Єдиний унікальний № 500/1094/15-к
Провадження № 1-кп/500/174/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
05 березня 2015 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озерне Ізмаїльського району, із середньою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:
24 січня 2015 року, приблизно о 17:00 год., ОСОБА_4 , знаходячись на кухні будинку АДРЕСА_1 , в ході виниклого словесного конфлікту зі своєю дружиною ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс останній один удар кулаком в потиличну область голови та декілька ударів кулаком в область правої руки, якою вона у подальшому закривала голову, а саме в область правого передпліччя та тилу правої кисті.

Тим самим, ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних (числом 7) синців правої руки, які згідно висновку експерта № 62 від 06.02.2015 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та мають незначні швидкоплинні наслідки тривалістю не більше 6 днів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що 24.01.2015 р. вдень, коли він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов додому, то почав сваритися з дружиною, з якою він проживає в одному будинку, але подружні стосунки не підтримує. В ході сварки він не витримав та завдав їй один чи два удари в область голови, яку вона прикривала руками, у зв`язку з чим удари припали у руку.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 , дослідженням висновку судово-медичної експертизи № 62 від 06.02.2015 р., а також документів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина в повному обсязі також підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_5 та даними висновку судово-медичної експертизи № 62 від 06.02.2015 р.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 24.01.2015р., приблизно о 17:00 год., обвинувачений ОСОБА_4 , з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, але подружні стосунки не підтримує, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов додому та почав до неї чіплятися, ображати її померлих батьків, на що вона відповіла йому, а він почав бити її руками у голову, яку вона закривала руками. Таким чином один удар припав у голову та ще декілька ударів припали у руку, якою вона почала закриватися. Перед цим у них також часто виникали сварки на ґрунті зловживання обвинуваченим алкоголем.

Згідно даних висновку судово-медичної експертизи № 62 від 06.02.2015 р. у ОСОБА_5 були завдані тілесні ушкодження у вигляді множинних (числом 7) синців правої руки, які мають незначні швидкоплинні наслідки тривалістю не більш як шість днів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження являються наслідком впливу тупих предметів, якими могли бути кулаки, та могли бути завдані 24.01.2015 р.

Таким чином, суд вважає, що досліджені судом докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, як особа, яка незважаючи на профілактичну роботу продовжує вчинювати насилля в сім`ї психологічного та фізичного характеру, а також як особа, що зловживає алкогольними напоями.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає, оскільки, він, повністю визнавши свою вину у вчиненому, на думку суду, щиро не розкаявся.

До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вказаних обставин, а також того, що ОСОБА_4 досяг пенсійного віку, у зв`язку з чим в силу вимог ч. 3 ст. 56, ч. 2 ст. 57 КК України йому не може бути призначене покарання у виді громадських або виправних робіт, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що винному ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді штрафу в межах максимального розміру.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися. Клопотань про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 765 (сімсот шістдесят п`ять) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1