Справа № 567/187/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.03.2015 рокум. Острог
Острозький районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1
з участю: прокурора - ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кунів Ізяславського району Хмельницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, із середньою освітою, раніше судимого: 23.09.2014р. Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.; 08.12.2014р. Рівненським міським судом за ч. 1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 29.09.2010р. Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,
Так, повторно, 09.07.2014р., близько 20 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в м.Острог по пр-ту Незалежності, поблизу магазину «Смак» з метою незаконного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом отримання майна в користування на один день на умовах оренди, незаконно заволодів ноутбуком марки ASUS K56CB (K56CB-XX36) Black вартістю 5100 грн., сумкою для ноутбука вартістю 200 грн. та безпровідною мишкою до ноутбука вартістю 200 грн., які належали ОСОБА_4 .
Реалізовуючи свій злочинний задум до кінця, ОСОБА_5 наступного дня, перебуваючи в м.Рівне по вул. Чорновола збув незаконно придбаний ним ноутбук та аксесуари до нього в «Ломбард-Скарбниця», де отримав грошову винагороду, яку витратив на власні потреби, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 5500 грн.
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно.
21.02.2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 було досягнуто угоди про примирення.
Згідно умов вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення в обсязі підозри у судовому провадженні, а потерпілий ОСОБА_4 зобов`язався підтвердити відшкодування завданих йому збитків підозрюваним ОСОБА_5 та відсутність у нього претензій матеріального і морального характеру до ОСОБА_5 .
Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом та просить затвердити угоду.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав угоду про примирення із обвинуваченим, просив її затвердити та пояснив, що укладення угоди є добровільним, на нього не чинився будь-який тиск чи примус при її підписанні. Пояснив, що він до обвинуваченого жодних претензій матеріального чи нематеріального характеру не має, завдані збитки йому відшкодовано.
Суд, розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно із ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.2 ст.190 КК України.
Судом, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що сторони угоди повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Цивільний позов в кримінальному провадженні потерпілим не заявлявся. Речові докази відсутні.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення та призначення ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 377, 475 КПК України суд, -
засудив :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1