Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/558/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 263 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.06.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі :

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000882 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тишківка, Добровеличківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який одружений, має на утриманні малолітню дитину, служить заступником командира взводу НОМЕР_1 окремої бригади берегової охорони ВМС України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Також, стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в сумі 2446 грн. 47 коп.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази по справі, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим за зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Так, ОСОБА_8 відповідно до наказу № 206 о/с від 05.06.2014 року призначений міліціонером батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Кіровоград» при УМВС України в Кіровоградській області та направлений до зони проведення антитерористичної операції на сході України 03.08.2014 року. Відповідно до наказу начальника УМВС України в Кіровоградській області № 304 по особовому складу 10.09.2014 року ОСОБА_8 звільнено з органів МВС у запас Збройних Сил України з постановленням на військовий облік. 11.09.2014 року на автодорозі Стрий Тернопіль Кіровоград Знам`янка (724 км), що на території Созонівської сільської ради Кіровоградського району та області, під час проведення огляду автомобіля «Mercedes VITO», державний номер НОМЕР_2 , у багажному відділені виявлено та вилучено із сумки, яка належить ОСОБА_8 : 73 патрони центрального запалювання, калібру 5,45х39 мм, 20 з яких трасуючої дії, 5 бронебійної дії, 56 зі сталевим осердям; 7 пістолетних патронів центрального бою, калібру 9х18 мм, призначені для стрільби з нарізної зброї, калібру 9 мм; засіб підриву промислового виготовлення бойовий ударно-дистанційний запал ручних гранат УДЗ, постріл ВОГ-25П; 1 граната «РГД-5»; 2 гранати «РГО» із запалами та вибуховий пакет, які відносяться до категорії бойових припасів, придатні до здійснення вибуху, відповідно до висновку судово-вибухотехнічної експертизи № 44/1150 від 19.09.2014 року.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження в зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину. Мотивуючи апеляційну скаргу зазначив, що ОСОБА_8 не доводили до відома про його звільнення 10.09.2014 року, і, як наслідок, не доводили до відому те, що він не має права зберігати вогнепальну зброю та боєприпаси до неї. Тобто, обвинувачений фактично не усвідомлював, що він на момент відбуття до м. Кіровограда є вже звільненим, до нього це не було доведено у встановленому законом порядку.

Крім того, вогнепальна зброю та боєприпаси до неї видавалися ОСОБА_8 для здійснення ним своїх службових повноважень, а документ, який би приписував обвинуваченому здати чи повернути вказані зброю та боєприпаси стороною обвинувачення не було надано.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що в повному обсязі підтверджується дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції належними та допустимими доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку та навів у вироку.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненому не визнав та надав показання, згідно яких він проходив службу в батальйоні «Кіровоград» УМВС України в Кіровоградській області.
10 вересня 2014 року він разом із своїми товаришами по службі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відсвяткував свій день народження, де вживав алкогольні напої. За це порушення дисципліни їх змусили написати рапорти на звільнення за власним бажанням, а також наказали відправлятися на базу батальйону до м. Кіровограду. Ввечері 10.09.2014 він розмовляв з ротним ОСОБА_12 і той його запевнив, що вони продовжуватимуть проходження служби у батальйоні, а рапорти написали для того, щоб інші бійці не вживали у відрядженні алкоголь. Перед відправленням до м. Кіровограду йому не наказували здати посвідчення міліціонера, а також від комбату він не чув офіційного наказу щодо здачі зброї. Заступник командира батальйону по тилу сказав, щоб вони здали зброю.
Він не знав, як повертатися до Кіровограду, оскільки в нього навіть не було коштів на залізничний квиток. Командир роти ОСОБА_12 , який хвилювався за них, домовився зі своїм братом, який привіз гуманітарну допомогу, і той забрав їх до м. Кіровограда. Перед м. Кіровоградом автомобіль, на якому вони їхали, зупинили та вилучили гранати та інші боєприпаси, що знаходилися у його речовому мішку. Гранати він взяв із собою для самозахисту, а патрони не здав у зв`язку з тим, що вони були розкидані по всьому речовому мішку.
В бойових умовах він завжди носив додаткові боєприпаси, саме в речовому мішку. Про те що він і його колеги звільненні, він дізнався пізніше. Посвідчення міліціонера у нього вилучили при затриманні.
Перед від`їздом до зони АТО в Кіровограді їм видавали ОСОБА_13 з обоймами, автомат та чотири ріжки і двадцять пачок патронів до автомату. Пізніше в м. Дебальцевому їм видали патрони до ПМ. Потім їм також видавали підствольні гранатомети, постріли до них, ручні гранати та гранатомети типу «Муха». Наскільки йому відомо, то все озброєння видавалося, без належного обліку. Також без обліку і поповнювався боєкомплект. Вважає, що їхні командири допустили грубі порушення, які призвели до того, що їм довелося без супроводу їхати до м. Кіровограда.
Колегія суддів вважає, що не визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, є способом уникнення відповідальності за скоєне, оскільки вина останнього повністю підтверджується зібраними доказами.

Допитаний, як свідок ОСОБА_14 повідомив суду першої інстанції, що він ОСОБА_8 вперше побачив 11.09.2014, коли був обшук автомобіля «Мерседес Віто», білого кольору, д.н. НОМЕР_2 . Приблизно о 17-18 год. його зупинили працівники ДАІ на в`їзді в м. Кіровоград, коли він повертався із Знам`янка і попросили його бути понятим. Окрім нього, зупинили ще одного чоловіка.
На місці події були чоловіки у чорній формі та у цивільному одязі. В чоловіків у формі були автомати. Через 30 хвилин приїхав слідчий і почав проводити огляд. Спочатку оглядали речі хворого бійця, в якого нібито було запалення легень. Процедура огляду була такою - кожного хлопця у воєнній формі, які були в наручниках, викликали та запитували, де його речі, він показував на свою сумку, а потім доставали сумку та повністю оглядали речі. Коли доставали речі з автомобіля, там нікого не було, хлопці самі підходили і показували, де чиї речі.
Під час огляду знаходили гранати та патрони. Гранат було більше десяти, патрони були в упаковках. Тиску з боку працівників міліції не було, хлопці добровільно показували - де чиї речі та надавали пояснення, що вони повинні були через день або два знову повертатись в зону АТО, а тому не здавали боєприпаси. Посвідчення хлопців та папка формату А4 вилучались, подальша їх доля йому не відома. У ОСОБА_8 посвідчення перебувало в портмоне. При ньому упаковували: гранати, один магазин з автомату «Калашникова», патрони, гільзи та ножі. Відеозйомка обшуку проводилась частково, що саме знімали йому не відомо, фотозйомка також проводилась.
Допитаний, як свідок ОСОБА_15 пояснив суду першої інстанції, що 11.09.2014 він їхав на автомобілі, його зупинили працівники ДАІ і попросили бути свідком при затриманні хлопців. Коли він підійшов до автомобіля «Мерседес Віто», навколо нього стояли чоловіки у воєнній формі та в наручниках, бійці в чорній формі та чоловіки в цивільному одязі. Через деякий час почали по одному називати своє прізвище та підводити до автомобіля, де затриманий показував на свої речі. Їх доставали та робили особистий огляд.
Під час огляду особистих речей обвинувачених виявляли: гранати, патрони, ножі, тепловізор, бронежилет. Гранат було 8-10 штук, патрони були у декого в коробках, а в інших розкидані. Тиску з боку працівників міліції не було. Бійці пояснювали, що вони взяли все це з собою, оскільки збирались найближчим часом повертатись назад до зони АТО.
Під олімпійкою водія була виявлена граната, останній пояснив, що він не знає звідки вона взялась. Також він бачив папку формату А4, в якій були рапорти. Їх зачитували, куди далі ділась папка йому не відомо. У кожного з хлопців було посвідчення, де вони зникли йому також не відомо. Окрім того, у бійців були вилучені ножі, схожі на мисливські. Вилучені речі - опечатували і поняті ставили свої підписи. Всього було затримано шість чоловік
В судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_16 надав показання, згідно яких вперше побачив ОСОБА_8 11.09.2014 на базі в Маріуполі. Напередодні йому зателефонував брат ОСОБА_17 , який служить в батальйоні «Кіровоград», і попросив забрати п`ять бійців до м. Кіровограда.
Він привіз на автомобілі «Мерседесі Віто», д.н. НОМЕР_2 , гуманітарну допомогу, забрав бійців і вирушив до міста Кіровограда. Разом із ним до Маріуполя їздив його знайомий ОСОБА_18 ..
На в`їзді до м. Кіровограда невідомі особи в масках затримали їх та почали проводити обшук, перевіряли особисті речі. Під час поїздки він з бійцями не спілкувались, а тому йому їхні імена не відомі. Він не знав, що бійці перевозили гранати. Він бачив, що вилучали гранати та набої, скільки їх було не пам`ятає. Також бачив папку формату А4, зміст її йому не відомий. Її вилучали разом з посвідченнями бійців
Допитаний, як свідок ОСОБА_12 в суді першої інстанції повідомив, що він є командиром роти батальйону спеціально призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». ОСОБА_8 знає, як бійця свого батальйону, який зарекомендував себе з позитивної сторони.
ОСОБА_8 вживав із своїми товаришами алкоголь, за це командиром батальйону було прийняте рішення про відправку всіх порушників до м. Кіровограду. Також бійці написали рапорти на звільнення, проте вирішення питання про звільнення повинне було вирішуватися в за місцем дислокації батальйону в АДРЕСА_1 .
Він попросив свого брата ОСОБА_16 відвезти ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в м. Кіровоград. Як йому стало відомо, то бійців затримали перед Кіровоградом та виявили боєприпаси.
Бійцям видавались автомати та пістолети, а в Дебальцевому вони отримали гранати та підствольні гранатомети. Про те, що бійцям в Краматорську видавались гранати Ф-1 (оборонні), він дізнався нещодавно. Перед виїздом комбат усно наказав бійцям, яких відправляли додому, здати зброю, а йому перевірити речі. В зоні АТО кожний боєць несе відповідальність за свою табельну зброю та боєприпаси.
Свідок ОСОБА_19 суду першої інстанції пояснив, що він працює командиром батальйону патрульної служби міліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » при УМВС в Кіровоградській області. ОСОБА_8 знає, оскільки він був бійцем його батальйону, зарекомендував себе з позитивної сторони. Проте після вживання останнім алкогольних напоїв разом із іншими бійцями ним було прийнято рішення про відправлення всіх порушників дисципліни на місце дислокації в Кіровоград.
Окрім того, ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 написали рапорти про звільнення, про що він в телефонному режимі повідомив відділ кадрів УМВС в Кіровоградській області, нащо йому відповіли, що бійці батальйону вже звільнені. Рапорти він передав ОСОБА_20 і наказав привести в УМВС в Кіровоградській області. Він давав команду командиру роти вилучити посвідчення бійців, а також зброю. Бійцям батальйону видавалися боєкомплекти до табельної зброї, а гранати видавались на підрозділ, а потім за рішенням командиру роти, в залежності від завдань, видавались бійцям. Як стало потім, відомо командиром другої роти було прийнято рішення і кожному бійцю видано гранати. Він особисто надав наказ командиру роти ОСОБА_12 перед виїздом оглянути особисті речі бійців, які повертаються до Кіровограда, щоб не допустити несанкціонованого вивозу зброї і боєприпасів. Вони повертались як цивільні особи і не мали права на зброю.
Допитаний, як свідок ОСОБА_11 пояснив суду першої інстанції, що разом із ОСОБА_10 проходив службу. Коли їх приймали на службу, то їм видавали посвідчення працівників міліції.
10.09.2014 у ОСОБА_8 був День народження і він разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_9 випив горілки. Коли про вживання алкоголю дізналось командування батальйону, було прийнято рішення відрядити їх до м. Кіровограда, також їм запропонували написати рапорти про звільнення. Рапорти написали на ім`я начальника УМВС, а віддавали їх командиру роти чи командиру батальйону. Посвідчення працівників міліції перед виїздом до м. Кіровоград вони не здавали.
Їм лише наказали здати табельну зброю (автомати та пістолети) та боєкомплект. Біля в`їзду в м. Кіровоград їх затримали. В нього в особистих речах було виявлено дві пачки патронів, які він забув здати. Також у нього та інших бійців вилучили посвідчення невідомі особи. Їм не було відомо, що вони звільненні на момент відправлення до м. Кіровограда, про це навіть мови не було. Вже на базі батальйону в м. Кіровограді повинна була вирішуватись питання проходження служби.
Поводження із боєприпасами в зоні АТО було не впорядковане, кожен боєць зберігав свій боєкомплект при собі - по карманам, сумкам тощо. Їм видавали таку зброю: автомат Калашнікова, підствольний гранатомет та пістолет Макарова. Гранати видавались командиром роти та заступником командира роти лише тим бійцям, хто умів ними користуватися.
Свідок ОСОБА_9 надав суду першої інстанції показання, згідно яких разом із ОСОБА_8 проходив службу в батальйоні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на сході України, тобто в зоні АТО. Він із іншими бійцями допустив порушення дисципліни, а саме вживав алкогольних напоїв в День народження ОСОБА_8 , оскільки тоді в їхньої групи був вихідний день. Після чого, комбат їм сказав написати рапорти на звільнення, хоча звільнятися він наміру не мав.
Коли їх направляли до м. Кіровограда, вони не знали, що їх вже звільнили з органів внутрішніх справ, оскільки ніхто не наказав здати їм посвідчення. З інформації, яка була відома їм на момент відправлення, вони повертаються до м. Кіровограда і далі повинні працювати поки не повернеться весь батальйон,а потім будуть вирішувати їхню долю. 11.09.2014 їхали до м. Кіровоград на постійне місце дислокації їхнього батальйону і були затримані невідомими особами (ніхто не представлявся). Після затримання всі посвідчення - вилучили. Йому стало відомо, що він звільнений через два тижні, після того, як їх затримали. Він взяв з собою в дорогу гранати тому, що шлях до м. Кіровограда пролягав через зону проведення АТО, по якій потрібно було їхали приблизно 300 км. Під час проїзду по зоні АТО були блокпости, де їх перевіряли. Вони знали, що їдуть в батальйон, а тому збиралась здати всі боєприпаси вже там.
Допитаний, як свідок ОСОБА_10 , суду першої інстанції повідомив, що він проходив службу в батальйоні «Кіровоград» УМВС України в Кіровоградській області. 10 вересня 2014 року, в День народження ОСОБА_8 , він разом із своїми товаришами по службі: ОСОБА_8 , ОСОБА_21 та ОСОБА_9 , вживав алкогольні напої. Цей проступок був виявлений командиром батальйону і йому разом із іншими бійцями командир запропонував написати рапорти на звільнення за власним бажанням, а потім відправлятися на базу батальйону в м. Кіровоград.
Вони не були звільнені перед відправленням, також вони не віддавали свої посвідчення, а тому коли відправлялися додому, то вважав, що вони є працівниками внутрішніх справ.
Перед відправленням він передав свою табельну зброю гвинтівку Мосіна та пістолет Макарова іншим бійцям. Проте в дорогу вирішив взяти бойові гранати, оскільки вважав, що є ймовірність нападу диверсійних груп. Перед виїздом їхні сумки ніхто не перевіряв. Виїздили вони на автобусі «Мерседес Віто» під керуванням ОСОБА_16 . Перед містом Кіровоград їх затримали та виявили у них зброю. Вважає, що оскільки вони були працівниками міліції і поверталися із зони АТО, то могли везти для самозахисту зброю.
Крім даних пояснень свідків, вина ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме:

- рапортом інспектора ДПС ВС роти ДПС ДАІ УМВС України в Кіровоградській області, згідно якого, в ході огляду автомобіля, було виявлено (а.п. 37 т. 1);
- протоколом огляду місця події від 11.09.2014, в ході огляду автомобіля «Мерседес Віто», державний номер НОМЕР_2 , у сумці та рюкзаку ОСОБА_8 виявлено та вилучено 73 предмета, схожих на набої калібру 5,45 мм; 7 предметів, схожих на набої калібру 9мм; предмет, схожий на запал ручних гранат УДЗ; предмет, схожий на постріл до підствольного гранатомету; предмет, схожий на гранату Ф-1; 1 предмет, схожий на гранату РГД-5; 2 предмети, схожі на гранати РГО; 2 предмети, схожі на ножі (а.п. 48-57 т. 1);
- висновком експерта №44/1150 від 19.09.2014, в якому зазначено, що предмети, вилучені у ОСОБА_8 є: піротехнічним засобами військового призначення циліндричним вибуховим пакетом, до категорії боєприпасів не належить, придатний для здійснення вибуху; двома корпусами ручних осколкових гранат оборонної дії типу РГО, які є конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини, до категорії боєприпасів не належать, придатні для здійснення вибуху; корпусом ручної осколкової гранати наступальної дії РГД-5, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, до категорії боєприпасів не належать, придатний для здійснення вибуху; двома гільзами 30-мм артилерійських пострілів, до категорії боєприпасів не відносяться; корпусом учбової гранати Ф-1, до категорії боєприпасів не відносяться; засобом підриву промислового виготовлення уніфікованиий підривник ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ-2 з бойовим запалом, відноситься до категорії боєприпасів, придатний для здійснення вибуху; двома засобами підриву промислового виготовлення бойовими дистанційними запалами ручних гранат УДЗ, відносяться до категорії боєприпасів, придатні для здійснення вибуху; постріл ВОГ-25П, відноситься до категорії боєприпасів, вибухова речовина придатна для здійснення вибуху. Циліндричний вибуховий пакет, споряджений зарядом вибухової речовини метальної дії димним порохом вагою 30+/-2 г, придатний для здійснення вибуху; два корпуси ручних осколкових гранат оборонної дії типу РГО, споряджений бризантною вибуховою речовиною - А-1Х-1 (флегматизований гексоген) вагою 90 г, придатні для здійснення вибуху; корпус ручної осколкової гранати наступальної дії РГД-5, споряджений бризантною вибуховою речовиною тринітротолуолом (тротилом) вагою 100-115 г, придатний для здійснення вибуху; дві гільзи 30-мм артилерійських пострілів заряду вибухової речовини не містять; корпус учбової гранати Ф-1, заряду вибухової речовини не містить; уніфікованиий підривник ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ-2 з бойовим запалом, придатний для здійснення вибуху; два бойові дистанційні запали ручних гранат УДЗ, придатні для здійснення вибуху; постріл ВОГ-25П, споряджений вибуховою речовиною марки А-1Х-1 вагою 42 грама, яка придатна для здійснення вибуху (а.п.83-98 т.1);
- актом знищення вибухонебезпечних речових доказів № 40 від 17.09.2014 (а.п.99 т.1);
- висновком експерта №246 від 18.09.2014, згідно з яким 80 предметів, вилучені у ОСОБА_8 , є боєприпасами: 73 предмети є автоматичними патронами центрального запалювання, калібру 5,45х39 мм, які використовуються для стрільби з нарізної зброї (АК-74, АКС-74У, РПК-74, тощо), дванадцять з яких трасуючої дії, п`ять бронебійної дії, п`ятдесят шість зі сталевим осердям; 7 предметів є пістолетними патронами центрального бою, калібру 9х18 мм, призначені для стрільби з нарізної зброї, калібру 9 мм (пістолет Макарова, автоматичний пістолет Стєчкіна, тощо). Патрони придатні для проведення пострілу. Патрони виготовлені промисловим способом (а.п. 104-108 т. 1);
- висновком експерта № 117 від 27.10.2014, в якому зазначено, що два предмети, вилучені 11.09.2014 у ОСОБА_8 , є холодною зброєю колюче-ріжучої дії. Предмет загальною довжиною 294 мм, виготовлений саморобним способом по типу мисливських ножів загального призначення. Предмет загальною довжиною 270 мм., відноситься дл мисливських ножів загального призначення, який виготовлений заводським способом (а.п. 113-117 т. 1);
- висновками експертів № 244 від 17.09.2014 щодо предметів, вилучених у ОСОБА_20 ; № 242 від 18.09.2014 щодо предметів, вилучених у ОСОБА_18 ; № 116 від 24.10.2014 щодо предмета, вилученого ОСОБА_10 (а.п. 69-71, 76-79, 122-125 т. 1);
- витягом із наказу № 206 о/с від 05.06.2014, згідно з яким ОСОБА_8 призначено міліціонером батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Кіровоград» при УМВС України в Кіровоградській області (а.п. 189 т. 1);
- рапортом ОСОБА_8 про звільнення від 10.09.2014 (а.п. 190 т. 1);
- витягом із наказу №304 о/с від 10.09.2014, згідно з яким ОСОБА_8 звільнений з органів МВС у запас ЗСУ з 10.09.2014 через не проходження випробування в період іспитового строку (а.п. 191 т. 1);
- висновком службового розслідування та наказ №1049 від 10.10.2014, якими встановлено порушення з боку безпосередніх керівників ОСОБА_8 (а.с.192-199 т.1);
- відповіддю БПСМОП «Кіровоград» щодо отримання озброєння бійцями батальйону від 25.09.2014 (а.п. 200 т. 1);
- особовою справою ОСОБА_8 (а.п. 205 т. 1);
- книгою обліку й закріплення озброєння БПСМОП «Кіровоград» (а.п. 226-240 т. 1);
- наказом УМВС України в Кіровоградській області № 361 від 16.04.2014 про оголошення штату підрозділу ПСМОП УМВС України в області (а.п. 241 т. 1);
- наказом про відрядження № 261 від 03.08.2014 (а.п. 242-247 т. 1).
Проаналізувавши зазначені докази та обставини вчинення злочину, колегія суддів дійшла висновку, що вказані докази в сукупності беззаперечно вказують на причетність обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а тому суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України, як зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, особу винуватого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, обставину, що пом`якшує покарання добровільну участь у проведенні антитерористичної операції на сході України, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому, на думку колегії суддів, обґрунтовано зробив висновок про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

Перевіряючи апеляційні доводи сторони захисту, колегія суддів встановила, що вони є аналогічними тим, що заявлялися ними під час судового слідства у суді першої інстанції, який перевіривши їх належним чином, та з урахуванням вищезазначених доказів по справі, дав їм правильну оцінку про їх необґрунтованість.

Зокрема, твердження апелянта про те, що ОСОБА_8 не доводили до відома про його звільнення 10.09.2014 року, і, як наслідок, не доводили до відому те, що він не має права зберігати вогнепальну зброю та боєприпаси до неї є необґрунтованими, оскільки це не виключає в діянні ОСОБА_8 складу інкримінованого злочину.
Так, згідно відомості закріплення озброєння (т. 1 а. п. 227-228, 232-235) ОСОБА_8 було видано зброю та боєприпаси, а саме пістолет ПМ, автомат АК-74 та 120 шт. патронів 5,45 мм. 7№6. В той же час, в ході огляду місця події 11.09.2014 року (а.п. 48-57 т. 1) було вилучено засіб підриву промислового виготовлення бойовий ударно-дистанційний запал ручних гранат УДЗ, постріл ВОГ-25П; 1 граната «РГД-5»; 2 гранати «РГО» із запалами та вибуховий пакет та інші боєприпаси, які безпосередньо обвинувачений не отримував.
Проте, обвинувачений ОСОБА_8 ,знаючи вимоги законодавства України, які обмежують вільний оборот боєприпасів, повертаючись із зони АТО, не виконав наказ командира батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Кіровоград» ОСОБА_19 та безпосереднього командира роти ОСОБА_12 , про здачу табельної зброї та боєприпасів,добровільно не здав в дозвільну службу по місцю дислокації батальйону, чим порушив порядок зберігання бойових припасів та вибухових речовин, у зв`язку з тим, що автомобіль «Mercedes VITO», державний номер НОМЕР_2 , в якому їхав обвинувачений, не є місцем зберігання бойових припасів та вибухових речовин.
Вказані обставини повністю підтверджується показаннями свідків,які є об`єктивними, логічними, послідовними, узгодженими між собою, відповідають всьому розвитку подій та матеріалам кримінального провадження та яким суд першої інстанції дав правильну оцінку. Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 зберігав при собі та у своїх особистих речах бойові припаси та вибухові речовини, без передбаченого законом дозволу, поза межами проведення антитерористичної операції, та на час огляду не виконував будь-яких спеціальних завдань. зберігання, видача та прийом зброї, спеціальних засобів, боєприпасів.
Доводи захисника про те, що вогнепальна зброю та боєприпаси до неї видавалися ОСОБА_8 для здійснення ним своїх службових повноважень, а документ, який би приписував обвинуваченому здати чи повернути вказані зброю та боєприпаси стороною обвинувачення не було надано спростовуються показаннями безпосередніх командирів, які наказали здати зброю та боєприпаси, що підтверджується вищевикладеним.
Взагалі, показання обвинуваченого, які надані в ході судового розгляду в суді першої інстанції, є нелогічними і непослідовними та спростовуються, як показаннями свідків, так і сукупністю інших доказів, які надані стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні, тому колегія суддів розцінює їх як спосіб захисту з метою уникнення від кримінальної відповідальності..
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4