Справа №212/1259/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою , не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не маючий, не працює, раніше судимого: 02.06.2009 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 187 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений 12.08.2011 року умовно-достроково на не відбутий строк 3 місяці 27 днів, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор прокуратури Жовтневого району м. Кривого Рогу ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , повторно, 09 січня 2015 року приблизно о 23.30 годин, маючи намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи із корисних мотивів, перебуваючи біля магазину ВАРУС, розташованого по вулиці Мусоргського, 17 в Жовтневому району м. Кривого Рогу та побачивши раніше незнайомого ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його ніхто не супроводжує та він на нього не звертає жодної уваги, реалізуючи в подальшому свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, настиг ОСОБА_6 , та, діючи на досягнення єдиного злочинного результату, застосувавши до нього насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, яке виразилося в тому, що ОСОБА_5 лівим кулаком руки наніс один удар в обличчя, від чого ОСОБА_6 впав на асфальтовану поверхню. Одночасно, ОСОБА_5 , реалізуючи в подальшому свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер та є очевидними для потерпілого ОСОБА_6 , діючи із корисних намірів на досягнення злочинного результату, правою рукою відкрито викрав з лівої кишені одягнутої на потерпілого ОСОБА_6 куртки мобільний телефон марки Lenovo S820, чорного кольору ІМЕІ №1 - НОМЕР_1 , ІМЕІ №2 - НОМЕР_2 , вартістю 2198,90 гривень, після чого, ОСОБА_7 з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, звернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним на свій розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 була заподіяна майнова шкода на загальну суму 2198,90 гривень та фізичний біль.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що при зазначених у обвинувальному акті обставинах він вчинив викрадення телефону, застосувавши насильство до потерпілого, провину визнав у повному обсязі, просив суворо не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого мають характер логічних та послідовних, що дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що обвинувачений ОСОБА_5 винен у вчиненні зазначених вище дій, а його дії кваліфіковані вірно за ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючою покарання обставиною, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, відноситься до категорії тяжких злочинів, обвинувачений раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, суспільною корисною працею не займається.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч. 2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі, проте на мінімальний строк, з застосуванням ст. 75 КК України і звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.

Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_5 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Долю речових доказів необхідними вирішити відповідно до ст.100 КПК України, а саме: мобільний телефон марки Lenovo S820, чорного кольору ,який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 необхідно залишити у розпорядженні власника.

Запобіжний захід домашній арешт, обраний на досудовому розслідуванні обвинуваченому, залишити незмінним, до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено. Суд вважає необхідним роз`яснити потерпілому право на звернення з цивільним позовом про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369,370,371 КПК України суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання ЧОТИРИ роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді ЧОТИРЬОХ років позбавлення волі з випробуванням на ОДИН рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього зобов`язання.

У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 такі зобов`язання: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.

Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на кримінально - виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 домашній арешт, до набрання вироком законної сили, залишити незмінним.

Речові докази: мобільний телефон марки Lenovo S820, чорного кольору, залишити у розпорядженні власника ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1