АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/937/15 Справа № 204/1661/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Апеляційного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровськ від 31 березня 2015 року, якою продовжено застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Республіці Узбекистан, проходить примусове лікування в Державному закладі "Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України" згідно постанови Красноперекопського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 23 жовтня 2012 року,
у зв`язку із вчиненням суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

за участю

прокурора - ОСОБА_8

захисника - ОСОБА_6 ,

представника Державного закладу

"Українська психіатрична

лікарня з суворим наглядом

МОЗ України" - ОСОБА_9

особи, щодо якої застосовано примусові

заходи медичного характеру - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
Захисником ОСОБА_6 подана апеляційна скарга в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровськ від 31 березня 2015 року, якою продовжено застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , призначених йому Красноперекопським міськрайонним судом Автономної Республіки Крим від 23 жовтня 2012 року, в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні подання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом, призначених ОСОБА_7 .
В обґрунтування своїх доводів захисник посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на законі, оскільки із висновку комісії лікарів-психіатрів № 289 від 06 березня 2015 року вбачається покращення психічного стану ОСОБА_7 та зниження соціальної небезпеки хворого для оточуючих, крім того, ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння не пов`язане з посяганням на здоров`я та життя людини.
На вказану апеляційну скаргу заступником головного лікаря з медичних питань ДЗ "Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України" ОСОБА_10 подані заперечення, згідно яких, психічний стан хворого ОСОБА_7 дійсно покращився, але не досяг стійкості, позитивні зміни є короткочасними, а тому просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, так як вважає її обґрунтованою та законною.
Ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровськ від 31 березня 2015 року продовжено застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , призначених йому Красноперекопським міськрайонним судом Автономної Республіки Крим від 23 жовтня 2012 року, в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що ОСОБА_7 страждає тяжким психічним розладом і здійснив дії, які являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, згідно висновку лікаря-психіатра №289 від 06 березня 2015 року його стан здоров`я залишається незмінним.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи захисника ОСОБА_6 , який вимоги своєї апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, думку ОСОБА_7 , який підтримав вимоги поданої захисником в його інтересах апеяційної скарги та просив їх задовольнити, думку прокурора ОСОБА_8 , який вважав, що підстави для задоволення вимог апеляційної скарги захисника відсутні тому просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу" одним із примусових заходів медичного характеру, які застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, є госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом.
Нормами ч.ч. 2 та 3 тієї ж статті того ж Закону передбачено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру.
Нормами ч. 2 ст. 514 КПК України визначено, що зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров"я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Таким чином, на думку колегії суддів, головним критерієм для зміни або припинення примусових заходів медичного характеру є зміна стану здоров"я особи, до якої такі заходи застосовані, настільки, що відпадає потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Як встановлено судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції, в результаті застосованих до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру психічний стан сторов"я останнього дійсно покращився, що підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів № 289 від 06 березня 2015 року. Однак, як вбачається із того ж таки висновку комісії лікарів-психіатрів, стан здоров"я хворого не досяг такого рівня, щоб можна було стверджувати, що потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру відпала, оскільки зміни стану його здоров"я є не суттєвими.
На думку колегії суддів, за викладених обставин посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 перебуває на лікуванні вже значний період часу, а також на деяке покращення стану здоров"я останнього є необгрунтованими.
Оскільки ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, тобто відповідає вимогам ст. 370 КПК України, колегія суддів вважає, що підстави для її зміни чи скасування відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровськ від 31 березня 2015 року без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але вона може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції, а ОСОБА_7 в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали апеляційного суду.

Судді: