В И Р О К 142/1004/15-к
іменем України 1-кп/142/46/15
30.07.2015 року
Піщанський районний суд Вінницької області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Піщанка, мешканця АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше не судимого.

С У Д В С Т А Н О В И В:
Згідно розстановки нарядів у період часу із 21 години 26.06.2015 року по 03 годину 27.06.2015 року, помічник начальника Піщанського РВ УМВС України у Вінницькій області з кадрового забезпечення майор міліції ОСОБА_6 спільно із оперуповноваженим кримінальної міліції у справах дітей Піщанського РВ УМВС України у Вінницькій області лейтенантом міліції ОСОБА_8 несли чергування по забезпеченню охорони громадського порядку в смт. Піщанка Вінницької області.
Під час чергування, близько 24 години 27.07.2015 року, вони перебували на вул. Леніна на території Піщанської лікарні планового лікування, де ними було виявлено факт вчинення правопорушення неповнолітнім ОСОБА_4 , який справляв природні потреби в невстановленому місці.
Працівниками міліції, які перебували у форменому одязі, на його протиправну поведінку було звернуто увагу та зроблено усне зауваження.
Після цього ОСОБА_4 відпустили.
Після зробленого ОСОБА_4 зауваження він зайшов до кафе-бару «Центральний», де будучи ображеним на дії працівників міліції, а саме на
те, що вони зробили йому зауваження, а також вважаючи, що працівниками міліції факт справляння ним природних потреб було зафіксовано за допомогою фото-відео зйомки, підійшов до своїх знайомих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яким розповів про даний інцидент та запропонував піти разом із ним, щоб попросити працівників міліції видалити засняте.
Близько 00 годин 30 хвилин 27.06.2015 року вони втрьох вийшли із кафе-бару «Центральний» та зайшли на територію Піщанської ЛПЛ, де відразу ж направились до місця в якому працівники міліції перед цим зробили зауваження ОСОБА_4 .
Підійшовши до працівників міліції ОСОБА_9 привітався та розпочав розмову. В цей час неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи обуреним діями працівників міліції, з метою помсти за зроблене йому зауваження та на його думку фіксування факту справляння природніх потреб, запитав у працівників міліції про те хто світив у його сторону.
Почувши відповідь ОСОБА_11 , про те, що це він світив, та розуміючи, що спілкується із працівниками правоохоронних органів, які виконують свої службові обов`язки, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс один сильний удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_6 від якого той короткочасно втратив свідомість та впав на землю.
Після цього оперуповноважений КМСД ОСОБА_8 вжив заходів для затримання ОСОБА_4 для чого ним було застосовано фізичну силу та в подальшому здійснено попереджувальний постріл вгору із табельної вогнепальної зброї, що було необхідним для припинення протиправних дій.
В результаті нанесеного ОСОБА_6 удару кулаком в обличчя, згідно висновку судово-медичної експертизи № 82 від 02.07.2015 року йому заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівої половини обличчя, набряку та гіперемії м`яких тканин лівої половини обличчя, підшкірної гематоми лівої половини обличчя, розлитого синця в ділянці лівої орбіти з переходом у виличну ділянку, та закритої тупої травми лицевого скелета, а саме закритого перелому лівої виличної кістки, що утворились від дії тупого-твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, до якого належить кулак дорослої людини.
Ушкодження спричинили тривалий, понад три тижні/21 день, розлад здоров`я і за цією ознакою відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 , визнає себе винним у повному обсязі.
У скоєному щиро розкаюється.
Обвинувачений, заявив про укладення між ним та потерпілим угоди
про примирення.
При цьому суд впевнився у правильному розумінні обвинуваченим та
іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин.
Сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає. Судом
роз`яснено обвинуваченому, потерпілому та іншим учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати недосліджені обставини справи в апеляційному порядку.
Усі просили суд про її затвердження.
Згідно умов угоди, обвинувачений визнає себе винним у повному обсязі, в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків і погоджується із покаранням, для себе, у вигляді 2 років позбавлення волі з випробуванням і іспитовим терміном тривалістю 1 рік.
Погоджуються із наслідками укладання угоди:
- для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і 424 КПК України та відмови від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України;
- для потерпілого обмеження права оскарження вироку, згідно з
положеннями ст. 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за указане правопорушення.
Заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора, який вважав за можливе затвердити угоду про примирення за наявних у ній умов, зважаючи на їх відповідність вимогам закону, суд доходить висновку про її обґрунтованість.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Ініціатива про укладення угоди належить сторонам у провадженні щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку середньої тяжкості ст. 345 ч. 2 КК України.
Зміст угоди не суперечить ст. 471, 473 КПК України.
Обраний учасниками угоди вид та розмір міри покарання, відповідає
характеру та ступеню суспільної небезпеки скоєного, даним за особу обвинуваченого.
Міра покарання є відповідною обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття та активне сприяння встановленню істини як органу досудового слідства так і суду.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого е вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
При цьому вид та розмір покарання узгоджується із позитивною характеристикою на обвинуваченого з місця проживання, є обґрунтованим, законним і передбаченим санкцією ст. 345 ч. 2 КК України.
Оскільки обвинувачений не є суспільно-небезпечною особою, суд вважає за можливе затвердити угоду в частині призначення йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, оскільки тільки воно буде достатнім для його виправлення і перевиховання, згідно із вимогами ст. 65 КК України та угоди, враховуючи її добровільність та обізнаність сторін щодо наслідків її укладання.
Наслідки невиконання угоди обвинуваченому роз`яснено.
Відповідно до ст. 314, 370, 374, 475, 395 КПК України, -
С У Д П Р И С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі терміном на 2 роки.
У відповідності зі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю 1 рік не вчинить нового злочину.
На вирок протягом тридцяти днів від дня його проголошення може
бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Піщанський районний суд Вінницької області, з підстав визначених
ст. 394 КПК України.
С У Д Д Я: