АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/320/2015
Категорія КК: ч. 1 ст. 263 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001284 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 263 КК України повернуто прокурору міста Києва.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що в порушення вимог ст. 291 КПК України в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначаються висновки експертиз, які є доказами по провадженню і не можуть бути зазначені при викладенні фактичних обставин, оскільки в обвинувальному акті повинні зазначатись встановлені за допомогою вказаних висновків фактичні обставини. Після викладення фактичних обставин в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, а правова кваліфікація кримінального правопорушення викладена не у відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, в порушення вимог ст. 109 КПК України в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначені дані, зокрема протоколи, доручення, повідомлення, що згідно КПК України не є процесуальними діями; в розділі щодо прийнятих в ході досудового розслідування процесуальних рішень зазначені не тільки процесуальні рішення, вичерпний перелік яких передбачений ст. 110 КПК України, а і інші дані, зокрема дані щодо клопотань, що не є процесуальними рішеннями. При цьому, у вказаному розділі не зазначений обвинувальний акт, який є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершує досудове розслідування. В розділі щодо заходів забезпечення кримінального провадження не зазначені заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, а дані, зазначені у вказаному розділі, не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, а не у виді тримання під вартою.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд за обвинувальним актом відносно ОСОБА_9 зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що обвинувальний акт містить в собі всі відомості, зазначені у ст. 314 КПК України, а отже його складено з додержанням вимог ст. 291 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування також складено з додержанням вимог ст. 109 КПК України. А тому, повернення обвинувального акту протирічить вимогам ст. 314 КПК України. Крім того, у підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого та не перевіряються процесуальні рішення, які були прийняті під час досудового розслідування, таким чином суд першої інстанції на підготовчому судовому засіданні розглянув кримінальне провадження по суті, що є істотним порушенням ст. 314 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є обґрунтованим. Зокрема, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначаються висновки експертиз, які є доказами по провадженню і не можуть бути зазначені при викладенні фактичних обставин, оскільки в обвинувальному акті повинні зазначатись встановлені за допомогою вказаних висновків фактичні обставини. Після викладення фактичних обставин в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, а правова кваліфікація кримінального правопорушення викладена не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 263 КК України та встановленим фактичним обставинам провадження.

Також в розділі реєстру матеріалів досудового розслідування щодо заходів забезпечення кримінального провадження не зазначені заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України. Крім того дані, які зазначені у вказаному розділі, не відповідають дійсності, оскільки зазначено про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак судом встановлено, що ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Таким чином, керуючись ст. 314 КПК України суд першої інстанції прийшов до законного і обґрунтованого висновку про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України і його недоліки унеможливлюють призначення кримінального провадження до судового розгляду.

За таких обставин обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 263 КК України не відповідає вимогам закону та підлягає поверненню прокурору у відповідності з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність і необґрунтованість повернення обвинувального акту прокурору та про істотні порушення вимог закону судом першої інстанції є безпідставними і не підтверджені належними доказами, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції і повернення кримінального провадження на судовий розгляд не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 419 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 263 КК України повернуто прокурору міста Києва без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ______________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4