Справа №451/805/15-к
Провадження № 1-кп/451/98/15
ВИРОК
іменем України
04 серпня 2015 року

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів обвинувальний акт відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Тищиця

Кам`янка-Бузького району Львівської області, жительки

АДРЕСА_1 ,громадянки України, українки, не депутата, освіта середня, не працює - перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, на утриманні має чотирьох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , одружена, раніше не судима -,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України;

у с т а н о в и в:

За обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що близько 17 години, 2 червня 2015 року, перебуваючи в під`їзді квартирного будинку, що в АДРЕСА_2 , маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, відкрито, без застосування насильства, викрала у ОСОБА_9 , мобільний телефон марки Нокіа-112, чорного кольору, імей НОМЕР_1 , вартістю 300 гривень, в якому знаходились сім картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 20 гривень, сім картка оператора мобільного зв`язку ТзОВ «Астеліт» вартістю 20 гривень та карта пам`яті вартістю 70 гривень, завдавши матеріальну шкоду потерпілому на суму 410 гривень.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України визнала повністю, визнала всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дала суду показання, що вона дійсно о 16 годині 2 червня 2015 року разом із чоловіком ОСОБА_10 та синочком ОСОБА_8 пішли в гості до ОСОБА_11 . Через деякий час у квартиру ОСОБА_11 зайшли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які просили позичити їм гроші, у яких між ними виник конфлікт, його суті не пригадує. Тоді власник квартири, ОСОБА_11 сказав їй вивести із квартири ОСОБА_14 . Вона, за вказівкою власника, взяла ОСОБА_14 за руку та почала тягнути із квартири. Коли витягнула його на коридор, забрала у нього мобільний телефон, чому так вчинила не може суду пояснити, та закрила двері до квартири. Телефоном користувалася один день, на наступний день повернула працівникам міліції, оскільки останній повідомили про заяву та крадіжку телефону. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прийшли до ОСОБА_11 в стані алкогольного сп`яніння, вона не перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Щиро кається у вчиненому, пообіцяла, що нею такий випадок більше не повториться, просила суд врахувати при постановленні вироку, що у неї на утриманні перебувають четверо неповнолітніх дітей.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом зясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, на думку суду, винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй дій доведено в повному обсязі.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України тобто грабіж, відкрите викрадення чужого майна.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є щире каяття у скоєному, добровільне відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченій, суд враховує характер і тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної, яка раніше несудима, позитивно характеризується за місцем проживання, перебування у неї на утриманні чотирьох малолітніх дітей, добровільне відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди потерпілому ОСОБА_9 та його заяву, в якій він просить обвинувачену суворо не карати.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства та призначити їй покарання в межах санкції обвинувачення.

Цивільний позов не предявлявся.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

засудив:

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ мобільний телефон Нокіа-112, чорного кольору, імей НОМЕР_1 , залишити у користуванні власника ОСОБА_9 .

Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Радехівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Засудженій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1