Справа № 366/253/15-к
Провадження № 1-кп/366/31/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ОСОБА_4 , 10.12.14 приблизно о 16 годині, будучи у нетверезому стані та перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_7 , на ґрунті тривалих неприязних стосунків, які у нього склалися з ОСОБА_8 , з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс не менше 18 ударів ногами та руками в область голови, правої верхньої кінцівки, лівої передньої поверхні грудної клітини та лівої верхної кінцівки ОСОБА_8 , в наслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини з множинними переламами ребер зправа та зліва по різним анатомічним лініям, крововиливи навколо переламів у м`які тканини, множинні синці фіолетового кольору на обличчі, тулубі, обох верхніх кінцівках і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку між тілесними ушкодженнями ОСОБА_8 та її смертю. ІНФОРМАЦІЯ_2 , у проміжку часу з 22 до 24 години, ОСОБА_8 перебуваючи на узбіччі вул. Шляхової, неподалік господарства № 51, померла.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 189 від 24.01.2015 року смерть ОСОБА_8 настала в результаті травматичного шоку, який розвинувся після отриманої закритої травми грудної клітини з множинними переломами ребер по різним анатомічним лініям з пошкодженням зовнішнього листка плеври на фоні алкогольного сп`яніння.
Вищезазначені встановлені судом обставини підтверджуються доказами, що отримані судом з досліджених у судовому засіданні таких процесуальних джерел доказів, як показання самого обвинуваченого, потерпілого, свідків та матеріалів кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся.
Зокрема, допитаний як обвинувачений ОСОБА_4 показав суду, що 10 грудня 2014 року він разом з ОСОБА_8 прийшли в гості до Шевченко Лілії. Шевченко Лілія проживала разом зі співмешканцем, ОСОБА_9 в с. Обуховичі. Потім ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 поїхали до смт. Іванків, у справах. Пізніше вони подзвонили з ОСОБА_11 та сказали, що вже їдуть назад, а коли приїхали, вони в чотирьох почали вживати спиртні напої. Випили багато. Потім, йому здалось, що ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 їздили не по справам, а гуляли з іншими хлопцями. Він приревнував її, та на грунті цього почав з`ясовувати стосунки. Під час сварки, він наніс ОСОБА_12 декілька ударів ногами по тулубу, в грудну клітину та руками по обличчю. Їх розборонив співмешканець ОСОБА_13 , ОСОБА_9 . Вони продовжили вживати спиртне, а потім залишились ночувати. Наступного дня вони вчотирьох ходили в гості до знайомої на ім`я ОСОБА_14 , де також вживали спиртне. ОСОБА_8 , говорила, що їй болить в боку, і більш нічого. Потім, 12 грудня 2014 року він ще раз бив ОСОБА_8 біля господарства Шевченко Лілії, так само по ребрах та обличчю. Потім вони з ОСОБА_12 вийшли з будинку ОСОБА_7 , та він вирішив відвезти її до сусідки. Він пішов, а ОСОБА_12 залишилась на дорозі. Коли він повернувся разом із сусідкою, то ОСОБА_12 лежала на землі, але еще дихала. Він прикрив її своєю курткою та відлучився на хвилину, а коли повернувся то біля ОСОБА_12 стояли двоє хлопців, а ОСОБА_12 вже не дихала. Він розвернувся та пішов додому. Чого він пішов додому і не залишився на місці він пояснити не може. Вже через півгодини-годину до нього прийшли працівники міліції та затримали. У вчиненному він щиро розкаюється, не хотів щоб так вийшло.
Допитаний в якості потерпілого, ОСОБА_6 , показав суду, що ОСОБА_8 доводилась йому дочкою. У неї було троє дітей. Діти проживали з ним у будинку, а ОСОБА_12 , вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями, ночувала де прийдеться. Діти її любили, завжди чекали на неї, вона також любила своїх дітей. Обвинуваченого, ОСОБА_4 він знає, останній проживав разом з його дочкою, ОСОБА_8 , у нього в сараї де стояв кінь. ОСОБА_4 , неодноразово судимий, зловживає спритними напоями, а тому він не хотів, щоб той жив у нього вдома. Бачив свою дочку неодноразово із синцями, але вона жодного разу не скаржилась на ОСОБА_4 . Точного часу та дати він не пам`ятає, але сусіди йому повідомили, що ОСОБА_15 вбив ОСОБА_12 .
У судових дебатах потерпілий ОСОБА_6 просив покарати ОСОБА_4 суворо.
Крім показів, самого обвинуваченого, потерпілого, його вина також підтверджується показами свідків та матеріалами кримінального провадження.
