Справа № 587/2499/14-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2015 року м. Суми
Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Сумського району, громадянина України, українця, одруженого, з середньою освітою, який перебуває в цивільному шлюбі, працюючого різноробочим в АФ ТОВ Вперед, мешканця: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Гульбахор Янгиюльського району Ташкентської області Узбекистану, громадянина Узбекистану, росіянина, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, мешканця: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 14.11.2006 Сумським районним судом за ч. 1 ст.122 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнений 01.10.2007 умовно-достроково за постановою Конотопського районного суду від 21.09.2007 з не відбутим строком 4 місяці, 24 дні; 2) 27.11.2008 Сумським районним судом за ч. 1 ст.185 КК України до арешту на строк 3 місяці; 3) 21.03.2013 Сумським районним судом за ч. 1 ст.185 КК України до 130 годин громадських робіт; 4) 02.10.2013 Сумським районним судом за ч.2 ст.389, 71 КК України до арешту на строк 1 місяць, на підставі сі.71 КК України приєднано не відбута частина покарання у вигляді 34 годин громадських робіт по вироку цього ж суду від 21.03.2013, що згідно ст.72 ч. 1 п.4 КК України відповідно 4 дня арешту і остаточно до відбуття 1 місяць 4 дні арешту; 5) 10.04.2014 Сумським районним судом за ч.2 ст.186, 69, ч.2 ст.296, ч.1 ст.70 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 7 місяців, згідно ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення вироку цього ж суду від 02.10.2013, остаточно до відбуття покарання визначено 1 рік 7 місяців обмеження волі, зараховано в строк відбуте покарання по вироку від 02.10.2013 у вигляді 1 місяця 4 дні арешту,
за ч. 2 ст. 185 КК України,
Так, 10 жовтня 2014 року о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_6 разом зі ОСОБА_7 сиділи біля магазину Корона в с. Миколаївка Сумського району, де вживали спиртне та спілкуватися.
В ході спілкування ОСОБА_7 , достеменно знаючи, що в с.Миколаївка Сумського району мається зариблений ставок, який перебуває в оренді у ОСОБА_5 , запропонував ОСОБА_6 таємно викрасти з вказаного ставка рибу.
На пропозицію ОСОБА_7 . ОСОБА_6 погодився. Після чого вони обговорили схему скоєння крадіжки та не розподіляючи між собою ролі, вирішили викрасти рибу із зазначеного ставку.
Цього ж дня близько 19 години ОСОБА_7 попрохав свого знайомого ОСОБА_8 допомогти перевезти рибу, яка як він пояснив останньому, належить йому, не повідомляючи при цьому, що планується викрадення риби. Після чого, отримавши згоду ОСОБА_8 , на автомобілі останнього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою скоєння крадіжки приїхали до ставка, орендованого ОСОБА_5 .
Для успішного здійснення свого злочинного наміру ОСОБА_7 взяв 3 мішки, куди було заплановано складати викрадену рибу та перевозити до місця продажу, після чого ОСОБА_6 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , впевнившись, що їх дії непомітні для сторонніх осіб, залишився біля автомобіля спостерігати за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_7 , взявши заздалегідь підготовані для цього мішки, пішов до ставка, де шляхом вільного доступу з сачка викрав рибу породи Короп вагою 50 кг вартістю 25 грн. за 1 кг та рибу породи Товстолоб вагою 50 кг вартістю 12 грн. за 1 кг, які поскладав в 3 мішки, які по одному переніс до машини, після чого ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , якому було невідомо про дійсні наміри ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і вважав, що риба належить саме ОСОБА_7 , повантажили викрадену рибу в мішках в автомобіль.
Таким чином ОСОБА_6 за попередньою змовою зі ОСОБА_7 таємно викрали майно ОСОБА_5 на загальну суму 1850 грн.
З викраденим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зникли, в подальшому розпорядилися викраденим на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні визнав себе винним та пояснив, що дійсно у вечірній час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він разом з ОСОБА_7 здійснили крадіжку риби з ставку, який орендує ОСОБА_5 в с. Миколаївка.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав себе винним та пояснив, що у вечірній час він разом з ОСОБА_6 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, здійснили крадіжку риби з ставку, який орендує ОСОБА_5 в с. Миколаївка, яку вони перевезли з місця злочину в трьох мішках.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він являється орендатором зарибленого ставку с. Миколаївка Сумського району, і що 10 жовтня 2014 року з його ставку викрали рубу породи Короп вагою 50 кг та породи Товстолоб вагою 50 кг.
Аналізуючи в сукупності вивчені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинувачених в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні доведена повністю.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого є попередня змова групи осіб.
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, кваліфікуючими ознаками якого є повторність та попередня змова групи осіб.
При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані про особи обвинувачених, їх характеризуючі дані.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених являються: з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинувачених є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене, суд вважає, що виховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства і до нього можливо застосувати положення ст. 75 КК України.
Крім цього, суд вважає, що для виховання обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно обрати покарання у вигляді обмеження волі, оскільки встановлено, що саме він запропонував вчинити крадіжку, був неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності.
Цивільний позов у справі незаявлений.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
Речові докази: автомобіль ВАЗ 2106, належний ОСОБА_8 залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1