В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2012 Справа №1-900/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Базана Л.Т.

при секретарях Сеник В.Г., Присяжнюк В.В., Пилипець О.І.

з участю прокурора Гавіловського Ю.В., Гульовської О.Г.

представника потерпілої ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Тернополі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого слюсарем з ремонту автомобілів КП «Електротранс», вдівця, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше несудимого,

- за ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_3 як водій в порушення вимог п.п. 2.3 (а), 31.1, 31.4, 31.4.5 (г) (колеса і шини) ПДР України, перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан і комплектність автомобіля НОМЕР_1, а розпочав рух з наступною несправністю - встановлення на задню вісь транспортного засобу шин різних моделей з різними малюнками протектора, яку він мав можливість виявити до початку руху автомобіля.

Так, 27 червня 2011 року близько 10 год. 30 хв. водій ОСОБА_4 керуючи технічно несправним автомобілем НОМЕР_2, рухався по вул.Г.Тарнавського м.Тернополя в напрямку від просп.Злуки до вул.Київської та рухаючись у вказаному напрямку зі швидкістю близько 50...52 км/год, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, що встановлений напроти житлових будинків № 2-5, не був уважний, не стежив та не ураховував дорожню обстановку, відповідно не реагував на її зміну, і не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, чим порушив вимоги п.п. 1.5 ч.1, 1.10 (в частині визначення поняття «дорожня обстановка» та виконання його вимог), 2.3 (б) ПДР України, які зобов'язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкод; для руху, або загрожувати життю чи здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Так, під час подальшого руху водій ОСОБА_4, маючи об'єктивну можливість завчасно виявити те, що автомобіль НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався попереду в попутному напрямку, зменшує швидкість та зупиняється перед нерегульованим пішохідним переходом, в порушення вимог п.18.4 ПДР України не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля «Daewoo-Nexia», не зупинився перед пішохідним переходом, щоб переконатися, що на ньому немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека та не рухався якнайближче до правого краю проїзної частини, а виїхавши лівими колесами на смугу зустрічного руху розпочав обгін автомобіля «Volkswagen-Golf», чим порушив вимоги п.п. 11.2, 11.3, 14.6 (в) ПДР України.

Внаслідок порушення вказаних пунктів ПДР України ОСОБА_3 не забезпечив безпеку дорожнього руху та поставив себе в такі умови, що виїхавши на нерегульований пішохідний перехід, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2, яка переходила проїзну частину дороги по пішохідному переходу, в напрямку справа наліво по ходу руху автомобіля «Daewoo-Nexia».

В результаті наїзду пішохід ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів лівих великогомілкової та малогомілкової кісток, підшкірної гематоми лівої надбрівної ділянки, які за ознакою тривалого (більше 21 дня) розладу здоров'я відносяться до середньої тяжкості, оскільки вони не супроводжувалися загрозливими для життя явищами.

Порушення водієм ОСОБА_3, вимог п.п. 1.5 ч.1, 1.10 (в частині визначення поняття «дорожня обстановка»), 2.3 (а, б), 11.2, 11.3, 14.6 (в), 18.4 ПДР України, перебуває у прямому причинному зв'язку із настанням даної ДТП та спричиненням тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілій ОСОБА_2

Допитаний як підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю та в судовому засіданні показав, що з 2008 року він працював водієм «VIP-таксі» м.Тернополя та за ним був закріплений автомобіль НОМЕР_4, сірого кольору. Так, 26 червня 2011 року о 23 год. він виїхав на вказаному автомобілі з території підприємства на рейс і розпочав займатися перевезенням пасажирів. 27 червня 2011 року близько 10 год. 30 хв. він, керуючи автомобілем НОМЕР_2, сірого кольору, з одним пасажиром без вантажу рухався смугою руху вул.Г.Тарнавського м.Тернополя в напрямку до вул.Київської зі швидкістю близько 55-60 км/год. Попереду нього рухався легковий автомобіль іноземного виробництва, дистанція між ним та даним автомобілем складала близько 40-50 м. В той час була світла пора доби, без опадів, проїзна частина дороги в сухому стані, перед цим він алкогольних напоїв, наркотичних засобів чи препаратів, що понижують реакцію водія не вживав і був тверезий, а також не був втомлений та почував себе добре. В процесі руху на підйом, доїжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений відповідними дорожніми знаками та дорожньою розміткою «зебра» він побачив, що водій попутного автомобіля синього кольору розпочав зменшення швидкості перед нерегульованим пішохідним переходом, на що він з метою здійснення обгону даного попутного автомобіля, змінив траєкторію руху свого автомобіля ліворуч та виїхав лівими колесами на зустрічну смугу для руху, тобто смугу руху до просп.Злуки. В процесі обгону попутного автомобіля зліва він побачив, що пішохідний перехід справа-наліво по ходу його руху переходить потерпіла ОСОБА_2, яка вже знаходилася по центру смуги для руху в напрямку вул.Київської, відстань від якої до передньої частини його автомобіля складала близько 5-10 м. Реагуючи на появу в полі зору пішохода він застосував гальмування не змінюючи напрямку свого руху, в процесі чого виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де допустив наїзд на потерпілу. Внаслідок наїзду ліва нога ОСОБА_2 контактувала з передньою правою частиною його автомобіля, від чого вона впала перед автомобілем на проїзну частину дороги, а він одразу зупинився, вийшов з автомобіля та підбіг до потерпілої з метою надати їй першу медичну допомогу. В подальшому він через диспетчерську службу таксі викликав на місце пригоди швидку медичну допомогу та працівників міліції, які через деякий час приїхали. Працівники швидкої медичної допомоги доставили потерпілу до лікарні. Що ж стосується протекторів шин, які були встановлені на задню вісь автомобіля з різними малюнками протектора, то дана ситуація трапилась через те, що він працюючи у вказану ніч пробив одне із коліс та встановив «запаску». Крім цього вказав, що причиною наїзду керованим ним автомобілем на потерпілу ОСОБА_2 вважає свою неуважність та те, що він зобовязаний був надати їй дорогу на пішохідному переході. Заявлений потерпілою до нього цивільний позов визнав частково, зокрема, в частині стягнення матеріальної шкоди повністю, в частині моральної частково.

Крім повного визнання підсудним ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, його вина у вчиненні даного злочину повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами:

· показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_2, з яких слідує, що 27 червня 2011 року близько 10 год. 30 хв. вона рухалася по тротуару вул.Г.Тарнавського в м.Тернополі. В процесі руху вона вийшла на пішохідну доріжку, яка веде до нерегульованого пішохідного переходу, на якій зупинилася, оскільки хотіла перейти проїзну частину дороги вул.Г.Тарнавського в м.Тернополі по пішохідному переходу, що встановлений напроти будинків № 3, 5 та позначений дорожньою розміткою «зебра» і відповідними дорожніми знаками. Після зупинки перед проїзною частиною дороги на вказаній пішохідній доріжці вона подивилася ліворуч та праворуч на проїзну частину дороги, щоб переконатися у відсутності транспортних засобів, що рухаються по ній та очікувала, щоб транспортні засоби, які рухалися по вул.Г.Тарнавського зупинилися перед пішохідним переходом та пропустили її. Постоявши деякий час вона побачила, що смугою руху вул.Г.Тарнавського до вул.Київської рухається легковий автомобіль, синього кольору, водій якого, наблизившись до пішохідного переходу зупинився перед дорожньою розміткою «зебра» надаючи таким чином їй можливість перейти дорогу по пішохідному переходу. Після повної зупинки вказаного автомобіля вона ступила на проїзну частину дороги та почала переходити проїзну частину дороги вул.Г.Тарнавського по нерегульованому пішохідному переходу справа-наліво по відношенню до руху автомобілів в напрямку до вул.Київської. Вона рухалася в темпі спокійної ходи та траєкторія її руху проходила приблизно по центру дорожньої розмітки «зебра». В процесі руху вона не зупинялася та не змінювала траєкторію або темп свого руху. Коли вона пройшла по пішохідному переходу близько 4,5-5,5 м, то відчула сильний удар в ліву ногу, від якого вона впала на проїзну частину дороги та зрозуміла, що на неї скоїв наїзд автомобіль, який рухався в напрямку до вул.Київської, лівіше від автомобіля синього кольору, який стояв. Місце наїзду на неї знаходилося по центру нерегульованого пішохідного переходу та по центру проїзної частини дороги вул.Г.Тарнавського м.Тернополя. В подальшому вона дізналася, що на неї скоїв наїзд автомобіль НОМЕР_2, світло сірого кольору, з маячком таксі. Після ДТП, коли вона лежала на проїзній частині дороги до неї підійшла незнайома їй жінка та ОСОБА_3 В подальшому на місце пригоди приїхала міліція та швидка медична допомога, яка транспортувала її до Тернопільської міської лікарні швидкої допомоги, де вона проходила стаціонарне лікування в травматологічному відділенні;

· показаннями свідка ОСОБА_5, який в судовому засіданні показав, що 27 червня 2011 року він, керуючи автомобілем НОМЕР_5, синього кольору, рухався смугою руху вул.Г.Тарнавського м.Тернополя в напрямку до вул.Київської з швидкістю близько 30 км/год. В процесі руху він мав намір повернути праворуч в двір будинків № 2, 4, а тому у нього був увімкнутий правий покажчик повороту. Під час руху ділянкою дороги на підйом на відстані близько 30 м до початку нерегульованого пішохідного переходу, який позначений дорожньою розміткою «зебра» та відповідними дорожніми знаками він побачив, що навпроти цього пішохідного переходу, на правому тротуарі стоїть ОСОБА_2, яка мала намір перейти проїзну частину дороги по пішохідному переходу, для чого він з метою пропустити її застосував гальмування не змінюючи напрямку свого руху та зупинився приблизно за 2 м перед дорожньою розміткою «зебра», після чого потерпіла, що знаходилась на тротуарі почала переходити проїзну частину дороги по центру нерегульованого пішохідного переходу в темпі спокійної ходи справа-наліво по ходу руху в напрямку до вул.Київської та коли пройшла приблизно половину його смуги руху він почув свист шин автомобіля та побачив, що зліва від нього на пішохідний перехід виїжджає автомобіль НОМЕР_2, світлого кольору, який, виїхавши на пішохідний перехід, допустив наїзд своєю передньою правою частиною на ОСОБА_2, яка рухалася по пішохідному переходу, пройшовши його автомобіль та була обернена лівою частиною тіла до автомобіля «DAEWOO-Nexia». Місце наїзду на неї знаходилося на смузі руху вул.Г.Тарнавського м.Тернополя в напрямку до вул.Київської, на відстані 4,5-5 м по центру дорожньої розмітки «зебра», в межах нерегульованого пішохідного переходу. Після наїзду потерпіла впала на проїзну частину дороги перед автомобілем «DAEWOO-Nexia», а автомобіль проїхавши незначну відстань зупинився таким чином, що його передня частина знаходилася на дорожній розмітці «зебра». В подальшому він та ОСОБА_3 підійшли до ОСОБА_2, яка скаржилася на біль в лівій нозі. Далі на місце пригоди приїхали працівники ВДАІ та швидка медична допомога, яка транспортувала потерпілу до лікарні;

· показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_6, з яких вбачається, що 27 червня 2011 року близько 10 год. вона прибирала сходи, які розташовані позаду будинку №4 по вул.Г.Тарнавського в м.Тернополі та почула звук гальмування коліс автомобіля, який лупав з проїзної частини дороги вул.Г.Тарнавського, внаслідок чого вона вийшла із-за будинку та подивилася на проїзну частину дороги, на якій побачила, що на нерегульованому пішохідному переході, який позначений відповідними дорожніми знаками та дорожньою розміткою на проїзній частині дороги вул.Г.Тарнавського між заїздами до будинків № 3, 5 та № 2, 4 виїхав легковий автомобіль, світлого кольору, з маячком таксі та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2, яка рухалася по пішохідному переходу. В той момент, коли вона подивилася на дорогу, то побачила, що потерпіла відлетіла від капоту даного автомобіля та впала на проїзну частину дороги перед ним, після чого автомобіль зупинився таким чином, що його передня частина знаходилася на дорожній розмітці «зебра». Крім цього, там в напрямку до вул.Київської, ближче до правого бордюру, перед нерегульованим пішохідним переходом, стояв інший легковий автомобіль, при цьому автомобіль таксі, який скоїв наїзд на ОСОБА_2 стояв лівіше від вищевказаного автомобіля. Після падіння на проїзну частину дороги потерпіла скаржилась на біль. В подальшому на місце пригоди приїхали працівники ВДАІ та карета швидкої медичної допомоги, медичні працівники якої транспортували потерпілу.

Крім цього, винність ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.1 ст.286 КК України обєктивно стверджується і іншими дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами:

· протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 27 червня 2011 року, за яким було оглянуто ділянку проїзної частини дороги вул.Г.Тарнавського в м.Тернополі навпроти житлових будинків № 2, 4 3, 5 місце, де трапилось ДТП, під час якого було зафіксовано ознаки та обстановку на місці вчинення злочину;

(т.1, а.с. 6-19)

· протоколом огляду транспортного засобу від 27 червня 2011 року, згідно якого оглянуто автомобіль НОМЕР_2 та зафіксовано вмятину на передньому капоті;

(т.1, а.с.20)

· протоколом відтворення обстановки та обставин події, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_3, схемою та фототаблицею до нього від 01 вересня 2011 року, під час якого ОСОБА_3 підтвердив раніше дані ним показання та вказав місце наїзду автомобілем НОМЕР_2 на пішохода ОСОБА_2, траєкторію та швидкість руху пішохода до найду, траєкторію та швидкість руху «Daewoo-Nexia» д.н.з. НОМЕР_6 під час ДТП та траєкторію руху іншого легкового автомобіля, який гальмував перед нерегульованим пішохідним переходом та в подальшому зупинився, щоб пропустити пішохода;

(т.1, а.с. 66-71)

· протоколом відтворення обстановки та обставин події, схемою та фототаблицею до нього від 01 вересня 2011 року з свідком ОСОБА_5, під час якого даний свідок підтвердив раніше дані ним показання та відтворив місце наїзду автомобілем НОМЕР_7 на пішохода ОСОБА_2, траєкторію та швидкість руху пішохода до наїзду, траєкторію руху автомобіля НОМЕР_2 під час ДТП та місце зупинки автомобіля НОМЕР_8 на момент ДТП;

(т.1, а.с. 76-81)

· висновком судово-медичної експертизи №1474 від 30 серпня 2011 року, відповідно до якої при поступленні ОСОБА_2 27 червня 2011 року в травматологічне відділення Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги у неї, на підставі результатів клінічного та рентгенологічного обстеження, було діагностовано закриті переломи лівих великогомілкової та малогомілкової кісток та із зовнішніх тілесних ушкоджень підшкірну гематому лівої надбрівної ділянки, що утворилися від дії тупих предметів незадовго до її госпіталізації у лікувальний заклад, не виключено 27 червня 2011 року та при ДТП (наїзд на пішохода), які за ознакою тривалого (більше 21 дня) розладу здоровя відносяться до середньої тяжкості, що не супроводжувалися загрозливими для життя явищами;

(т.1, а.с. 104-107)

· висновком судової автотехнічної експертизи №5-328/11 від 26 серпня 2011 року, згідно якого в автомобілі НОМЕР_7 виявлено несправність експлуатаційного характеру, а саме встановлення на задню вісь транспортного засобу шин різних моделей з різними малюнками протектора, яку водій мав можливість виявити при щоденному огляді транспортного засобу перед виїздом або під час проходження технічного огляду автомобіля, що не відповідає вимогам пунктів 2.3 (а), 31.1, 31.4, 31.4.5 (г) (колеса і шини) ПДР України. Інших несправностей експлуатаційного характеру в автомобілі НОМЕР_7, які б могли перебувати в причинному зв'язку з настанням ДТП не виявлено;

(т.1, а.с. 113-120)

· висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №5-329/11 від 06 вересня 2011 року, згідно якого автомобіль НОМЕР_7, в первинний момент наїзду на пішохода контактував своєю передньою правою частиною (права частина передньою номерного знаку, права частина капоту). Наїзд автомобіля НОМЕР_7, на пішохода відбувся: в поперечному напрямку, відносно елементів проїзної частини дороги, на смузі руху до вул.Київська, поблизу умовної повздовжньої осьової лінії проїзної частини дороги, в повздовжньому напрямку - в місці, що передує передній частині автомобіля, якщо рухатись в сторону до вул.Київська, при умовному його розташуванні передніми колесами в кінці слідів гальмування;

(т.1, а.с. 125-133)

· висновком судової автотехнічної експертизи №5-372/11 від 06 вересня 2011 року, відповідно до якого виходячи із заданої слідством довжини слідів гальмування, швидкість руху автомобіля НОМЕР_7, перед застосуванням водієм екстреного гальмування, в залежності від коефіцієнта зчеплення коліс з дорожнім покриттям, могла наближено складати 50..52 км/год. В умовах даної дорожньо-транспортної ситуації, що склалася, водій автомобіля НОМЕР_7 повинен був діяти у відповідності до вимог пунктів 1.5 ч.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, отже його дії в умовах виникнення даної ДТП не відповідали вимогам зазначених пунктів Правил та з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку з настанням даної ДТП;

(т.1, а.с. 139-143)

· актом обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги від 27 червня 2011 року, яким зафіксовано особливості дорожніх умов на ділянці дороги по вул.Тарнавського в м.Тернополі;

(т.1, а.с.154)

· довідкою Тернопільської спеціалізованої монтажно-експлуатаційної дільниці № 186 від 14 липня 2011 року, з якої слідує, що на вул.Г.Тарнавського м.Тернополя в напрямку вул.Київської між заїздами до житлових будинків № 3, 5 та 2, 4 стояли наступні дорожні знаки: ліворуч 5.35.2 «Пішохідний перехід», праворуч 5.35.1 «Пішохідний перехід»;

(т.1, а.с.156)

· довідкою Тернопільського обласного центру з гідрометеорології №32а-237 від 30 липня 2011 року, за якою встановлено особливості погодних умов за даними спостережень авіаметеостанції Тернопіль 27 червня 2011 року станом на 09 год. 00 хв. та 12 год. 00 хв.;

(т.1, а.с.158)

· висновком додаткової судово-медичної експертизи №046 від 18 травня 2012 року, згідно якого станом на травень 2012 року у ОСОБА_2 наявні: консолідований (тобто, зрощений) перелом верхньої третини лівої великогомілкової кістки з металевим фіксатором, післятравматичні деформуючий артоз лівого колінного суглоба І ступеня та нейропатія лівих гомілкових нервів у вигляді легкого парезу (тобто, ослаблення) мязів лівої гомілки, що викликають у ОСОБА_2 значну стійку втрату загальної працездатності на 25%, тобто менш як на одну третину (33%) і за цим критерієм як і за критерієм тривалого (понад 21 день) розладу здоровя, тілесні ушкодження потерпілої належать до середнього ступеня тяжкості та перебувають як і їх наслідки у прямому причинному звязку із автотранспортною пригодою, що трапилась з нею 27 червня 2011 року.

(т.2, а.с. 68-74)

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про доведеність вини підсудного ОСОБА_3 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_3, суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до необережних злочинів невеликої тяжкості, фактичні обставини справи, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, що в процесі судового розгляду справи, а саме 03 листопада 2011 року померла дружина підсудного ОСОБА_7, проте суд також враховує, що ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, та обставини, що помякшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що помякшують покарання, суд відносить повне визнання підсудним вини та активне сприяння в розкритті злочину.

Водночас суд враховує і думку потерпілої, яка в судовому засіданні вважала за можливе застосувати відносно підсудного положення ст.75 КК України, а тому приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Разом з тим, суд, враховуючи фактичні обставини справи та сукупність помякшуючих обставин, вважає, що є всі підстави для звільнення підсудного на підставі ст.75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, оскільки таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Також, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 у період дії іспитового строку на нього слід покласти передбачені п.п. 2-4 ст.76 КК України обовязки.

У справі потерпілою ОСОБА_2 заявлено цивільний позов, який нею було уточнено в судовому засіданні, до ОСОБА_3 та ОСОБА_8, а саме про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину на загальну суму 10 679, 31 грн., витрат на правову допомогу в сумі 2 500 грн. та моральної - 50 000 грн., які слід вирішити наступним чином.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Суд вважає, що заявлений потерпілою ОСОБА_2 на початку судового слідства та уточнений нею в судовому засіданні цивільний позов на загальну суму 60 679, 31 грн., а саме в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 10 679, 31 грн., витрат на правову допомогу в сумі 2 500 грн. та моральної шкоди в сумі 50 000 грн. - підлягає до часткового задоволення в частині стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди та до повного задоволення в частині стягнення з підсудного ОСОБА_3 в користь потерпілої ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 10 679, 31 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 2 500 грн.

