Ухвала іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_11,
суддів:ОСОБА_12, ОСОБА_13,
за участю прокурора ОСОБА_14,
захисника ОСОБА_5,
засуджених ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 31 березня 2015 року кримінальну справу за касаційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, та захисника ОСОБА_5 на вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2014 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2013 року засуджено:

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, не судимого,

та

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України, не судимого,

- за ч. 3 ст. 364 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, пов'язані із виконанням функцій представників влади, на строк 2 роки;

- за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, пов'язані із виконанням функцій представників влади, на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та з покладенням обов'язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК України;

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2014 року вирок місцевого суду скасовано у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочинів та особам засуджених.

Визнано ОСОБА_6 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 364 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 364 КК України - у виді обмеження волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, пов'язані із виконанням функцій представників влади, на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді обмеження волі на строк 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, пов'язані із виконанням функцій представників влади, на строк 3 роки.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання.

Визнано ОСОБА_7 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 364 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 364 КК України - у виді обмеження волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, пов'язані із виконанням функцій представників влади, на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді обмеження волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 1 місяць з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, пов'язані із виконанням функцій представників влади, на строк 3 роки.

На підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, оскільки він відбув більше ј частини призначеного основного покарання.

У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

Згідно з вироком апеляційного суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винними та засуджено за те, що вони, будучи службовими особами, що здійснюють функції представників влади, за попередньою змовою між собою, зловживаючи владою, умисно, з корисних мотивів, 18 та 27 жовтня 2011 року, шляхом обману, ввівши потерпілих ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в оману щодо можливості проведення за місцем роботи та проживання кожного з них обшуків на предмет виявлення наркотичних засобів, зокрема, і шляхом можливої фальсифікації фактів зберігання наркотичних засобів та порушення відносно них кримінальних справ, в результаті чого за непритягнення їх до кримінальної відповідальності, заволоділи їх грошовими коштами на загальну суму 30 000 грн., чим завдали істотної шкоди правам громадян та підірвали авторитет і престиж органу державної влади.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особам засуджених, порушує питання про скасування вироку апеляційного суду та направлення справи на новий апеляційний розгляд. Зазначає, що апеляційним судом не вказано за якими кваліфікуючими ознаками ч. 1 ст. 364 КК України визнані винними засуджені, редакції закону, за яким вони засуджені, не наведено мотивів призначення покарання у виді обмеження волі та безпідставно застосовано Закон України «Про амністію у 2014 році». В доповненнях до касаційної скарги прокурор вказав, що суд апеляційної інстанції у порушення вимог ст. 400 КПК України 1960 року незаконно посилив призначене ОСОБА_6 та ОСОБА_7 додаткове покарання.

До початку розгляду справи у касаційній інстанції захисник ОСОБА_5 відкликав свою касаційну скаргу, а тому на підставі ч. 2 ст. 396 КПК України 1960 року касаційне провадження за його скаргою підлягає закриттю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання касаційної скарги, думку засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7, захисника ОСОБА_5, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, за які їх засуджено, та кваліфікація їх дій у касаційній скарзі прокурора не оскаржуються.

Твердження прокурора про те, що апеляційним судом у вироку не зазначені редакція Закону та кваліфікуючі ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, за яким засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_7, є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 КК України (в ред. від 21 лютого 2014 року) зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, тягне за собою кримінальну відповідальність.

Так, у вироку апеляційного суду правильно встановлені та зазначені кваліфікуючі ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, за який засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а саме зловживання владою з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної особи, що завдало істотної шкоди правам громадян та підірвало авторитет влади.

При цьому, вирок апеляційного суду в цій частині є достатньо мотивованим і в ньому чітко зазначено з яких саме підстав колегія суддів дійшла висновку про необхідність перекваліфікації дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з ч. 3 на ч. 1 ст. 364 КК України за наведеними ознаками та необхідність застосування Закону в редакції від 21 лютого 2014 року.

Посилання прокурора на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого ОСОБА_7 внаслідок м'якості і на необґрунтоване його звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про застосування амністії у 2014 році» є непереконливими.

Згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Санкцією ч. 2 ст. 190 КК України передбачені альтернативні види покарання.

Призначаючи засудженим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 основне покарання у виді обмеження волі за ч. 2 ст. 190 КК України, суд правильно врахував тяжкість вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, обставини скоєного, дані про особи винних, а також внесені до цього Закону зміни. За таких умов апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України в межах санкції цієї частини статті.

Також суд правильно призначив засудженим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів та звільнив їх від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році».

Разом з тим, суд апеляційної інстанції призначаючи додаткове покарання засудженим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у виді позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, пов'язані із виконанням функцій представників влади, на строк 3 роки, не повною мірою дотримався вимог ст. 65 КК України.

Як убачається з матеріалів провадження засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вперше притягуються до кримінальної відповідальності, злочин вчинили у молодому віці більше трьох років назад.

Враховуючи викладене, а також думку прокурора, який вважав, що призначення засудженим додаткового покарання на строк 3 роки є недоцільним, колегія суддів дійшла висновку, що додаткове покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно пом'якшити в межах санкції ч. 1 ст. 364 КК України. Таке покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним та достатнім для його виправлення й попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в цій частині підлягає зміні.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які були би підставою для скасування вироку суду у справі, не встановлено.

Керуючись пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України та статтями 394-396 КПК України 1960 року, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 закрити.

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, задовольнити частково.

Вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2014 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінити, зменшити засудженим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк додаткового покарання за ч. 1 ст. 364 КК України та за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України до 2 років позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, пов'язані з виконанням функцій представників влади.

Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13