Справа № 129/333/14-к
Провадження по справі № 1-кп/129/13/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" березня 2015 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження № 0000913 про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слободище Іллінецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, непрацюючого, інваліда 2-ї групи, несудимого, -

у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

Встановив:
14.09.2013 р. приблизно о 19-00 год. в с. Гнатівка Гайсинського району нетверезий ОСОБА_8 , перебуваючи на належній ОСОБА_6 присадибній земельній ділянці по АДРЕСА_2 , на грунті тривалих неприязних стосунків схопив однією рукою за верхній одяг ОСОБА_6 і навмисно наніс їй іншою рукою один удар в обличчя з лівої сторони, два удари кулаком правої руки по лобі, два удари кулаком в груди, від чого вона впала, чим заподіяв потерпілій легке тілесне ушкодження без короткочасного розладу здоров`я у вигляді синця в ділянці грудної клітки, а також завдав моральних страждань у виді фізичного болю, триваючих дотепер негативних переживань у виді приниження, образи, погіршення стану здоров`я й у цілому рівня та якості життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у скоєнні передбаченого ч.1 ст.125 КК України кримінального правопорушення (злочину) заперечив і пояснив, що ОСОБА_6 проживає з ним по сусідству і між їхніми домогосподарствами є земельна ділянка, яку сільська рада надала останній для користування; починаючи з весни 2013 р. між ним та ОСОБА_6 постійно виникали сварки з приводу встановленої межі між цією земельною ділянкою та земельною ділянкою ОСОБА_8 та з приводу виділення її в користування ОСОБА_6 , а також через це він скаржився в правоохоронні органи; 14.09.2013 р. цілий день йшов дощ, а ввечері ОСОБА_8 виявив, що немає його курчат, почав їх шукати та побачив їх за парканом із сітки на земельній ділянці ОСОБА_6 ; він хотів перелізти через паркан, але послизнувся, впав на сітку та зігнув її; таким чином він опинився на земельній ділянці ОСОБА_6 , де зловив 6 своїх курчат і перекинув їх через паркан на свою земельну ділянку; назад він вирішив не перелазити через паркан, а пішов в його обхід до кінця городу та через свій город повернувся до своєї садиби; біля свого будинку побачив знайомого ОСОБА_10 , який хотів, щоб ОСОБА_8 відремонтував йому телевізор; вони зайшли в будинок і там випили принесені ОСОБА_10 дві пляшки пива; через деякий час ОСОБА_10 пішов, а до ОСОБА_8 приїхали працівники міліції; вину у скоєнні кримінального правопорушення не визнає, оскільки 14.09.2013 р. він не наносив ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень, не сварився з нею та взагалі того вечора з нею не спілкувався; позов ОСОБА_6 не визнав, оскільки не вважає себе винним у скоєнні злочину щодо потерпілої.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його винуватість в скоєнні кримінального правопорушення (злочину) підтверджується такими дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що 14.09.2013 р. приблизно о 19-00 год. вона перебувала біля власного магазину, що в с. Гнатівка Гайсинського району, де на той час розвантажували з вантажівки продукти для магазину; біля магазину проходили ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які повідомили її, що ОСОБА_8 на межі між їх земельними ділянками рве сітку її паркану; вона підійшла до нетверезого ОСОБА_8 , побачила пошкоджену ним сітку паркану та зробила з цього приводу йому зауваження, а він відповів їй «я тобі покажу», схопив її за куртку і два чи три рази вдарив, від чого вона впала; через 20 хв. після цієї події визвали працівників міліції; наступного дня після її побиття вона звернулася в лікарню; позовні вимоги підтримала і просила стягнути з ОСОБА_8 заподіяну їй моральну шкоду в сумі 6000 грн. за триваючі дотепер моральні страждання у виді фізичного болю, негативних переживань приниження, образи, погіршення стану здоров`я, рівня і якості життя, а також 1500 грн. заподіяної їй пошкодженням сітки паркану та витратами на лікування майнової шкоди.

