Справа № 206/3317/15-к
1-кс/206/342/15
У Х В А Л А
26 червня 2015 року Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та матеріали кримінального провадження №0000944 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровську, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , останній раз судимого 1.08.2013р. Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309, ст.75 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, суд
В С Т А Н О В И В:

26 червня 2015р. слідчий СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Вимоги у клопотанні слідчого обґрунтовані тим, що 22.05.2015р. приблизно о 23год. ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перелізши через паркан, проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 . Знаходячись на території дачної ділянки почав стукати по вікнах дому і погрожувати розбиттям вікон та фізичною розправою. Після того як потерпілий відчинив двері, ОСОБА_5 зайшов до будинку в якому знаходились потерпілий ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_7 з малолітніми дітьми. Перебуваючи в коридорі домоволодіння між ОСОБА_5 та потерпілим виник словесний конфлікт, в ході якого у кімнаті під дитячим візочком ОСОБА_5 побачив електропилу «Bosch» і в нього раптово виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Знаходячись в приміщенні вказаного будинку, ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна та реалізуючи його, діючи умисно, з корисливих мотивів, не приховуючи свого злочинного наміру, нехтуючи думкою потерпілого, різко відкотив дитячий візок, в якому спала малолітня дитина, тим самим відкрито, в присутності осіб, які усвідомлювали протиправність дій ОСОБА_5 з підлоги вилучив електропилу «Bosch» АКЕ40S яка належить ОСОБА_6 .

З викраденим майном ОСОБА_5 , з місця скоєння злочину зник, та розпорядився ним на власний розсуд.

Умисними злочинними діями ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено майновий збиток на загальну суму 1390грн.12коп.

Слідчий вказала, що будучи допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 свою вину визнав у повному обсязі.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вищевказаного кримінального правопорушення свідчать наступні докази, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.05.2015р; показання потерпілого ОСОБА_6 від 22.05.2015р; показаннями свідка ОСОБА_7 від 15.06.2015р. та повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 15.06.2015р.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Доказами наявності цих ризиків якими є:

- особа є неодноразово судимою, скоїв злочин знаходячись на іспитовому строці, не має постійного джерела доходу, адже офіційно ніде не працює;

- може переховуватись від органів досудового розслідування;

- може вчинити інше кримінальне правопорушення;

Беручи до уваги вищевикладене, до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосовано інші менш суворі запобіжні заходи згідно п.п.1-4 ч.1 ст.176 КПК України, бо вони не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків передбаченим чинним законодавством та забезпечення можливості виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового слідства.

У клопотанні слідчий просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або викривити речі та документи, що мають вагоме значення для встановлення обставин злочину і незаконно впливати на інших учасників процесу, а також у зв`язку із неможливістю запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання, посилаючись на те, що підозрюваний може скоювати нові злочини та переховуватися від органів міліції, а тому просив задовольнити клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні ОСОБА_5 заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що у нього хвора мати .

Вислухавши слідчого, підозрюваного, прокурора, який підтримав клопотання і пояснив, що потерпілий боїться підозрюваного та дослідивши матеріали долучені до клопотання про застосування запобіжного заходу, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчим було встановлено, що 22.05.2015р. приблизно о 23год. ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перелізши через паркан, проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 . Знаходячись на території дачної ділянки почав стукати по вікнах дому і погрожувати розбиттям вікон та фізичною розправою. Після того як потерпілий відчинив двері, ОСОБА_5 зайшов до будинку в якому знаходились потерпілий ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_7 з малолітніми дітьми. Перебуваючи в коридорі домоволодіння між ОСОБА_5 та потерпілим виник словесний конфлікт, в ході якого у кімнаті під дитячим візочком ОСОБА_5 побачив електропилу «Bosch» і в нього раптово виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

У відповідності до ст.176 КПК України, запобіжним заходом є тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.

За змістом ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення не застосовується. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Врахувавши дійсні обставини справи, суд схиляється та приймає за дійсні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, запобігти спробам підозрюваного незаконно впливати на свідків, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальним правопорушень.

Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, не працевлаштований та тривалий час не має постійного джерела прибутку.

Окрім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який скоїв під час іспитового строку.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів: особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, суд вважає за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як ОСОБА_5 після скоєння злочину до органів досудового слідства по викликам не з`являється.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та може переховуватися, суд вважає за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За змістом ч.ч.1,2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196-197, 369-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Строк запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою рахувати з 26 червня 2015р. по 25 серпня 2015р.

Визначити, що грошова сума у розмірі 97тис.440грн. є достатньою для внесення її як застави.

У разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти під заставу, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій;

2) не відлучатися із м.Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з особами, що вживають алкогольні, наркотичні та психотропні речовини та займаються їх збутом;

5) не відвідувати місця, де збираються особи, що вживають або збувають заборонені в обігу речовини;

6) докласти зусиль до пошуку роботи.

Зазначені обов`язки діють два місяці з дня звільнення ОСОБА_5 з-під варти під заставу.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням умов звільнення під заставу покласти на слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та прокурора прокуратури Самарського району м.Дніпропетровська ОСОБА_3 .

Ухвалу суду може бути оскаржено протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської обл.

С Л І Д Ч И Й С У Д Д Я ОСОБА_1