Справа № 761/970/15-к
Провадження № 1-в/761/39/2015
У Х В А Л А
Іменем України
02 березня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника Київського СІЗО ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 , розглянувши в режимі відео конференції з Київським СІЗО, матеріали клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про звільнення від покарання за хворобою,

ВСТАНОВИВ:
до Шевченківського районного суду м. Києва 15.01.2015 року надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про звільнення від покарання за хворобою, в якому ставиться питання про призначення медичного огляду засудженої ОСОБА_5 спеціальною лікарською комісією та отримання висновку щодо стану її здоров`я і наявності в неї захворювань, що відносяться до «Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання» та звільнити ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Печерського районного суду м.Києва 17.09.2013 року.

В судове засідання не з`явився захисник. Від останнього надійшло клопотання про відкладення розгляду клопотання, у зв`язку із зайнятістю його у іншому судовому засіданні. З огляду на те, що захисник належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду, його неявка у відповідності до ст.539 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання та неявка захисника у дане судове засідання, у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому засіданні не є неявкою з поважних причин, з урахуванням того, що розгляд даного клопотання обмежений процесуальними строками, з метою недопущення суттєвих порушень процесуальних строків при розгляді даного клопотання, вважаю за необхідне розглянути клопотання у відсутність захисника.

Прокурор вважає, що Шевченківський районний суд м.Києва не вправі розглядати дане клопотання по суті, з огляду на те, що клопотання про звільнення від відбування покарання за хворобою засудженої має розглядати суд по місцю відбування засудженою покарання, а Київський слідчий ізолятор не є установою відбування покарання.

Засуджена вважає, що дане клопотання підлягає розгляду Шевченківським районним судом м.Києва, оскільки на даний час Київський слідчий ізолятор фактично є місцем, де вона відбуває покарання.

Суд, вивчивши матеріали клопотання, матеріали особової справи, відповідь на запит суду з Київського СІЗО, приходить до висновку про необхідність залишення клопотання захисника без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 539 КПК України клопотання (подання), про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, у разі необхідності вирішення питання, передбаченого пунктом 6 ст. 537 КПК України, а саме про звільнення від покарання за хворобою.

Відповідно до ст.11 КВК України визначено види органів і установ виконання покарань. З огляду на положення даної статті Київський слідчий ізолятор не є установою відбування покарання.

Відповідно до листа Київського слідчого ізолятора УДПСУ в м.Києві та Київській області від 12.02.2015 року вих. № 08-2466 на запит суду, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 утримується в Київському слідчому ізоляторі з 17.09.2013 р. по теперішній час.

Відповідно до наряду Державної пенітенціарної служби України за № 2/3/1-552/25-15 від 27.01.2015 р., засуджена ОСОБА_5 , яка відбуває покарання в Уманській ВК № 129 Черкаської області, після доставки в судове засіданні, підлягає етапуванню для подальшого відбування покарання з Київського СІЗО до Павлоградської ВК № 142 Дніпропетровської області.

Окрім того, як вбачається з матеріалів особової справи аналогічні клопотання про звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_5 за хворобою, неодноразово були предметом судового розгляду 09.10.2014 року, 27.11.2014 року Шевченківським районним судом м.Києві та двічі у їх задоволенні судом було відмовлено. Окрім того ухвала Шевченківського районного суду м.Києва від 27.11.2014 року була предметом перегляду Апеляційним судом м.Києва та 09.02.2015 року залишена без змін.

Отже, відповідно до ст.532 КПК України ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 09.10.2014 року, 27.11.2014 року та ухвала Апеляційного суду м.Києва від 09.02.2015 року набрали законної сили.

Окрім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення засудженої особи від покарання за хворобою.
Захворювання на тяжку хворобу є підставою для звільнення особи від покарання або від подальшого його відбування лише у випадку, якщо ця хвороба не лише за своєю тяжкістю, а й за характером перешкоджає відбуванню покарання, тобто коли подальше відбування покарання загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків.
Виявлення захворювань, які можуть бути підставою для звільнення засуджених, покладається на спеціальні лікарські комісії, які відповідно до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 1348/5/572 від 15.08.2014, створюються при лікарняних закладах Державної пенітенціарної служби України та проводять медичний огляд таких хворих засуджених після обов`язкового лікування і ретельного обстеження хворого в стаціонарних умовах лікарняних закладів або закладів охорони здоров`я з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу. У разі виникнення захворювань, що потребують спеціальних і складних засобів обстеження, діагнози встановлюються комісією з обов`язковим залученням фахівців відповідного профілю установ органів охорони здоров`я.
З огляду на наведене, відсутні підстави і для вирішення питання щодо призначення експертизи цим судом, а також з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбування покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» № 8 від 28.09.83 зі змінами і доповненнями, згідно якого суд вправі призначити судово-медичну експертизу лише при виникненні сумнівів щодо правильності висновку лікарської комісії.
Отже, з урахуванням наведеного, у задоволенні клопотання слід відмовити з огляду на те, що вирішення даного клопотання по суті не належить до компетенції Шевченківського районного суду м.Києва, роз`яснивши захиснику та засудженій, що дане питання підлягає вирішенню виключно судом в межах юрисдикції, якого засуджена відбуває покарання, в порядку передбаченому Законом.
Керуючись ст.84 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про звільнення від покарання за хворобою - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 діб з моменту її проголошення або з моменту отримання її копії особою, яка не була присутньою при проголошенні ухвали.

Суддя