Зокрема, допитана в якості свідка ОСОБА_7 , показала суду, що вона проживає в с. Обуховичі, з чоловіком. З обвинуваченим ОСОБА_4 раніше знайома, він зустрічався з ОСОБА_8 , а ОСОБА_16 була її подругою. Стосунки з обома нормальні. 10 грудня 2014 року, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 прийшли до них в гості. Потім вона з ОСОБА_12 поїхали у справах до смт. Іванків, а ОСОБА_17 залишився разом з її чоловіком. По приїзду додому вони сіли за стіл та почали вживати спиртне. Під час розпиття алкогольних напоїв, ОСОБА_17 приревнував ОСОБА_12 , та почав з нею сваритися. Під сварки, ОСОБА_17 почав наносити удари ОСОБА_12 руками та ногами по тулубу, ребрам та обличчю. Її чоловік почав їх розбороняти. Потім всі заспокоїлись та полягали спати. Наступного дня, 11.12.2014 року, вони вчотирьох ходили в гості до ОСОБА_18 . ОСОБА_12 почувала себе добре. У ОСОБА_18 також вживали спиртне. Коли вони були у ОСОБА_18 , ОСОБА_8 няньчилась з дітьми. Носила їх на руках, купала. Одного разу поскаржилась на біль у боку. 12 грудня 2014 року, ОСОБА_17 разом з ОСОБА_12 знову приходили до неї в гості, вживали спиртне. Приблизно о 20 годині, вона проводила ОСОБА_17 і ОСОБА_16 до машини, і після того вона їх не бачила. Вже 13 грудня 2014 року до неї приїхали працівники міліції та сказали, що ОСОБА_16 померла.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_19 , показав суду, що проживає в с. Обуховичі, разом з дружиною ОСОБА_20 Лілією. З ОСОБА_17 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 він просто знайомий, стосунків не підтримує. 10 грудня 2014 року, дружина ОСОБА_23 з подругою ОСОБА_12 поїхали в смт. Іванків. Повернулись о 16 годині, вчотирьох сиділи у них вдома, випивали. Він пішов на кухню, а згодом почув сварку ОСОБА_17 з ОСОБА_12 . Коли він зайшов до кімнати, де всі сиділи за столом, побачив як ОСОБА_17 бив ОСОБА_16 . Він почав розбороняти їх. Потім всі лягли спати. 11 грудня 2014 року, ОСОБА_17 з ОСОБА_16 ходили до ОСОБА_18 в гості, гуляли. ОСОБА_24 подзвонила та запросила його з ОСОБА_10 . ОСОБА_16 , гуляла з ОСОБА_25 дітьми, носила їх на руках, купала, ні на що не скаржилась. Ввечері вони прийшли до них додому. 12 числа ОСОБА_17 разом з ОСОБА_16 знову прийшли до них додому і постукали. Він вийшов на двір, побачив ОСОБА_17 , а ОСОБА_16 сиділа на зігнутих ногах біля колодязя та курила. Одного разу ОСОБА_16 казала у його присутності, що їй болить, але не сильно. Де болить, не уточнила. Потім подзвонили батьку ОСОБА_12 , щоб він відвіз ОСОБА_17 з ОСОБА_12 до м. Буча. Білотєл взяв ОСОБА_16 під руку та вони пішли до машини.
Крім показів обвинуваченого, потерпілого, свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується оглянутими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме:
рапортом про вчинене кримінальне правопорушення від 13.12.2014 року а. с. 31;
протоколами огляду місця події з фототаблицею а. с. 32-47, 51-54;
висновком експерта № 130 від 19.12.2014 року а. с. 57-60;
висновком експерта № 189 від 24.01.2015 року а. с. 65-68;
лікарським свідоцтвом про смерть а. с. 72;
протоколом проведення слідчого експерименту а. с. 81-100, 102-111;
Вказані докази у своєму взаємозв`язку дають достатні підстави вважати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні вищезазначеного кримінально караного діяння.
Своїми умисними діями, що виразилися у навмисному нанесені тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, не працює, раніше судимий, його майновий стан, здоров`я та вік.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує:
- наявність обставин, які у відповідності до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання: щире каяття;
- наявність обставини, які у відповідності до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи тяжкість злочину та ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію потерпілого, суд вважає, що для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 нових злочинів, слід обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України.
Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 повинен відбувати покарання у місцях ізоляції від суспільства, суд не знаходить підстав для зміни обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
В матеріалах кримінального провадження цивільний позов відсутній.
Майна, на яке накладено арешт, немає.
Заходи забезпечення кримінального провадження, обумовлені п. п. 3 - 9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.
Відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України, у матеріалах кримінального провадження наявні речові докази, щодо яких необхідно ухвалити процесуальне рішення при постановленні вироку, а саме: гіпсовий зліпок взуття знищити; пару кросівок чорного кольору, які були вилучені протоколом огляду від 13.12.2014 року та передані під розписку ОСОБА_4 залишити у його користуванні; змиви плям бурого кольору використані в ході проведення судово-імунологічної експертизи; зрізи нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_8 , які зберігаються в кімнаті речових доказів знищити; капюшон, пояс, балонєву куртку червоного кольору, майку чорного кольору, джинсові штани синього кольору, пару жіночих чобіт, бюстгалтер червоно кольору, светр в полоси чорного та сірого кольорів, які зберігаються в кімнаті речових доказів знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати по справі щодо залучення експерта у сумі 393 грн. 12 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів, приєднавши частково невідбуту частину покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 19 грудня 2014 року, і остаточно призначити покарання у вигляді 8 років 9 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін та утримувати його в Київському слідчому ізоляторі № 13 УДПСУ в м. Києві та Київській області.
Строк відбування покарання обчислювати ОСОБА_4 з моменту його затримання, тобто з 13.12.2014 року.
В матеріалах кримінального провадження цивільний позов відсутній.
Майна, на яке накладено арешт, немає.
Заходи забезпечення кримінального провадження, обумовлені п. п. 3 - 9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.
Відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України гіпсовий зліпок взуття знищити, пару кросівок чорного кольору, які були вилучені протоколом огляду від 13.12.2014 року та передані під розписку ОСОБА_4 залишити у його користуванні, змиви плям бурого кольору використані в ході проведення судово-імунологічної експертизи, зрізи нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_8 , які зберігаються в кімнаті речових доказів знищити, капюшон, пояс, балонову куртку червоного кольору, майку чорного кольору, джинсові штани синього кольору, пару жіночих чобіт, бюстгалтер червоно кольору, светр в полоси чорного та сірого кольорів, які зберігаються в кімнаті речових доказів знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по справі щодо залучення експерта у сумі 393 грн. 12 коп.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його нене скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя