У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Паневіна В.О. і Кармазіна Ю.М.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 8 травня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1
на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2005 року і ухвалу
колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської
області від 4 квітня 2006 року щодо ОСОБА_1

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

громадянин України,
неодноразово судимий,

останній раз 6.08.1999 р. за
ст. 189-1 КК України

на 7 місяців позбавлення
волі;

засуджений
до позбавлення волі:

- за
ч. 2 ст. 186 КК України на чотири роки;

- за ч. 2 ст. 187
КК України на сім років з конфіскацією майна;

- за ч. 3 ст. 189
КК України на п'ять років з конфіскацією майна;

- за ч. 2 ст. 308
КК України на п'ять років з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 визначено
остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією
майна.

Постановлено стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3208 грн.

Ухвалою цього ж суду від 14
жовтня 2005 року порушено кримінальну справу щодо ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за ознаками
злочину, передбаченого ст. 384 КК України.

Ухвалою колегії суддів судові
палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області від 4 квітня
2006 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни. Ухвалу Суворовського районного
суду м. Одеси від 14 жовтня 2005 року в частині порушення кримінальної справи
щодо ОСОБА_4 і ОСОБА_5 скасовано, направлено матеріали справи до прокуратури
Суворовського району м. Одеси для вирішення питання про необхідність
притягнення до відповідальності свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за ознаками злочину,
передбаченого ст. 384 КК України.

У решті вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком ОСОБА_1
визнано винуватим і засуджено за вчинення таких злочинів.

14 грудня 2003 року в період часу з 14-ої до 15-ої год.
він, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в охоронюваному приміщенні
АТП-15163, що по вул. Балтська дорога, 71 у м. Одесі, за попередньою змовою з
невстановленою слідством особою на ім'я ОСОБА_7 із застосуванням до ОСОБА_6 насильства, що не є небезпечне
для його життя та здоров'я, яке виразилось у завданні йому ударів руками в
область голови і тулуба, вимагав передати їм наркотичний засіб - 10 мл. розчину
опію.

Продовжуючи злочинні дії, він у цьому ж приміщенні за
попередньою змовою з невстановленою слідством особою на ім'я ОСОБА_7 з метою
заволодіння чужим майном, застосовуючи до ОСОБА_6 насильство, небезпечне для його життя та здоров'я, завдали
йому удари руками і ногами, металевим прутом, а також ножем у голову та груди,
з погрозою застосування такого насильства та вбивства вимагали від нього
передати їм гроші в сумі 1000 доларів США та заволоділи його майном на загальну
суму 300 грн.

У той же день ОСОБА_1 приблизно о 15-ій год., знаходячись
у стані алкогольного сп'яніння в приміщенні № 2 будівлі охорони АТП-15163,
розташованої за вказаною адресою, діючи за попередньою змовою з невстановленою
слідством особою на ім'я ОСОБА_7, вчинив розбій на ОСОБА_3, завдавши йому удари металевим
прутом у голову та погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для його
життя та здоров'я, заволоділи його майном на загальну суму 1200 грн.

23 грудня 2003 року близько 13-ої год. у парадному
АДРЕСА_1 ОСОБА_1, висловлюючи ОСОБА_3 погрози застосування насильства,
небезпечного для його життя та здоров'я, демонструючи ножа із погрозою його
застосування, заволодів майном потерпілого на загальну суму 640 грн.

19 січня 2004 року близько 16-ої год. у парадному АДРЕСА_1
ОСОБА_1 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою на ім'я ОСОБА_8
завдав ОСОБА_3 декілька ударів руками і ногами в тулуб і відкрито викрав його
майно на загальну суму 668 грн.

У касаційній скарзі захисник
ОСОБА_2 просить судові рішення щодо ОСОБА_1 змінити, виключити посилання суду
про його засудження за ст. ст. 189 ч. 3, 187 ч. 2 КК України, перекваліфікувати
дії засудженого з ст. 187 ч. 2 КК України (розбій, вчинений 14.12.2003 року та
23.12.2003 року на ОСОБА_3) на
ст. 186 ч. 2 КК України та пом'якшити покарання із застосуванням ст. 69 КК
України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням. Вказує на
відсутність доказів, якими б підтверджувалась винуватість ОСОБА_1 у вимаганні
чужого майна та вчинення робою на ОСОБА_6 Посилається на неправильне
застосування кримінального закону та зазначає, що за епізодами розбою на
ОСОБА_3 дії її підзахисного за ст. 187 ч. 2 КК України кваліфіковані
неправильно, оскільки ОСОБА_1 не застосовував до потерпілого насильство, яке б
було небезпечне для життя та здоров'я. Вважає, що порушено право ОСОБА_1 на
захист та фіксацію судового процесу технічними засобами. Вказує на призначення
ОСОБА_1суворого покарання.

Заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що в її задоволенні необхідно відмовити.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у
вчиненні злочинів, за які його засуджено, підтверджується наведеними у вироку
доказами, які суд всебічно і повно дослідив.

Доводи в касаційній скарзі захисника ОСОБА_2 про
відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 308, ч. 3
ст. 189 і ч. 2 ст. 187 (епізод розбою, вчиненого на ОСОБА_6) є безпідставними.

На досудовому слідстві та в суді потерпілий ОСОБА_6
показав, що в приміщенні АТП-15163 ОСОБА_1 і особа на ім'я ОСОБА_7, вимагаючи
передати їм 10 мл. розчину опію та 1000 доларів США, його побили, забрали
куртку і шапку. На вимогу цих осіб дзвонив дружині - ОСОБА_9 та просив принести
йому гроші. Після цього його закрили в комірчині, звідки йому вдалось вибратись
і втекти.

Свідок ОСОБА_10 показала, що 14 грудня 2003 року їй
зателефонував ОСОБА_6 і повідомив про вимагання в нього грошей. Вона також
розмовляла з особою на ім'я ОСОБА_7, який висловлював погрози у випадку, якщо
вона не привезе гроші. Зі слів її чоловіка його побили ОСОБА_1 і особа на ім'я
ОСОБА_7.

При проведенні очної ставки з ОСОБА_1 потерпілий ОСОБА_6
підтвердив свої показання про обставини вимагання останнім наркотичних засобів
і грошей та вчинення розбою.

За даними висновку судово-медичної експертизи в ОСОБА_6
виявлено легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Безпідставними є також доводи в касаційній скарзі
захисника ОСОБА_2 про
неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КК України за епізодами
вчинення розбою від 14.12.2003 року та 23.12.2003 року на ОСОБА_3

На досудовому слідстві ОСОБА_1, визнаючи вину частково,
зокрема показав, що 14 грудня 2003 року в приміщенні АТП-15163 під час сварки з
ОСОБА_3 декілька раз його вдарив і забрав у нього мобільний телефон
“Нокіа-6110”, який начебто випав у потерпілого з кишені, а ОСОБА_7 заволодів грошима. Крім того, ОСОБА_1
визнавав, що 23 грудня 2003 року демонструючи ОСОБА_3 складаного ножа,
заволодів його мобільним телефоном “Нокіа-2100”.

Суд, дослідивши показання ОСОБА_1 у судовому засіданні
про невизнання ним вини у вчиненні даних злочинів, обгрунтовано визнав їх
безпідставними, оскільки вони спростовуються зібраними в справі доказами.

Із показань потерпілого ОСОБА_3 вбачається, що в
приміщенні АТП-15163 ОСОБА_1 і особа на
ім'я ОСОБА_7, погрожуючи вбивством та завдаючи йому удари залізними
шестигранниками в голову, кулаками в голову і тулуб, заволоділи мобільним
телефоном та грошима. Крім того, він показував, що 23 грудня 2003 року ОСОБА_1
з погрозою застосування ножа, якого тримав у руках, заволодів його мобільним
телефоном “Нокіа-2100”, а 19 січня 2004 року з якимось чоловіком відкрито
викрав його мобільний телефон “Нокіа-1100”. Про реальність сприйняття погроз
ОСОБА_1 застосувати насильство,
небезпечне для життя та здоров'я, потерпілий ОСОБА_3 підтверджував як на
досудовому слідстві, так і в суді.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даних
злочинів узгоджується також з даними, що містяться в протоколах очних ставок
між останнім і свідками ОСОБА_11 і ОСОБА_12, який зокрема підтвердив, що в його
присутності ОСОБА_1 і особа на ім'я ОСОБА_7, вимагаючи у ОСОБА_6 наркотичний засіб і 1000
доларів США, побили потерпілого і заволоділи курткою; висновку судово-медичної
експертизи про виявлення в ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень, протоколах
вилучення, пред'явлення предметів для впізнання, інших досліджених судом
доказах.

Апеляційний суд, розглядаючи справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1 і його захисника, перевірив всі викладені в них доводи,
які є аналогічними доводам касаційної скарги, та з наведенням відповідних
мотивів визнав їх безпідставними, а вирок щодо ОСОБА_1 - законним і
обгрунтованим.

Дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189,
ч. 2 ст. 308 КК України кваліфіковані правильно.

При призначенні ОСОБА_1покарання, суд відповідно до вимог
ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу
винного та конкретні обставини справи.

Призначене засудженому покарання є необхідним для його
виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для
його пом'якшення не вбачається.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального
закону, в тому числі й тих, на які посилається в касаційній скарзі захисник
ОСОБА_2, які були б безумовною підставою для скасування судових рішень, у
справі не виявлено.

Із матеріалів справи видно, що на досудовому слідстві з
моменту затримання ОСОБА_1 йому роз'яснялись його процесуальні права, в тому
числі і право мати захисника, але скористатись цим правом він відмовився, що
підтверджується його записом у відповідних процесуальних документах (т. 1 а.с.
73-74, 84-85). У подальшому на досудовому слідстві та в суді захист його прав і
законних інтересів здійснювали захисники.

Тому доводи в касаційній скарзі захисника ОСОБА_2 про
порушення права на захист ОСОБА_1 є безпідставними.

Перевіркою матеріалів справи не виявлено також порушень
вимог ст. 87-1 КПК України, оскільки судовий процес фіксувався за допомогою
звукозаписуючої апаратури “Тритон-2” (т. 2 а.с. 77).

Отже, підстав для призначення справи до касаційного
розгляду з обов'язковим повідомленням учасників процесу немає.

Керуючись ст. 394 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної
скарги захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1відмовити.

С
у д д і:

С.М. Міщенко В.О. Паневін Ю.М. Кармазін