СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
Головуючий в 1 інстанції - Малиш В.В.
Доповідач - Широян Т.А.
О К Р Е М А У Х В А Л А
24 липня 2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних
справах апеляційного суду Чернігівської області
головуючого - Щербакова О.С.
суддів - Широян Т.А. , Баглая І.П.
прокурора - Євхименка В.В.
засудженого ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05
Що вироком Ніжинського міськрайсуду Чернігівської
області від 5 червня 2008 року ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те,
що 29 вересня 2007 року біля 07 год. 00 хв. між ним та його дружиною ОСОБА_2 за
місцем їх спільного проживання у кв. АДРЕСА_1, у присутності їх неповнолітніх
дітей ОСОБА_3, 1993 року народження та ОСОБА_4 1995 року народження на грунті
ревнощів виникла сварка. Під час сварки ОСОБА_1 вийшов з кімнати на балкон і,
маючи злочинний намір на умисне вбивство ОСОБА_2, взяв сокиру, яку заховав собі
під кофту, а потім знову повернувся до кімнати, де продовжив сварку з дружиною.
Їх неповнолітні діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які знаходились разом з ними в
кімнаті, намагались припинити сварку, а потім сіли на підлогу в кімнаті і
дивились телевізор. Пізніше біля них на підлогу сіла ОСОБА_2 В цей час ОСОБА_1
дістав з-під кофти сокиру і погрожуючи нею ОСОБА_2, продовжив сварку і біля 09
год. 00 хв. 29 вересня 2007 року, маючи на меті довести свій злочинний умисел
до кінця, умисно наніс три удари лезом сокири в ліву частину голови
ОСОБА_2, коли та сиділа на підлозі
кімнати, спричинивши їй при цьому тілесні ушкодження у вигляді ран волосяної
частини голови, множинних переломів склепіння та основи черепа з пошкодженням
твердої мозкової оболонки, тканини головного мозку, субдуральної гематоми лівої
півкулі мозку і внаслідок чого настання набряку головного мозку, який виник в
результаті множинних переломів склепіння то основ черепа на тлі множинних
рубаних ран волосяної частини голови, від чого
ОСОБА_2 померла того ж дня.
Після вчинення злочину ОСОБА_1 з
місця події зник та переховувався від органів досудового слідства. В листопаді
2007 року з метою уникнути кримінальної відповідальності, порушуючи
недоторканість житла ОСОБА_5, незаконно проник до будинку АДРЕСА_2, який
належить останньому, де перебував до 03 грудня 2007 року, поки не був
затриманий потерпілим ОСОБА_5 та переданий працівникам міліції.
Не погоджуючись з вироком суду,
засуджений ОСОБА_1 подав
апеляцію, у якій просив вирок районного суду
щодо нього змінити, пом'якшити призначене йому судом покарання, оскільки суд,
на його думку, не врахував ряд
пом'якшуючих обставин, а саме визнання своєї вини, щире каяття, наявність на
утриманні двох неповнолітніх дітей. Зазначав, що раніше до адміністративної чи
кримінальної відповідальності він не притягувався, а злочин скоїв під впливом тяжкої сімейної ситуації, яка
склалася в родині останнім часом. Просив суд звернути увагу і на тяжкий стан його здоров'я.
У доповненні до апеляції ОСОБА_1 свої
вимоги змінив, просить суд справу направити на додаткове розслідування,
оскільки, на його думку, ні органи
досудового слідства, ні суд 1 інстанції не з'ясували мотиви вчинення ним злочину,
не врахували розпусну поведінку потерпілої, яка своїми діями довела його до стресового стану, коли він не
міг розуміти своїх дій. Стверджує, що поведінку потерпілої засуджували і її
близькі родичі, а тому за взаємною згодою з ними, він вчинив вбивство і всю
провину взяв на себе.
У доповненні до апеляції
наголошується також і на порушення його
права на захист, яке полягає в тому, що він,
не володіючи українською мовою,
не міг адекватно сприймати всі слідчі дії, давати правильні відповіді і взагалі не міг уявляти собі , що
Розглядаючи апеляцію засудженого, колегія суддів виявила такі факти по справі, які не можуть бути
залишені без відповідного реагування..
Зокрема, кримінальну справу, яка знаходилась в провадженні ст. слідчого СВ
Ніжинського РВ УМВС України в Чернігівській
області , щодо ОСОБА_1 було порушено ІНФОРМАЦІЯ_2 за ознаками злочину,
передбаченого ст. 115 ч.1 КК України.
ОСОБА_2 із тяжкими травмами голови
одразу після вчинення злочину була направлена до Ніжинської лікарні
ІНФОРМАЦІЯ_2, де о 10-40 померла від отриманих ран.
25 жовтня 2007 року потерпілий
ОСОБА_6 - брат потерпілої ОСОБА_2- пояснював, що зі слів своїх племінників - неповнолітніх синів
вбитої, які під час вбивства перебували разом в одній кімнаті, йому стало
відомо про факт неодноразового зґвалтування ОСОБА_1 ОСОБА_2
15 жовтня 2007 року з участю рідної тітки ОСОБА_7 був допитаний неповнолітній
ОСОБА_3 який стверджував, що ОСОБА_1 примусив матір тричі вступити з ним у статеві стосунки,
погрожуючи вбивством. На всі її
зауваження він не реагував. А потім , коли матір сіла поруч із ними /дітьми/,
він наніс декілька сильних ударів по голові і вона впала йому на руки..
13 листопада 2007 року був
допитаний з участю педагога і
неповнолітній ОСОБА_4 , який підтвердив,
що перед вбивством батько неодноразово зґвалтував матір, при цьому зв'язував їй
руки. Остання пручалась, намагалась його
зупинити, плакала. Він сам зупиняв
батька, але той відштовхував його.
Показання неповнолітніх свідків -
братів ІНФОРМАЦІЯ_1підтвердив і їх
рідний дядько - ОСОБА_6 який визнаний потерпілим по справі.
Як на досудовому слідстві, так і в суді 1 інстанції було з'ясовано, чи
правильно неповнолітні свідки розуміють значення слів „статеві стосунки” та „зґвалтування” . Вони
впевнено стверджували, що батько саме тричі зґвалтував у їх присутності матір ,
Сам засуджений ОСОБА_1 на досудовому
слідстві і в суді 1 інстанції не
заперечував факт статевих стосунків із ОСОБА_2 у присутності дітей
безпосередньо перед її вбивством.
З урахуванням того, що при винесенні 29 вересня 2007 року постанови про
призначення судово-медичної експертизи
питання можливих статевих стосунків потерпілої перед смертю - не ставилось,
хоча постановка такого питання , на
думку судової колегії, була необхідною,
показання неповнолітніх щодо зґвалтування потерпілої перед смертю її чоловіком,
органами досудового слідства було поставлено під сумнів і постановою слідчого
по справі від 21 березня 2008 року у порушенні кримінальної справи за ст. 152 КК України щодо ОСОБА_1 було відмовлено , оскільки „досудовим
слідством не отримано ніяких доказів ,
які б підтверджували факт зґвалтування,
чи інших насильницьких дій, пов'язаних
із задоволенням статевої пристрасті
ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2”
Судова колегія вважає, що дії слідчого
та прокурора, який наглядав за розслідуванням даної кримінальної справи,
слід розцінити як безвідповідальне ставлення до своїх прямих обов'язків по
розкриттю та правильному, повному та всебічному розслідуванню даної
кримінальної справи.
Також поза увагою слідчого залишена інша обставина, яка суттєво впливає на
правильність кваліфікації дій ОСОБА_1, зокрема - вбивство ОСОБА_1 ОСОБА_2 на
очах у їх дітей, тт. вчинене з особливою
Відповідно до п.8 Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 „Про судову
практику в справах про злочини
проти життя та здоров'я особи”
умисне вбивство визнається вчиненим з особливою жорстокістю , якщо воно
вчинено в тому числі в присутності близьких потерпілому осіб і винний усвідомлював, що такими діями завдає останнім особливих психічних чи
моральних страждань.
Матеріалами справи встановлено, що перед вбивством ОСОБА_1 примусив ОСОБА_2 до статевих
стосунків, за свідченням дітей ОСОБА_1 він постійно на протязі усієї сварки до вбивства держав в
руках сокиру, погрожував ОСОБА_2 вбивством, і безпосередньо наніс удари сокирою по голові потерпілої, коли та сиділа
поруч із дітьми. Від ударів сокирою вона
впала на руки неповнолітнього сина.
За даними судово-психіатричної експертизи ОСОБА_1 є осудним, психічних розладів як під час
вчинення злочину, так і на час проведення експертизи не виявляв. Після вчинення
злочину втік, при цьому забрав у дітей всі мобільні телефони та гроші, тривалий
час переховувався. Тт. діяв свідомо.
Судження органів досудового слідства з цього приводу висловлено не було.
Не була виправлена ця помилка і під час судового розгляду справи в суді
1інстанції, хоча у судових дебатах
прокурор, який приймав участь у справі , цю обставину виклав як обтяжуючу.
За власною ініціативою суд не міг виправити дану помилку, оскільки
кримінальну справу слід було б направити на додаткове розслідування з причин
необхідності пред'явлення ОСОБА_1 більш тяжкого обвинувачення, а це має бути
відповідно до п. 5 Пленуму Верховного
Суду України від 11 лютого 2005
року № 2 „Про практику застосування
судами України законодавства, що регулює
порядок повернення кримінальних справ на додаткове розслідування” лише за
ініціативою прокурора або потерпілого чи його представника, а таке клопотання
прокурором не заявлялось.
Прокурор же по даній кримінальній справі подав апеляцію на м'якість
призначеного ОСОБА_1 покарання і просив
посилити його на 1 рік. Втім ця апеляція в подальшому була відкликана.
Таким чином безвідповідальними діями слідчого, прокурора, який наглядав за розслідуванням даної
кримінальної справи, прокурором, який
затверджував обвинувальний висновок та
підтримував обвинувачення в суді,
фактично відбулось укриття більш
тяжкого злочину, що є неприпустимим і є
прямим порушенням ст. 2 КПК України,
якою визначаються завдання кримінального
судочинства, зокрема : охорона прав та
законних інтересів фізичних та юридичних
осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке
і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення
правильного застосування Закону з тим,
щоб кожний , хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден
невинний не був покараний.
Судова колегія , вважає що дана окрема ухвала має бути направлена на адресу
Генерального прокурора України, виходячи
з того, що відповідно до судової
практики винесення окремих ухвал по кримінальних справах, які переглядались в
апеляційному порядку апеляційним судом Чернігівської області , реагування на
окремі ухвали носить формальний
характер, а виявлені по даній кримінальній справі факти за своїм характером
потребують детального з'ясування.
Виходячи з наведеного та керуючись ст.. 23-2, 380 КПК України, колегія
суддів
Про наведене довести до Генерального прокурора України з метою
недопущення в подальшому аналогічних фактів.
Про прийняті заходи просимо повідомити апеляційний суд Чернігівської
області у встановлений термін.
Судді