Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 20 квітня 2015 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі порушується питання про перевірку у касаційному порядку постановлених щодо ОСОБА_1 судових рішень.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 3-5 ч. 2, ч. 3 та ч. 5 цієї статті.

Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються судове рішення, що оскаржується, вимоги особи, яка подає скаргу, та доводи на їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, а також думка особи з приводу її участі у касаційному розгляді. Крім того, до скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються.

Проте наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки зі змісту скарги не зрозуміло, яке судове рішення оскаржується, та не додано його копії, яка має бути належним чином завірена, як це передбачено п. 13.7 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка затверджена наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 (копія має бути прошита, пронумерована та скріплена гербовою печаткою місцевого суду).

При цьому, засудженим у вступній частині касаційної скарги вказано на оскарження ним рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 червня 2014 року, однак як убачається з доданої до касаційної скарги копії ухвали Апеляційного суду Сумської області від 16 січня 2015 року, зазначене судове рішення щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції не постановлювалося.

Крім того, у касаційній скарзі засудженого не міститься належного обґрунтування необхідності скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК з огляду на положення ст. 412-414 цього Кодексу. Натомість засуджений у мотивувальній частині касаційної скарги наводить мотиви незгоди з постановленим щодо нього вироком місцевого суду, що перешкоджає суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку.

Також, резолютивна частина касаційної скарги складена без урахування вимог ст. 436 КПК, що регулює повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Окрім вказаного, засуджений у скарзі не вказав чи бажає він особисто брати участь у касаційному розгляді.

Наявність зазначених недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого.

Оскільки касаційна скарга засудженого не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення, зазначених в ухвалі недоліків (засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущений встановлений ухвалою суду строк при повторному зверненні до суду).

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4