04.03.2015 р. ОСОБА_6 свої позовні вимоги уточнила (зменшила) та просила стягнути з ОСОБА_8 заподіяну їй моральну шкоду в сумі 6000 грн. за триваючі дотепер моральні страждання у виді фізичного болю, негативних переживань приниження, образи, погіршення стану здоров`я, рівня і якості життя, а також 2000 грн. витрат на правову допомогу і 243 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що ввечері 14.09.2013 р. він разом із водієм розвантажували вантажівку біля належного його матері ОСОБА_6 магазину і бачив як повз них йшов п`яний ОСОБА_8 ; через деякий час приблизно о 19-00 год. в магазин зайшла вся в болоті з почервонілим обличчям і посинілим вухом його мати ОСОБА_6 і повідомила, що її побив сусід ОСОБА_8 ; вона розповіла, що після того, як вона зробила зауваження ОСОБА_8 , який рвав її сітку, останній почав її бити, кинув на землю; приблизно о 19-20 год. ОСОБА_13 викликав працівників міліції; це побиття його матір перенесла дуже важко, оскільки напередодні у неї був інфаркт; після цієї події в неї погіршився стан здоров`я, зокрема, вона погано чує, чого раніше не було;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що 14.09.2013 р. приблизно о 19-00 год. вона з ОСОБА_12 йшла на роботу в нічну зміну і бачила, як ОСОБА_8 ламав ногою встановлений із сітки паркан; вона зрозуміла, що він п`яний, оскільки ОСОБА_8 був весь в болоті, одяг в нього був брудним, він поводив себе неадекватно, стояв і хитався, на її вітання нічого не відповів; вона з ОСОБА_12 підійшли до розташованого поряд магазину і повідомили про дії ОСОБА_8 власницю паркану ОСОБА_6 , яка стояла на майданчику перед магазином, спиною відносно до ОСОБА_8 , та дивилася, як розвантажують товари з вантажівки; на той час вона не бачила в ОСОБА_6 будь-яких ушкоджень чи брудного одягу на ній; про те, що відбувалося далі вона дізналася через кілька днів від ОСОБА_6 , яка їй повідомила, що її вдарив ОСОБА_8 ;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що в один із днів вересня 2013 р. приблизно о 19-00 год. вона з ОСОБА_11 йшла біля належного ОСОБА_6 магазину і бачила, як ОСОБА_8 намагався відірвати сітку з паркану; вона та ОСОБА_11 привіталися з ним, але він нічого не відповів; біля магазину вони повідомили ОСОБА_6 про дії ОСОБА_8 і вона одразу пішла до нього; що відбувалося далі ОСОБА_12 не бачила;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що з листопада 2010 р. по даний час він працює Кущинецьким сільським головою; починаючи з літа 2013 р. між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виникали постійні сварки через спір з приводу наданої останній земельної ділянки між їх домогосподарствами; сільською радою була встановлена межа, на якій ОСОБА_6 встановила паркан із металевої сітки, але це не сподобалося ОСОБА_8 і він постійно скаржився на ОСОБА_6 та на сільську раду з приводу встановленої межі в правоохоронні органи; в один з днів ОСОБА_6 розповіла ОСОБА_15 про те, що через вказану межу між нею та ОСОБА_8 виникла сварка і він її побив;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що він працює дільничним інспектором Гайсинського РВ УМВС; того дня приблизно в період часу з 19 до 20 год. він в складі оперативної групи (слідчий, працівник карного розшуку, водій і він) прибув до належного ОСОБА_6 магазину, де остання розповіла йому про те, що на її присадибній ділянці нетверезий ОСОБА_8 шарпав сітку, через що вона зробила йому зауваження, а він її вдарив; потерпіла була перелякана, її одяг був брудний і мокрий; після цього, ОСОБА_16 зайшов до ОСОБА_8 , який на той час знаходився сам з двома дітьми в будинку і був напідпитку; останній йому пояснив, що коли загонив курчат, то спілкувався з ОСОБА_6 , але її не чіпав, тілесних ушкоджень не спричиняв; ОСОБА_16 не пропонував ОСОБА_8 проходити медичне обстеження на стан сп`яніння, оскільки не було на кого залишити його малолітніх дітей;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка пояснила, що в її присутності ОСОБА_8 намагався примиритися з ОСОБА_6 , але остання хотіла, щоб він їй сплатив 3000 грн., а він говорив, що це забагато; при цьому, ОСОБА_6 вказувала, що ОСОБА_8 її вдарив, а він це заперечував і вказував, що в той день він її не бив, а лише завалив її сітку, коли загонив курей, бо був напідпитку, а ОСОБА_6 за це на нього насварилася;

- оголошеними відповідно до ст.319 КПК України, наданими 06.03.2014 р. складу суду під головуванням судді ОСОБА_18 , показаннями свідка ОСОБА_19 , який в судовому засідання пояснив, що він працює експедитором і того дня у вересні 2013 р. приїхав на вантажівці з товаром для належного ОСОБА_6 магазину; коли розвантажували вказаний товар, то він почув як ОСОБА_6 свариться з незнайомим йому чоловіком, обличчя якого він не бачив, бо була темна пора доби і йшов дощ; сварка, під час якої той чоловік висловлював погрози в бік ОСОБА_6 , тривала приблизно 5-10 хв.; потім побачив, як незнайомець схопив ОСОБА_6 за светр і вдарив кулаком у груди, від чого вона впала; ОСОБА_19 перебував за 10 метрів від цих подій, але не вмішувався і продовжував розвантажувати товар; після цього ОСОБА_6 одразу зайшла в магазин і пояснила, що її вдарив той чоловік; потерпіла була вся в болоті;

- заявою потерпілої ОСОБА_6 про спричинення їй ОСОБА_8 14.09.2013 р. тілесних ушкоджень (а.с.49);

- протоколом огляду місця подій, за яким 18.09.2013 р. оглянуто належну потерпілій ОСОБА_6 земельну ділянку по АДРЕСА_1 та в присутності понятих виявлено пошкоджену металеву сітку (сітка відірвана від чотирьох стовпчиків, розтягнута та деформована) (а.с.51);

- висновком експерта № 207 від 01.10.2013 р., за яким наявне у ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді синця в ділянці грудної клітки могло виникнути 14.09.2013 р. від дії тупого твердого предмета або від співудару об нього і належить до категорії легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я (а.с.52);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.01.2014 р., згідно з яким потерпіла ОСОБА_6 пояснила та показала на місці як 14.09.2013 р. на земельній ділянці по АДРЕСА_1 ОСОБА_8 спричинив їй тілесні ушкодження (а.с.а.с.63-72).

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Твердження ОСОБА_8 про те, що 14.09.2013 р. він не наносив ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень, не сварився з нею та взагалі того вечора з нею не спілкувався, суд розцінює як незаборонену законом позицію захисту власних інтересів, але до уваги не бере, оскільки вони спростовуються як висновком експерта № 207 від 01.10.2013 р., так і послідовними, узгодженими між собою, а тому правдивими показаннями потерпілої, підтвердженими нею 10.01.2014 р. під час слідчого експерименту, та показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які в сукупності достовірно підтверджують спричинення ОСОБА_8 потерпілій 14.09.2013 р. приблизно о 19-00 год. в с. Гнатівка Гайсинського району легких тілесних ушкоджень.

З цих же причин суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 14.09.2013 р. приблизно о 19-00 год. він приходив до свого знайомого ОСОБА_8 з метою отримання від нього послуг по ремонту телевізора і вони разом з останнім розпивала в нього будинку пиво, але ОСОБА_10 не бачив, щоб ОСОБА_8 того дня спілкувався з ОСОБА_6 , сварився з нею чи наносив їй удари; при цьому, ОСОБА_10 пояснив, що він також не бачив вантажівки біля магазину ОСОБА_6 , коли купляв в ньому пиво, а це суперечить показанням свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та потерпілої ОСОБА_6 про те, що під час нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень останній біля магазину знаходилася вантажівка, а тому свідчення ОСОБА_10 , який до того ж є добрим знайомим ОСОБА_8 , не можуть бути об`єктивними.

Крім того, надану захисником обвинуваченого відповідь на його запит начальника СВ Гайсинського РВ УМВС України про відкриття кримінального провадження № 0000915 від 18.09.2013 р. за фактом крадіжки майна з магазину ФОП ОСОБА_6 в с. Гнатівка Гайсинського району і направлення його до суду з обвинувальним актом, як підтвердження того, що ОСОБА_6 моральну шкоду могла заподіяти ця крадіжка, а не побиття її ОСОБА_8 , суд визнає недопустимою й не приймає її до уваги як доказ, оскільки потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні чітко вказала, що зазначена в позові завдана їй як фізичній особі моральна шкода неправомірними діями саме ОСОБА_8 , який наніс її тілесні ушкодження.

Обираючи покарання ОСОБА_8 , пом`якшуючими його обставинами суд враховує наявність у нього на утриманні двох малолітніх дітей, інвалідності 2-ї групи, відсутність судимості, невелику тяжкість скоєного стосовно ст.12 КК України.

За таких обставин, навіть попри вчинення кримінального правопорушення (злочину) в стані алкогольного сп`яніння та негативні характеристики, суд визнає, що виправити ОСОБА_8 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо в умовах відбування покарання у виді штрафу.

За змістом п.«г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р. підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, особи, які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнані, зокрема, інвалідами першої, другої чи третьої групи.

Оскільки ОСОБА_8 вчинив умисний злочин невеликої тяжкості стосовно ст.12 КК України і на день набрання чинності цим Законом України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р. в установленому порядку його визнано інвалідом другої групи (копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 16.01.2013 р. на а.с.а.с.60, 87, копія довідки до акта огляду МСЕК серії ААБ № 304412 від 18.12.2012 р. на а.с.219) і він не заперечує проти застосування щодо нього п.«г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р., то він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді штрафу.

На підставі ст.1167 ЦК України цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого заподіяної моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, оскільки визначена судом моральна шкода складає 2000 грн., її розмір не виходить за межі заявлених вимог і відповідає рівню, характеру та тривалості її моральних страждань.

На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з ОСОБА_8 необхідно стягнути на користь ОСОБА_6 пропорційно до суми задоволених судом позовних вимог 666 грн. 66 коп. витрат за надання правової допомоги (а.с.216-218) та 81 грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору (а.с.40).

Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

Присудив:
ОСОБА_8 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання на підставі п.«г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , 2000 (дві тисячі) грн. моральної шкоди, 666 грн. 66 коп. витрат на правову допомогу та 81 грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: