АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
14 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України
в с т а н о в и л а:
Обґрунтовуючи своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а саме фактичні обставини кримінального правопорушення у кримінальному провадженні суперечать правовій кваліфікації кримінального правопорушення та не узгоджуються між собою. Також, як підставу повернення обвинувального акту прокурору суд вказав на порушення місячного строку, встановленого ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.10.2014 року при поверненні обвинувального акту прокурору м. Києва для усунення недоліків.
Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19.03.2015 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на неповноту судового розгляду, незастосування закону, який підлягає застосуванню, істотні порушення вимог КПК України. Як зазначив прокурор у апеляції, суд, вказуючи в ухвалі на невірність та неповноту кваліфікації дій ОСОБА_6 за встановленими фактичними обставинами кримінального провадження, не вказав в ухвалі, якій нормі кримінального процесуального закону не відповідає обвинувальний акт, і фактично надав оцінку діям обвинуваченого на підставі формулювання обвинувачення та кваліфікував його дії без проведення судового слідства, чим порушив принципи і основні засади КПК України. Крім того апелянт вказує на неможливість виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15.10.2014 року в зазначеній в ній строк, оскільки обвинувальний акт з додатками надійшов до прокуратури м. Києва лише 03.12.2014 року. Вважає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.3 п.3 ст.314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Вимоги до обвинувального акту передбачені ст.291 КПК України.
Дослідивши зміст обвинувального акту, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору не відповідає як вимогам кримінального процесуального закону України, так і матеріалам кримінального провадження.
Як видно з кримінального провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 складений заступником начальника слідчого відділу прокуратури м. Києва 5 січня 2015 року, затверджений прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури міста Києва 06 січня 2015 року, підпис якого скріплений печаткою Прокуратури міста Києва, акт підписаний слідчим та прокурором, який цей акт затвердив, в ньому зазначені відомості, про які йдеться в ч.2 ст.291 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування підписаний слідчим, який його склав, і в цілому ці процесуальні документи відповідають вимогам ч.4 ст.291 КПК України.
Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті мають бути зазначені виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд своє рішення мотивував тим, що органом досудового розслідування невірно кваліфіковані дії обвинуваченого, при цьому судом зазначено на суперечливість між фактичними обставинами кримінального правопорушення та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, ненадання правової оцінки та відповідної кваліфікації діям обвинуваченого, що, на думку суду, свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам закону.
Однак, як вбачається з обвинувального акту, він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення.
На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що в підготовчому судовому засіданні суд позбавлений можливості вирішувати питання правильності кваліфікації дій ОСОБА_6 , є обґрунтованими, оскільки визначення правильності і повноти кваліфікації дій обвинуваченого, відповідно до положень ст.291 КПК України, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, а це питання підлягає вирішенню лише за результатами судового розгляду.
Не надання правової оцінки та відповідної правової кваліфікації окремим діям обвинуваченого при вчиненні злочину, як про це вказано в ухвалі суду, не унеможливлює судового провадження за даним обвинувальним актом та жодним чином не порушує права обвинуваченого на захист від висунутого обвинувачення.
Твердження суду про невиконання вимог попередньої ухвали суду першої інстанції від 15.10.2014 року в установлений в ухвалі строк, також не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, і не перешкоджає судовому розгляду.
З наведених підстав колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України, є необґрунтованим .
Враховуючи, що під час проведення підготовчого судового засідання судом першої інстанції вимоги ст.314 КПК України були порушені, постановлене рішення підлягає скасування з призначенням за кримінальним провадженням щодо ОСОБА_6 нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 411, 412, 418, 419 КПК України колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Постановити нову ухвалу, якою призначити у даному кримінальному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/797/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9
Категорія КК: ч. 2 ст. 307 Доповідач ОСОБА_1