Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 26
березня 2007 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під
головуванням

судді Каліновської
В.С.

за участі
секретаря Лунь
О.В.

прокурора Калаур
О.Л.

захисника ОСОБА_1.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уроженця м. Луцька, громадянина України, освіта
неповна середня, неодруженого, непрацюючого, несудимого, мешканця м. Луцьк,
АДРЕСА_1,--у вчиненні злочину, передбаченого cm. 122 ч.1 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2.
22 листопада 2003 року , приблизно в 21 год.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в квартирі
№АДРЕСА_2 в м. Луцьку, на ґрунті неприязних відносин, під час сварки, умисно
штовхнув рукою гр. ОСОБА_3, внаслідок чого остання впала на тахту. Після чого,
продовжуючи свої злочинні дії, наніс потерпілій удари коліном по ногах та
вигнув руками пальці її лівої руки назовні, чим завдав останній середньої
тяжкості тілесні ушкодження, за ознакою довготривалого розладу здоров'я.

В судовому засіданні підсудний свою вину у вчиненому
визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що він дійсно прийшовши увечері
додому з роботи, в процесі сварки з дружиною ОСОБА_3., штовхнув її на тахту,
взяв за пальці

руки і умисно вигнув їх. Не заперечує, що тим
самим спричинив перелом руки, а також, що вдарив потерпілу коліном по її нозі.

Показання підсудного відповідають фактичним обставинам справи і ним не
оспорюються .

Таким чином, ОСОБА_2. вчинив злочин, передбачений ст.122 ч.1 КК України,
оскільки він умисно спричинив середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто
умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою
наслідків, передбачених ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий
розлад здоров'я.

Обираючи вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, те,
що злочин відноситься до категорії середньої тяжкості та особу підсудного.

Обтяжуючою відповідальність підсудного обставиною справи є вчинення ним
злочину в стані алкогольного сп'яніння .

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 вперше притягується до кримінальної
відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується,
потерпіла претензій до нього не має і просить його не карати, що вбачається з
її заяви (а.с. 48), крім того, пройшов тривалий час з моменту вчинення злочину,
суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без
ізоляції від суспільства. Тому йому слід призначити покарання в межах санкції
ст.122 ч.1 КК України - обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України -
звільнення від відбуття покарання з випробуванням та виконанням певних
обов'язків згідно ст. 76 КК України.

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК України,суд,-

3АСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 122
ч.1 КК України, призначивши йому покарання у виді
обмеження волі строком на 1( один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від
відбуття, призначеного за даним вироком покарання, якщо він протягом одного
року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього згідно ст. 76 КК
України обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти ці органи

про зміну місця роботи, проживання; періодично
з"являтись для реєстрації в зазначені органи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженому залишити
попередній - підписку про невиїзд.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду
Волинської області шляхом подачі апеляції через Луцький міськрайонний суд
протягом 15 діб з моменту його оголошення.