Справа № 11 -
Категорія - ст. 121 ч. 2 КК України
Головуючий в суді 1 інстанції -Степаненко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„ 23
" січня 2008 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого
- судді: -
Левчука О.Д.,

суддів : -
Дриги A.M.,
Беха М. О.,

за
участю прокурора : -
Нечепоренко С. П.,

захисника -
адвоката ОСОБА_1,

засудженого
: -
ОСОБА_2 ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві
кримінальну справу за апеляцією захисника засудженого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1, на вирок Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 08 листопада 2007 року ,
-

цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уродженець та мешканець АДРЕСА_1, українець,
громадянин України, освіта
середня, не одружений, не працюючий,
не військовозобов'язаний, раніше
не судимий,

засуджений за ч.
2 ст.
121 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_3 9000 грн. у відшкодування завданої їй
матеріальної шкоди та 10 000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди.

Вироком суду
вирішено також питання щодо речових доказів.

За
вироком суду ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за те, що він 02.01.2007 року близько 21
години, знаходячись в стані алкогольного
сп'яніння та проходячи по АДРЕСА_1, під
час розмови з наглядно знайомим ОСОБА_4,
який йшов додому, на ґрунті
особистих неприязних відносин, під час
сварки, яка раптово переросла в бійку, маючи намір на умисне спричинення тяжкого
тілесного пошкодження, та реалізуючи
свій злочинний намір, повалив ОСОБА_4 на
землю та почав умисно наносити численні удари ногами та руками по голові та
тулубу останнього, в результаті чого
ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: численних синців, саден та ран правої

половини
обличчя, що зливаються між собою, переломів кісток носа, переломів верхньої щелепи на рівні грушевидного отвору, субарахноїдальних крововиливів по випуклих
поверхнях лівої і правої тім"яно-потиличних областей, крововиливів в шлуночки головного мозку, отік -набухання головного мозку, які,
згідно з висновком судово-медичної експертизи № 30/6 від 14.02.2007
року, відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.
Смерть ОСОБА_4 наступила від внутрішньочерепної травми, з крововиливами під оболонки і в шлуночки
головного мозку, пошкодження у вигляді
комплексу внутрішньочерепної травми, має
ознаки тяжких тілесних ушкоджень(небезпечних для життя).

На даний
вирок захисником засудженого адвокатом ОСОБА_1 подано апеляцію, в якій він просить вирок суду скасувати, а кримінальну справу направити на додаткове
розслідування, посилаючись на те, що вина його підзахисного ОСОБА_2 у вчиненні
злочину не була доведена ні під час досудового слідства, ні в судовому засіданні, а вирок суду винесений на підставі одних
припущень, тим самим судом порушені вимоги ст.
323 КПК України та ст. 62 Конституції України.

В
запереченнях на апеляцію прокурор, який
підтримував обвинувачення в суді,
просить залишити апеляцію адвоката ОСОБА_1 без задоволення, а вирок суду без зміни.

Заслухавши
доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_1 і
засудженого, які, кожен окремо,
підтримали подану апеляцію, думку
прокурора, який заперечував проти
задоволення апеляції захисника засудженого,
вважаючи її необгрунтованою,
перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Доводи
апеляції адвоката ОСОБА_1 про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину та
порушення судом норм КПК України є безпідставними.

Висновок
суду щодо доведеності винності ОСОБА_2 у вчиненні зазначених злочинних дій за
обставин викладених у вироку, відповідає
фактичним обставинам справи,
підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є
обґрунтованим.

Так, винність ОСОБА_2 у вчиненні умисного
спричинення потерпілому ОСОБА_4 тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент
заподіяння, що спричинило смерть
потерпілого ОСОБА_4 підтверджується показами ОСОБА_2 на досудовому слідстві про
те, що він, перебуваючи в стані алкогольного
сп"яніння, 02.01.2007 року у
вечірній час йшов додому по АДРЕСА_3, а
потім звернув на АДРЕСА_2 і пішов під гору до церкви, де зустрів незнайомого чоловіка, якого повалив на землю і почав його бити
ногами по різних частинах тіла, а саме
голові та тулубу. Що було далі він не пам'ятає,
тому що був дуже п'яний. Пам'ятає лише,
що він прийшов додому і ліг спати,
куди дівся той чоловік якого він бив сказати не може, тому що не пам'ятає. На наступний день до
нього додому приїхали працівники міліції і його затримали. Коли він одягав свій
одяг в якому був 02.01.2007 року, то
помітив, що він був весь в крові. Він
подумав, що то кров того чоловіка якого
він побив. Свою вину він визнавав повністю в чому розкраювався, про що розповідав 24.01.2007 року при відтворенні
обстановки і обставин події (а.с. 81); показами потерпілої ОСОБА_3, (а.с. 37),
показами свідків ОСОБА_5 ( а.с.
23), ОСОБА_6 ( а.с. 24),
ОСОБА_7 (а.с. 22), протоколом огляду місця події (а.с. 4,
10); протоколом огляду речових доказів (а.с. 52); протоколом відтворення місця події
(а.с. 82), висновком судово-медичної експертизи № 30/6
від 14.02.2007 року, згідно якого у
ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження,
спричинені тупими предметами, які
могли виникнути від дії рук і ніг людини. Можливість виникнення всі вказаних
пошкоджень в результаті ударів головою об тверді предмети маловірогідне.
Можливість виникнення всі вказаних пошкоджень в результаті ДТП маловірогідне
(а.с. 102), висновком судово-імунологічної експертизи №
80 від 14.02.2007 року, згідно якого
кров потерпілого ОСОБА_4 відноситься до групи „0" ізогемаглютинами
анті-А, анті-В. На кросівку на праву
ногу і на

штанях
виявлена кров людини. При визначені групової належності крові на кросівку та
брюках виявлені антігени В, отже ця кров
могла виникнути від потерпілого ОСОБА_4 (а.с. 97), висновком експерта № 260 від 23.10.2007
року, кров ОСОБА_2 відноситься до групи А з ізогеммаглютиніном
анти-В. В його крові наявний супроводжуючий антиген А. В зв'язку з тим, що в крові ОСОБА_2 присутній антиген А, який не виявлений на речах (кросівках та
брюках), що були предметом
дослідження, то, як наслідок,
ця кров, в складі якої наявний, крім антигену-Н, ізогеммаглютинін анти-В, не могла походити від ОСОБА_2, а тому вона могла походити від потерпілого
ОСОБА_4, іншими наведеними у вироку
доказами.

Наведеним
у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку і вірно кваліфікував дії
ОСОБА_2 за ч.2 ст. 121 КК України.

При
призначенні покарання ОСОБА_2 суд першої інстанції врахував суспільну небезпеку
та тяжкість скоєного злочину, дані про
особу засудженого, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, тому визначене ОСОБА_2 покарання відповідає
вимогам ст. ст.
50, 65 КК України і є домірним
скоєному.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
адвоката ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08
листопада 2007 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.