Номер провадження 11-кп/788/273/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження № 0005059 від 17 липня 2013 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 березня 2015 року, за яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Охтирка Сумської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-12.12.2014 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст.186 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України,

з участю потерпілої - ОСОБА_7

прокурора - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій він, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, вірність кваліфікації своїх дій, вказує на суворість призначеного йому покарання, просить змінити вирок суду, пом`якшивши призначене покарання з застосуванням ст.69 КК України.

За вироком суду, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 16 липня 2013 року, він прибув в м. Суми, де близько 12:00 год., перебуваючи неподалік будинку № 15 по провулку Сумському побачив раніше йому не знайому ОСОБА_10 , на плечі у якої висіла жіноча сумочка і в цей момент вирішив заволодіти даною сумочкою та її вмістом.

Реалізовуючи свій злочинний намір, на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 , підійшов ззаду до ОСОБА_10 і, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, наніс їй один удар правою ногою в праву частину обличчя, від якого остання впала на землю, після чого відкрито заволодів жіночою сумочкою, в якій знаходилось майно, на загальну суму 7148 грн. та документи, що належали ОСОБА_10 , чим спричинив їй майнову шкоду на вказану суму та тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Крім цього, 31 липня 2013 року, близько 14:00 год., ОСОБА_6 , разом із невстановленою особою, перебуваючи поблизу річки Псел, неподалік буд. №1 по провул. 2-й Продольний у м. Суми, побачили раніше їм невідому ОСОБА_11 , на плечі якої висіла сумка. У цей момент у ОСОБА_6 і невстановленої особи виник умисел на відкрите заволодіння даною сумкою і її вмістом.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленою особою, підбіг разом з невстановленою особою до ОСОБА_11 . При цьому невстановлена особа намагалась нанести потерпілій удар рукою в область обличчя, але та ухилилась і повернулась в сторону де перебував ОСОБА_6 , який, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, наніс їй один удар правою рукою в ділянку перенісся від якого ОСОБА_11 впала на асфальт на лівий бік. Тоді ОСОБА_6 наніс їй удар правою ногою по лівому стегну і після нанесених тілесних ушкоджень ОСОБА_11 втратила орієнтацію у просторі та не мала змоги чинити опір, чим скористався ОСОБА_6 разом із невстановленою особою, які відкрито заволоділи жіночою сумочкою, в якій знаходились документи та речі, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють, та майном на загальну суму 489 грн., а також спричинили їй тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Крім цього, 31 липня 2013 року, ОСОБА_6 , близько 16:20 год., перебуваючи неподалік буд.19 по провул. Сумському у м. Суми, побачив раніше невідомого йому ОСОБА_12 , у руках якого перебувала барсетка. У цей момент у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння цією барсеткою та її вмістом.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 вчинив напад ззаду на ОСОБА_12 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та наніс йому удар правою ногою у праве вухо, від чого ОСОБА_12 присів на коліно, після чого ОСОБА_6 наніс йому удар по тулубу з лівого боку і користуючись тим, що потерпілий втратив орієнтацію у просторі і не міг чинити опору, відкрито заволодів барсеткою, у якій знаходилось речі, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють та майно на загальну суму 355 грн., чим заподіяв йому матеріальну шкоду на вказану суму, крім того, спричинив потерпілому тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 березня 2015 року ОСОБА_13 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України та призначено покарання:

·за ч. 2 ст.186 КК України - 4 роки позбавлення волі;

·за ч. 1 ст.187 КК України - 5 років позбавлення волі;

Згідно ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено до відбування ОСОБА_6 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 грудня 2014 року, більш суворим покаранням призначеним за даним вироком, остаточно призначено до відбування ОСОБА_6 - 5 років позбавлення волі.

Обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 за даним вироком рахувати з 16 березня 2015 року з моменту обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зарахувано у строк відбування покарання ОСОБА_6 відбуте ним покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 грудня 2014 року з 29 жовтня 2014 року по 15 березня 2015 року включно.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення чотирьох товарознавчих експертиз на загальну суму 625 грн. 08 коп.

Долю речових доказів вирішено в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Свої вимоги обвинувачений ОСОБА_6 мотивує тим, що при ухваленні відносно нього вироку, судом не було взято до уваги ряд пом`якшуючих покарання обставин, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, що він раніше не судимий, позитивно характеризується, має середню спеціальну освіту. Також ОСОБА_6 зазначає, що потерпілі щодо відшкодування заподіяної шкоди позовів не заявляли, а вчиняти злочини його примусило тяжке сімейне становище

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідь головуючого судді про обставини справи та зміст поданої апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора та потерпілу, які заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили вирок районного суду залишити без зміни, провівши судові дебати і вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються матеріалами, належним чином дослідженими судом та ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України кваліфіковано вірно.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про суворість призначеного йому покарання, колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_6 покарання, районний суд врахував наявність обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

З урахуванням зазначеного, доводи ОСОБА_14 про те, що судом першої інстанції при призначенні покарання не були враховані обставини, що пом`якшують покарання повністю спростовується вищезазначеним.

Поряд з цим, судом першої інстанції при призначенні покарання було також враховано, що ОСОБА_6 вчинив три епізоди злочинної діяльності, враховано ступінь тяжкості скоєних злочинів, які, відповідно до ст.12 КК України, є тяжкими злочинами, дані про особу обвинуваченого, який завдану шкоду потерпілим не відшкодував і не вживав ніяких заходів щодо її відшкодування та обґрунтовано призначив покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України та ч.1 ст.187 КК України, що знайшло своє відображення у вироку суду з наведенням відповідних мотивів.

При цьому, посилання ОСОБА_6 на те, що потерпілі не заявляли цивільних позовів щодо відшкодування майнової та моральної шкоди, на думку колегії суддів не може бути пом`якшуючою обставиною, оскільки потерпілі не позбавлені можливості звернутися з таким позовами в порядку цивільного судочинства.

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо вчинення ним злочину внаслідок тяжких сімейних обставин, через які він залишився без коштів на проживання та харчування не заслуговують на увагу, оскільки він маючи спеціальність, як зазначено в апеляційній скарзі, мав можливість вжити заходів щодо працевлаштування або ж стати на облік у Центрі зайнятості, як безробітний, а не вчиняти тяжкі кримінальні правопорушення відносно інших осіб.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що він позитивно характеризується, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки в матеріалах кримінального провадження (а.п.199) міститься характеристика, за підписом голови квартального комітету ОСОБА_15 , з якої вбачається, що ОСОБА_6 за місцем реєстрації характеризується негативно, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за крадіжки.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він раніше не судимий, не відповідають дійсності при наявності вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 грудня 2014 року, за яким ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, що враховано судом при постановленні оскаржуваного вироку.

В зв`язку з вищезазначеним, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання є справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та зміни вироку в частині призначеного покарання з застосуванням ст.69 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 березня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня проголошення, а засудженим,- в цей же строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4