Справа № 127/8025/13-к
Провадження №11/772/16/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2015 р. м. Вінниця
Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_2 , Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальну справу за апеляціями із змінами прокурора ОСОБА_5 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2014 року, яким
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець
АДРЕСА_1 , гр. України, освіта середня спеціальна,
не одружений, не працюючий, інвалід 2 групи, раніше не
судимий,
засуджений за ст. 115 ч.1 КК України до 9 років позбавлення волі. На підставі ст. 49 КПК України ОСОБА_7 звільнений від покарання за ч.1 ст.185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а провадження по справі в цій частині закрито.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 4500 грн 64 коп матеріальної шкоди, 30 000грн. моральної шкоди.
Вирішено долю речових доказів.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_7 залишено без змін утримання під варто.
за участю секретаря: ОСОБА_9
прокурора ОСОБА_10
засудженого ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_8
законного представника
обвинуваченого: ОСОБА_11
В С Т А Н О В И В:
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2014 року встановлено ,що ОСОБА_7 протягом тривалого часу спільно проживав зі своїм батьком ОСОБА_12 у АДРЕСА_1 .
Протягом цього часу між батьком та сином неодноразово виникали конфлікти та сварки із застосуванням фізичної сили один до одного, оскільки ОСОБА_7 не бажав, щоб його батько жив з ним в одному будинку, при цьому син погрожував батьку фізичною розправою.
Так, 31.05.2007 року приблизно о 10:00 год. ОСОБА_7 перебував у своєму домоволодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час, на побутовому ґрунті, з приводу примусу ОСОБА_7 винести свої речі із своєї кімнати, у останнього виникла сварка із ОСОБА_12 .. В ході даної сварки, ОСОБА_7 , переслідуючи мету на позбавлення життя свого батька - ОСОБА_12 , на ґанку умисно наніс невстановленим предметом декілька ударів в життєво важливий орган, а саме в голову ОСОБА_12 , від чого останній впав та помер на місці події.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_7 у потерпілого утворилась черепно- мозкова травма, багатоуламковий перелом тім`яно-скронево-потиличної ділянки, який виник від дії тупого твердого предмета з необмеженою поверхнею, лінійний перелом в правій тім`яній ділянці, що виник від дії твердого тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, що має ребро, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №654-680 від 02.10.2007 року та № 369 вії 28.10.2011 року, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення та стоять в причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_12 ..
Таким чином, смерть ОСОБА_12 настала не лише в результаті падіння та удару об тверду поверхню, в результаті нанесення кількох умисних ударів у життєво-важливу частину тіла - голову.
Потім ОСОБА_7 , з метою приховати даний злочин, заніс до свого будинку тіло свого батька ОСОБА_12 . В одній з кімнат будинку ОСОБА_7 застелив підлогу поліетиленовою плівкою, після чого умисно, цілком усвідомлюючи злочинність та протизаконність своїх дій, з метою розчленування тіла батька, за допомогою сокири розчленував його. При цьому він з метою подальшої неможливості впізнання тіла батька по особливим прикметам, за допомогою металевого леза, відділив від розчленованих частин тіла, а саме від верхніх кінцівок, перші пальці, четвертий палець лівої руки, на якому було татуювання у формі персня; з плечей тіла ОСОБА_12 - шматки шкіри із татуюванням; зубні вставні пластмасові протези, які в подальшому спалив.
Після цього ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії та з метою приховання слідів вчиненого злочину, розчленовані частини тіла свого батька - ОСОБА_12 упакував у поліетиленові згортки, які обернув клейкою стрічкою типу «скотч» та за допомогою власного мопеда марки «Сімсон С51» за два рази вивіз в лісосмуги між полями, що належать Вінницькому ДСГДС, що розташовані на території с. Агрономічне, Вінницького району та були засіяні пшеницею. В окремо відмежованих місцях різних лісосмуг, за допомогою лопати, ОСОБА_7 закопав розчленовані частини тіла свого батька. Після цього ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину.
02.07.2007 року ОСОБА_7 , з метою приховання вчиненого злочину та створення для себе штучного «алібі» для уникнення від кримінальної відповідальності, звернувся із заявою у Ленінський РВ УМВС України у Вінницькій області про те, що його батько безвісно зник і його місцезнаходження невідоме.
Крім того, 31.05.2013 року, після вчинення вбивства, ОСОБА_7 перебуваючи у будинку, де він проживав з батьком, маючи умисел направлений на особисте збагачення, умисно, таємно, з корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, під час розчленування мертвого тіла батька, з четвертого пальця лівої його руки викрав перстень з жовтого металу вагою 7,43 грам, вартість якого становить 669 грн., який належав його батьку. Даний перстень ОСОБА_7 заховав у будинку де проживав, з метою подальшого його особистого використання у власних цілях. Також ОСОБА_7 таємно заволодів мобільним телефоном батька марки «Сіменс», який в подальшому, після нетривалого користування, спалив. В апеляції захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить вирок скасувати, постановивши новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання не пов`язане з позбавленням волі, мотивуючи тим, що вирок не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки суд дійшов до хибного висновку щодо умисного заподіяння смерті потерпілому, а відсутність суб`єктивної сторони злочину свідчить про відсутність складу злочину, передбаченого ст. 115 КК України, а тому дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ст. 119 КК України, виправдавши його за ст. 185 КК України.
Прокурор в апеляційній скарзі із змінами до апеляційної скарги , просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2014 відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України змінити, зазначивши у вступній частині вироку по-батькові обвинуваченого « ОСОБА_13 », в резолютивній частині вироку зазначити про застосування ч. 5 ст. 74 КК України поряд із ст. 49 КК України при звільненні ОСОБА_7 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, в решті вирок суду І інстанції- залишити без змін.
Адвокат засудженого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2014 відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України змінити та перекваліфікувати дії ОСОБА_7 на ст.119 КК України , та вважати його відбувшим покарання за час перебування під вартою , або застосувати Закон про Амністію 2007 року , закривши провадження за ч.1 ст. 185 КК України .
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_10 ,потерпілої ОСОБА_8 , які підтримали апеляцію державного обвинувача та не підтримали апеляційні вимоги адвоката ОСОБА_6 , пояснення адвоката ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , які зазначені в апеляційній скарзі вимоги підтримали в повному обсязі а апеляційні вимоги прокурора не підтримали , дослідивши доводи апеляції, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляціїні скарги прокурора та адвоката підлягають задоволенню частково, а кримінальна справа направленню на новий судовий розгляд, виходячи з наступного.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 367 КПК України істотне порушення вимог кримінально процесуального закону є підставою для скасування вироку при розгляді справи у апеляційному суді.
У відповідності до ч.1 ст.370 КПК України істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону є таке порушення, яке перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 було пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст 115 КК України , за який законом передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше десяти років.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 17 КПК України кримінальні справи про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше десяти років, розглядаються в суді першої інстанції колегіально судом у складі трьох осіб, якщо підсудний заявив клопотання про такий розгляд.
В матеріалах кримінальної справи наявне клопотання підсудного ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 (т. 3, а.с. 162), в якому вони просять справу відносно ОСОБА_7 слухати колегіально .Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 14.03.2013 року зазначене клопотання задоволено, справу по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України направлено до Апеляційного суду Вінницької області для визначення підсудності у зв`язку із неможливістю сформувати судову колегію в складі трьох суддів.
В порядку, передбаченому ст. 38 КПК України 1960 року, п. 11 Перехідних положень КПК України, справу по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України , апеляційним судом направлено для колегіального розгляду у Вінницький міський суд Вінницької області.
Суд першої інстанції не врахувавши заяви підсудного ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 в якій вони просили кримінальну справу відносно ОСОБА_7 слухати колегіально, постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 14.03.2013 року (т.3 а.с. 164) , постанову Апеляційного суду Вінницької області від 27.03.2013 року ( т.3 а.с. 177), супроводжувальний лист апеляційного суду від 27.03.2013 року № 11-п/290/34/12 (т.3 а.с. 178) та всупереч вимогам ч. 2 ст. 17 КПК України, суд першої інстанції провів розгляд кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України та виніс рішення по справі одноособово, що вказує на розгляд цієї справи незаконним складом суду.
Відповідно до п.2 ч.2 ст. 370 КПК України розгляд справи незаконним складом суду є істотним порушенням кримінально-процесуального закону і безумовною підставою для скасування вироку.
За наявності зазначеного вище істотного порушення вимог кримінально процесуального закону вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України не може визнаватись законним та обґрунтованим, а тому він підлягає скасуванню із направленням справи на новий судовий розгляд. В процесі нового судового розгляду необхідно врахувати наведене, дослідити зібрані у справі докази, встановленим обставинам дати належну юридичну оцінку та перевіривши доводи апеляцій прокурора і захисника ОСОБА_6 прийняти у справі законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 347, 348, 355, 367, 374 КПК України в редакції 1960 року, розділом ХІ п. 11 перехідних положень КПК України в редакції 2012 року, колегія суддів,
Апеляційні скарги із змінами прокурора ОСОБА_5 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України задовольнити частково.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України - скасувати.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 залишити попередню - тримання під вартою.
Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України направити у суд першої інстанції на новий судовий розгляд .
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді: