У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Вищий спеціалізований суд України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,

розглянувши у судовому засіданні 2 березня 2015 року у м. Києві касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 25 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 2 грудня 2014 року щодо ОСОБА_5,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Скурати

Малинського району Житомирської області,

не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 2 грудня 2014 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за те, що він 6 лютого 2013 року о 18 год. у будинку за місцем свого проживання у АДРЕСА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, умисно з метою вбивства на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_6 здійснив постріл у ліво-передню частину тіла потерпілого з рушниці моделі «ІЖ-К» 16 калібру. Смерть ОСОБА_6 настала від вогнепального дробового, проникаючого, сліпого поранення черевної порожнини, яке ускладнилось внутрішньою кровотечею, що зумовило зупинку серцевої діяльності, дихання та функцій центральної нервової системи.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового слідства, істотні порушення кримінального процесуального закону та неправильну кваліфікацію дій засудженого. Зазначає, що доказів винуватості засудженого матеріали провадження не містять, вирок ґрунтується на припущеннях та доказах, отриманих незаконним шляхом. Стверджує, що під час вчинення вбивства ОСОБА_5 не в повній мірі усвідомлював значення своїх дій внаслідок алкогольного сп'яніння, а тому його дії не можуть вважатися умисними та підлягають перекваліфікації з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України. Просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

У касаційній скарзі порушується питання про перевірку судових рішень у касаційному порядку у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду. Проте, зазначені обставини відповідно до вимог ст. 438 КПК України не можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному порядку. Крім того, згідно з вимогами ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчинені зазначеного у вироку злочину ґрунтується на сукупності зібраних під час досудового розслідування та ретельно досліджених судом доказах, яким дана належна оцінка.

Як убачається з копій судових рішень, його винуватість підтверджується показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, даними протоколів огляду місця події, слідчого експерименту, висновків експерта, судово-медичних експертиз та іншими доказами, які узгоджуються між собою.

Згідно з показаннями ОСОБА_10 і ОСОБА_11, коли вони прийшли до будинку ОСОБА_5, двері було зачинено із середини. В подальшому вони виявили в прихожій на підлозі труп ОСОБА_6 ОСОБА_5 повідомив їм, що застрелив людину, помилково вважаючи, що вбив ОСОБА_8

Згідно з даними протоколу слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_5 в ході слідчого експерименту за участю захисника повністю визнав свою винуватість та пояснив обставини вчиненого злочину.

Згідно з даними акту комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи та акту судово-психіатричного експерта ОСОБА_5 під час вчинення інкримінованого йому злочину хронічними захворюваннями не страждав, в стані фізіологічного афекту не перебував, а перебував у стані простого алкогольного сп'яніння, міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними.

За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_5 ч. 1 ст. 115 КК України кваліфіковано правильно.

Зі змісту скарги убачається, що захисником не наведено належним чином умотивованих, переконливих доводів на обґрунтування того, що під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або допущено такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, або що призначене покарання є явно несправедливим, з урахуванням положень статей 412-414 КПК України.

Доводи, наведені захисником засудженого в апеляційній скарзі, за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, їх належним чином перевірено й спростовано. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Отже, з касаційної скарги, наданих копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 25 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 2 грудня 2014 року щодо ОСОБА_5.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14