У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого Пивовара В.Ф.,

суддів Канигіної
Г.В., Гошовської Т.В.

за участю прокурора Сорокіної О.А.

та
засудженого ОСОБА_1.

розглянула в судовому засіданні у м.
Києві 6 грудня 2007 року кримінальну
справу за касаційним поданням заступника прокурора Миколаївської області на
вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 квітня 2007 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,

уродженку
м. Миколаєва,

раніше
не судимого,

засуджено:

- за ч. 3 ст. 212 КК України на 5 років позбавлення волі з
позбавленням на 1 рік права займати посади пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно - господарчих обов'язків;

-
за ч. 1 ст. 358 КК України на 1 рік обмеження волі;

- за ч. 3 ст. 358 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 366 КК України на 2 роки позбавлення волі з
позбавленням на 6 місяців права займати посади пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та адміністративно - господарчих обов'язків.

На підставі ст. 70 КК України
за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим
остаточно ОСОБА_1. призначено
5 років позбавлення волі з позбавленням на 1 рік права займати посади
пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно - господарчих обов'язків.

На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_1. звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком 2 роки та з покладенням на нього
обов'язків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.

В апеляційному порядку справа не переглядалась.

Згідно з вироком ОСОБА_1засуджено за те, що він виконуючи
обов'язки директора ПП “Антал” з 6 травня 2005 року, будучи посадовою особою
суб'єкта підприємницької діяльності і виконуючи на підприємстві
організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, покладені на
нього діючим законодавством, у період з травня по грудень 2005 року умисно
ухилився від сплати податків на суму 2350145 гривень, тобто в особливо великих
розмірах, вносячи для цього в податкові декларації та інші фінансові документи
завідомо неправдиві відомості.

Крім того, у період часу з 26 липня до 9 серпня 2006 року він використовував
завідомо підроблені документи - бухгалтерські документи підприємств ПП. «Агро
Траст» та ПП. «Ритмо».

Також, 1 грудня 2005 року ОСОБА_1з метою запобігання
камерної перевірки податкових декларацій і швидкої здачі фінансової звітності
ПП “Антал” у податкових деклараціях підробив підпис ОСОБА_2., який був звільнений з
посади директора цього підприємства у травні 2005 року та надав її в ДПІ Центрального району м. Миколаєва.

20 січня 2006 року він у цей же спосіб при аналогічних
обставинах повторно підробив підпис ОСОБА_2. у податковій декларації, яку надав
в ДПІ Центрального району м. Миколаєва.

У касаційному поданні заступник прокурора Миколаївської
області ставить питання про скасування вироку щодо ОСОБА_1. та направлення
справи на новий судовий розгляд у зв'язку з невідповідністю призначеного судом
покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Мотивує тим, що суд
необґрунтовано застосував ст. 75 КК України та крім того, всупереч вимог ст. 77
цього Кодексу звільнив засудженого як від основного так і додаткового
покарання.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора про підтримання касаційного подання, пояснення засудженого ОСОБА_1., який заперечував проти
задоволення подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у касаційному поданні
доводи, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішення про
звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК
України може бути прийняте, якщо суд, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші
обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без
відбування покарання.

Суд призначив ОСОБА_1. покарання та звільнив від його відбування з
випробуванням на підставі ст. 75 КК України, пославшись на те, що він повністю
визнав вину, розкаявся, раніше не
засуджувався, позитивно
характеризується за місцем роботи.

Проте, з таким
висновком суду не можна погодитись, оскільки він не ґрунтується на загальних
засадах призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України.

Як убачається з
матеріалів справи, суд фактично не врахував, що ОСОБА_1вчинив тяжкий і середньої тяжкості злочини та залишив поза
увагою, що злочинні дії ОСОБА_1. призвели до фактичного ненадходження до
бюджету коштів в особливо великих розмірах і ним не вжито заходів до їх
відшкодування. Крім того, суд не навів у вироку мотивів прийняття рішення про
застосування ст. 75 КК України.

Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_1. покарання із
звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України є
невідповідним ступеню тяжкості злочину та є несправедливим
внаслідок м'якості, про що обґрунтовано стверджується в касаційному поданні.

Крім того, всупереч вимог ст. 77 КК України суд у
резолютивній частині вироку вказав на звільнення засудженого на підставі ст. 75
КК України від призначеного покарання в цілому, тобто як від основного, так і
додаткового у виді позбавлення права займати посади пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та адміністративно - господарчих обов'язків на строк
1 рік.

Тому вирок щодо ОСОБА_1. підлягає скасуванню, а
справа направленню на новий судовий розгляд.

Якщо при новому
судовому розгляді буде доведено винуватість ОСОБА_1. у вчиненні
зазначених злочинів, то покарання має бути призначено відповідно до вимог закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК
України колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання
заступника прокурора Миколаївської області задовольнити.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 10
квітня 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд.

Судді:

В.Ф. Пивовар Г.В. Канигіна Т.В. Гошовська

З оригіналом згідно:

Суддя Верховного Суду
України
Г.В. Канигіна