Задовольняючи позов потерпілої ОСОБА_2 в частині стягнення матеріальної шкоди, суд виходить з того, що заявлені потерпілою вимоги про стягнення матеріальної шкоди є засновані на відповідних матеріальних доказах квитанціях, згідно яких витрати на лікування та придбання продуктів внаслідок посиленого харчування в період лікування становить загалом суму 10 679, 31 грн., які необхідно, як і витрати на правову допомогу внаслідок залучення представника до участі в справі в сумі 2 500 грн., стягнути з ОСОБА_3 в користь потерпілої ОСОБА_2

При визначенні суми на відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності і справедливості, а також враховує моральні страждання потерпілої, що мали місце внаслідок заподіяних їй тілесних ушкоджень через ДТП, що вказані тілесні ушкодження виникли в результаті прямого причинно-наслідкового зв'язку із діями підсудного, а також перенесений потерпілою фізичний біль та негативні наслідки, що настали у зв'язку із цим у виді тривалого лікування потерпілої, порушенні звичних життєвих звязків, неможливості працювати, створювало нервозність, змушувало докладати додаткових зусиль до нормалізації свого життя, необхідності в подальшому покращувати стан здоровя.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що з підсудного ОСОБА_3 в користь потерпілої ОСОБА_2Й слід стягнути заподіяну внаслідок злочину моральну шкоду в сумі 30 000 грн.

В решті позовних вимог, а саме, що стосується стягнення в солідарному порядку матеріальної та моральної шкоди з підсудного ОСОБА_3 та ОСОБА_8, то в цій частині цивільний позов слід залишити без розгляду внаслідок неодноразової неявки ОСОБА_8 в судові засідання з метою встановити межі його цивільно-правової відповідальності за заподіяну внаслідок злочину шкоду, розяснивши при цьому право потерпілої в цій частині цивільного позову звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.

По справі проведені експертизи, вартість яких в сумі 1 898, 64 грн. слід стягнути з ОСОБА_3 в користь НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області: код 24524727, банк одержувача УДК в Тернопільській області, МФО 838012, р/р 0463, з відповідними призначеннями платежів.

Речовий доказ у справі, а саме автомобіль НОМЕР_4, який знаходиться на зберіганні ОСОБА_9 слід залишити у розпорядженні останнього.

До вступу вироку в законну силу обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд необхідно залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому за цим злочином покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 2-4 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обовязки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

· періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити частково стягнути з засудженого ОСОБА_3 в користь потерпілої ОСОБА_2 10 679, 31 грн. на відшкодування завданої злочином матеріальної та 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також 2 500 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог, в тому числі і щодо ОСОБА_8 залишити без розгляду, розяснивши при цьому право потерпілої ОСОБА_2 звернутись з даним цивільним позовом до суду в цій його частині в порядку цивільного судочинства

Стягнути з ОСОБА_3 в користь НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області, код 24524727, банк одержувача УДК в Тернопільській області, МФО 838012, р/р 0463 судові витрати по справі за проведені експертизи, а саме:

· 492, 24 за проведення судової автотехнічної експертизи з призначенням платежу «За проведення судової автотехнічної експертизи №5-328/11 від 26 серпня 2011 року»;

· 843, 84 грн. за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи з призначенням платежу «За проведення судової транспортно-трасологічної експертизи №5-329 від 06 вересня 2011 року»;

· 562, 56 грн. за проведення судової автотехнічної експертизи з призначенням платежу «За проведення судової автотехнічної експертизи №5-372/11 від 06 вересня 2011 року».

Речовий доказ у справі, а саме автомобіль НОМЕР_4, який знаходиться на зберіганні ОСОБА_9 залишити у розпорядженні останнього.

Раніше обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді у вигляді підписки про невиїзд до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_10