Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 11/0690/967/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2011 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого.................................... ОСОБА_1,

суддів.....................................ОСОБА_2, ОСОБА_3

з участю прокурора..........................ОСОБА_4

адвоката................................................. ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінальної справи за апеляцією потерпілого ОСОБА_6 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 26 жовтня 2011 року, якою звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України на підставі п. «в» ст. 1, Закону України «Про амністію у 2011 році»

ВСТАНОВИЛА:

До суду першої інстанції надійшла кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст. 122 КК України з поданням слідчого, погодженим з першим заступником прокурора м. Житомира, про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п. «в» ст. 1, Закону України «Про амністію у 2011 році». Органом досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 12 березня 2011 року, близько 22 години знаходячись в подвір'ї свого будинку № 6, а саме біля вхідних дверей своєї квартири № 3, по вул. Ново Північній в м.Житомирі та побачивши свого сусіда ОСОБА_6, з яким перебував у неприязних стосунках, дістав свій розкладний ніж, розкрив його, і підійшовши до ОСОБА_6, умисно наніс останньому один удар ножем в область підборіддя. В подальшому, ОСОБА_6 намагаючись відштовхнути ОСОБА_7 від себе, послизнувся та впав на землю обличчям догори, а ОСОБА_7 сів на нього зверху, та не припиняючи свої злочинні дії, умисно наніс ОСОБА_6 другий удар ножем в область лівого плеча. В подальшому, ОСОБА_6 намагаючись піднятись з землі, скинув з себе ОСОБА_7 на праву сторону, а останній в свою чергу, не припиняючи свої злочинні дії, умисно наніс ОСОБА_6 третій удар ножем в область лівого ока.

В результаті злочинних дій ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани ділянки підборіддя та колото-різаної рани лівого плеча, які є легкими тілесними ушкодженнями з короткочасним розладом здоров'я; різаної рани усіх шарів повіки лівого ока, проникаючої в порожнину очниці яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що не є небезпечною для життя, але призвело до довготривалого розладу здоров'я.

В апеляції потерпілий просить постанову скасувати, а кримінальну справу направити на додаткове досудове слідство.

Вказує на те, що не був повідомлений про час та місце розгляду справи, судову повістку не отримував, бажав бути присутнім у судовому засіданні, мав бажання заявити клопотання про допит суд-медексперта відносно судово-медичної експертизи, та заявити клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи.

Вважає, що кваліфікацію дій ОСОБА_7 потрібно змінити на ст. 121 КК України, що не дало б можливості застосувати Закон України «Про амністію у 2011 році».

Вважає, що у судовому засіданні повинно було б вирішено питання відносно матеріальних та моральних збитків.

Заслухавши доповідача, заперечення на апеляціюпрокурора, ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_5, обговоривши доводи апеляції та перевіривши матеріали кримінальної справи відповідно до вимог ст. 365 КПК України, судова колегія залишає апеляцію без задоволення з наступних підстав.

Твердження апелянта, про те, що він не знав про час та місце слухання справи є безпідставиними, оскільки про час та місце слухання справи його було повідомлено по телефону, про що свідчить складена телефонограма, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 283).

Відповідно до судово-медичної експертизи № 1888 від 02.06.2011 року ОСОБА_6 було нанесено тілесні ушкодження у вигляді наскрізної колото-різаної рани нижньої повіки лівого ока, яка проникає в очницю. Вказане пошкодження потягло за собою довготривалий розлад здоровя і не являється небезпечним для життя, воно відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, спричинено дією колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа. Ушкодження у вигляді різаних ран на підборідді зліва і на передній поверхні лівого плеча відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоровя, виникли від дії гострого-ріжучого предмету, яким могло бути лезо клинка ножа.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КК України передбачена відповідальність за умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, є умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину

ОСОБА_6 було завдано тілесні ушкодження, які підпадають під категорію середньої тяжкості, отже дії ОСОБА_7 за ч.1 ст. 122 КК України кваліфіковано правильно.

Припущення апелянта ОСОБА_6, що ОСОБА_7 намагався його вбити є хибними, та не підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_7 має на утриманні трьох малолітніх дітей батьківських прав відносно яких не позбавлений, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин апеляція потерпілого ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.

Що стосується питання відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної потерпілому ОСОБА_6, то застосування щодо ОСОБА_7 амністії не є реабілітуючою підставою його звільнення і не звільняє його від відшкодування завданих злочином матеріальних збитків та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства без сплати мита.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 379, 382 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію потерпілого ОСОБА_6 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 26 жовтня 2011 року про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2011 році», залишити без задоволення, а постанову без змін.

Судді: