки та почала намагатись схопити її за обличчя, захищаючись вона почала відбиватись, і нанесла ще один удар по руках ОСОБА_4 . Невдовзі з`явився син ОСОБА_4 ОСОБА_7 , котрий почав погрожувати їй, але прибігла її донька та розборонила їх.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_8 своєї вини, її вина у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Показами потерпілої ОСОБА_4 , яка в суді пояснила, що 21.09.2014 року близько 07 год. вона перебувала на пасовищі на околицю села. Коли вона була на пасовищі, свою корову пригнала ОСОБА_6 , вона її попередила, щоб та забрала свою корову, так як донька ОСОБА_6 їхніх корів не пасе належним чином, та вони також не будуть пасти її корову, після чого почала завертати корову ОСОБА_6 назад, коли вона відпихала корову, обвинувачена вдарила її дерев`яною палицею один раз по голові, а потім ще один раз по руці.

Показами свідка ОСОБА_9 , яка в суді пояснила, що підробляє разом з ОСОБА_10 пастухами в с. Яснозір`я. 21.09.2014 їх найняла ОСОБА_4 відпасти її чергу. Близько 07 год. вони збирали корів, щоб гнати їх на пасовище за селом. В цей час вони були у трьох з ОСОБА_10 та ОСОБА_4 . До них підійшла ОСОБА_6 , яка пригнала свою корову. Коли ОСОБА_4 побачила що ОСОБА_6 , жене свою корову до них пастись, то почала завертати корову ОСОБА_6 , пояснюючи це тим, що донька ОСОБА_6 корів належним чином не пасе і вони також пасти їй корову не будуть. Вони почали словесно сперечатись, в руках в ОСОБА_6 була дерев`яна палиця, в ОСОБА_4 в руках нічого не було, під час розмови ОСОБА_6 нанесла палицею один удар в область голови ОСОБА_4 , від удару в останньої побігла кров з чола, вона піднесла руку до голови, після чого ОСОБА_6 нанесла їй ще один удар палицею по руці. В цей час до них підбігла ОСОБА_10 та розборонила їх.

Показами свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засідання пояснила, що підробляє разом з ОСОБА_9 пастухами в с. Яснозір`я. 21.09.2014 їх найняла ОСОБА_4 відпасти її чергу. Близько 07 год. вони збирали корів, щоб гнати їх на пасовище за селом. В цей час вони були у трьох з ОСОБА_9 та ОСОБА_4 . До них підійшла ОСОБА_6 , яка пригнала свою корову. Коли ОСОБА_4 побачила що ОСОБА_6 , жене свою корову до них пастись, то почала завертати корову ОСОБА_6 , пояснюючи це тим, що донька ОСОБА_6 корів належним чином не пасе і вони також пасти їй корову не будуть. Вони почали словесно сперечатись, в руках в ОСОБА_6 була дерев`яна палиця, в ОСОБА_4 в руках нічого не було, під час розмови ОСОБА_6 нанесла палицею один удар в область голови ОСОБА_4 , від удару в останньої побігла кров з чола, вона піднесла руку до голови, після чого ОСОБА_6 нанесла їй ще один удар палицею по руці, після чого вона до них підбігла та розборонила їх.

Показами свідка ОСОБА_11 , який в судовому засідання пояснив, що вранці 21.09.2014 його мати ОСОБА_4 , перебувала на пасовищі поблизу с. Яснозір`я. Він вирішив піти до неї та подивитись чи прийшли пастухи. Коли він йшов на поле йшли на зустріч люди, хто саме він не пам`ятає, та повідомили йому, що на пасовищі побили його матір, коли він прийшов то побачив, що його матір - ОСОБА_4 трималась за паркан, на обличчі в неї була речовина схожа на кров, та на руці також. Пастухи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 стояли неподалік від матері, а ОСОБА_6 стояла трохи далі, в руках в неї була дерев`яна палиця. В ході розмови з матір`ю та ОСОБА_9 та ОСОБА_10 він дізнався, що матір побила ОСОБА_6 .

Показами свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засідання пояснила, що 21.09.2014 року її сусідка ОСОБА_4 повідомила їй, що на пасовищі її побила ОСОБА_6 ..

Даними слідчого експерименту від 02.10.2014, в ході якого потерпіла ОСОБА_4 та свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 відтворили обстановку та обставини події, що мали місце 21.09.2014 на пасовищі поблизу с. Яснозір`я, Черкаського району, Черкаської області.

Даними висновку судово-медичної експертизи № 2060 від 02.10.2014 згідно якого: забиті рани лобної ділянки голови відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та забій з набряком та крововиливом правої кисті відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у ОСОБА_4 могли виникнути за обставин, які вона вказує в протоколі проведення слідчого експерименту від 02.10.2014.

Даними акту судово-медичного дослідження № 2005 від 23.09.2014 року, згідно якого у ОСОБА_4 маються тілесні ушкодження, а саме: забиті рани лобної ділянки голови, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та забій з набряком та крововиливом правої кисті, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дані докази суд визнає достовірними, оскільки у суду немає жодних підстав ставити їх під сумнів.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , яка є донькою обвинуваченої, пояснила, що 21.09.2014 близько 07 год. вона гнала на пасовище свою корову, в цей час вона почула як ОСОБА_4 голосно кричить та погрожує її матері «повиймати» їй очі. Коли вони підійшла до них ближче, то побачила, що біля її матері стоїть ОСОБА_14 та погрожує її матері фізичною розправою, підбігши до них вона їх розборонила.

Показання у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 в тій частині, що ОСОБА_6 захищалася від нападу ОСОБА_4 , суд відкидає, оскільки вони є суперечливими та такими, що спростовані вищенаведеними показаннями потерпілої, інших свідків і дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому є неправдивими та такими, що не відповідають дійсним обставинам кримінального провадження встановленими у суді, і дані свідком з метою штучного створення доказів захисту ОСОБА_6 , оскільки свідок є рідною донькою обвинуваченої та прямо зацікавлена в уникненні нею кримінальної відповідальності за вчинене.

Твердження обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що вона наносила потерпілій удари палицею з метою власного захисту, діючи в межах необхідної оборони, є необґрунтованим та суперечливим і є способом захисту, який направлений на ухилення від відповідальності. Суд відкидає такі показання обвинуваченої, оскільки вони спростовані послідовними, детальними показаннями потерпілої, свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими матеріалами кримінального провадження.

Суд, дослідивши всі зібрані у кримінальному провадженні докази та оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого їй злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої, передбачених ст. 66,67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій суд в повній мірі враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що це є злочин невеликої тяжкості, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Ставлення обвинуваченої до вчиненого злочину, яка свою вину не визнала. Беручи до уваги дані про особу обвинуваченої, яка до кримінальної відповідальності притягується вперше, по місцю проживання сільською радою характеризується позитивно, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, її вік, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_6 потрібно призначити покарання, яке є необхідним та буде достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді штрафу.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , до набрання вироку законної сили, залишити особисте зобов`язання.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1