Апеляційний суд Кіровоградської
Справа №11а-125 2007 р. Головуючий 1 інстанції Солопов Ю.О.
Категорія ст.286 ч. 2 Доповідач Поступайло Н.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

Головуючого-судді МедведенкаЮ.С.

Суддів: Поступайло Н.І.

Петрової І.М. за участю прокурора Голубенко Г.П., засудженого
ОСОБА_1,захисника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_2 розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді
кримінальну справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_4 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда
від 3 серпня 2006.р. , котрим

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженець м.Кіровограда,
українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працюючий , не одружений , що проживає в АДРЕСА_1; раніше
судимий:

-12.05.2004 року
Кіровським районним судом м.Кіровограда за ст.345 ч.2 КК України до
покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі
ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком
2 роки;

засуджений за ст.286 ч.2 КК України
до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки з позбавленням права керувати всіма видами
транспортних засобів на 2 роки.

На підставі
ст. 71
КК України приєднана частина невідбутого покарання
за вироком
Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 12.05.2004 р. та

2

остаточно призначено
до відбування 3 роки б місяців позбавлення волі з позбавленням
права керування всіма видами
транспортних засобів на 2 роки.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_4 3000грн.
матеріальної та 10000грн. моральної
шкоди.

Вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що 8.04.2006 р. о 21 год., керуючи незареєстрованим
мотоциклом'Сузукі-Т1000", рухаючись по вул. Короленка в м.
Кіровограді, в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху не врахував
дорожню обстановку для безпечного управління мотоциклом; п. 12.3 Правил не прийняв заходів до зменшення швидкості руху при
виявленні перешкоди ; п. 12.4 перевищив обмеження швидкості в населеному пункті в межах 60 км на годину,
рухаючись зі швидкістю 90 км на годину, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5, яка переходила перехрестя вулиць Короленко-Ціолковського
зліва направо по ходу руху мотоцикла . В результаті наїзду ОСОБА_1 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_5 у вигляді : закритої черепно-мозкової травми, крововиливу під
м'які мозкові оболонки по базальтовій поверхні мозку, в лівій і правій тім'яній
долях, , в правій
потиличній долі; крововиливи в м'які тканини
голови в тім'яній лобній області зправа, садна, крововиливи обличчя, закриту тупу травму тазу, попереку, які
відносяться до тяжких тілесних
пошкоджень, від яких настала смерть потерпілої в лікарні.

В апеляції потерпілого ставиться питання про скасування вироку суду в зв'язку
із неправильною кваліфікацією дій засудженого. Як стверджує потерпілий, скоївши наїзд на потерпілу , ОСОБА_1 з місця події зник. Наполягає, що ОСОБА_1 скоїв також умисний злочин, передбачений ст.135ч.З КК України. Просить вирок суду скасувати та
повернути справу на додаткове слідство для
пред'явлення винному даного обвинувачення.

Заслухавши
доповідача, потерпілого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_2, що підтримали
апеляцію, прокурора, засудженого ОСОБА_1 та
захисника ОСОБА_3, які заперечували проти апеляції, вивчивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що вирок суду є законним
та обгрунтованим.

Вина ОСОБА_1 у
вчинені злочину, за який він засуджений ,
підтверджується зібраними по справі, перевіреними в
судовому засіданні доказами.

Так, допитаний
в якості підсудного ОСОБА_1 показав, що 8.04.2006 р. близько 21 год він, керуючи
мотоциклом, рухаючись в напрямку Лісопаркової, на перехресті вулиць Короленка
та Ціолковського в м. Кіровограді на
відстані приблизно 50 м побачив на
середині дороги потерпілу.

Наближаючись, він помітив, що вона
стала різко перебігати дорогу. Він почав
гальмувати, вивернув руль, однак зіткнення не зміг уникнути.

Окрім показань підсудного, вина підтверджується також:

-показаннями
потерпілого ОСОБА_4, якому вночі 8.04.2006 р. стало відомо про те,
що підсудний скоїв ДТП,
в результаті якого загинула його мати. Від очевидців йому стало відомо, що він їхав
на великій швидкості.;

-показаннями свідків ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, які перебували на зупинці біля місця ДТП, бачили, що мотоцикліст рухався зі швидкістю близько 100 км на годину;

-протоколом
огляду місця події, яким зафіксовані деталі і обставини

вчинення злочину (а.с. 3);

-протоколом відтворення обстановки та обставин події (а.с.41);

-висновком судово-медичної експертизи про наявність, ступінь тяжкості

тілесних ушкоджень у потерпілої та причини смерті (а.с. 32);

-висновком
автотехнічної експертизи ,
згідно якої засуджений мав можливість
уникнути зіткнення ( а.с.46);

- випискою із правил дорожнього руху , котрі були порушені
засудженим .

Виходячи із добутих та досліджених в судовому засіданні доказів, суд обгрунтовано кваліфікував дії підсудного за ст. 286 ч. 2 КК України як порушення правил
безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої.

Оцінюючи доводи апеляції, колегія суддів вважає їх такими, що
не можуть бути задоволеними , виходячи з наступного. Із показань підсудного ОСОБА_1,
допитаних свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що, скоївши наїзд на потерпілу ОСОБА_5, ОСОБА_1 продовжив рух
мотоцикла. Однак біля стадіону АРЗ, що в 200 метрах від місця зіткнення, підсудний розвернув
мотоцикл та повернувся на місце події. Дані показання підтверджені також протоколом огляду місця події , в якому відмічено стан транспортного засобу та
фототаблиця до протоколу. Таким чином, на момент огляду місця події працівниками міліції
підсудний перебував на місці
події. (а.с. 4звор. 7-14).

Згідно ст. 135 ч. З КК України відповідальність за залишення в
небезпеці, що спричинило смерть особи або інші тяжкі наслідки, може наступити,
якщо між
залишенням у небезпеці і тяжкими наслідками встановлено причинний

4

зв'язок. Тобто, коли саме внаслідок
ненадання допомоги настали тяжкі наслідки.
Якщо потерпілій особі були спричинені такі тілесні ушкодження , які неминуче призводять до смерті, то це свідчить
про відсутність причинного зв'язку
між залишенням у небезпеці і смертю потерпілої. З матеріалів справи вбачається, що через 5-7 хвилин потерпілій була надана інтенсивна медична допомога, однак життя врятувати їй не вдалось. Згідно
висновку експерта, потерпіла отримала тяжкі тілесні
ушкодження , які потягли її смерть, не дивлячись
на надання своєчасної медичної допомоги.

Тому дії ОСОБА_1
не можуть кваліфікуватися за ч.Зст.135 КК України,
оскільки причинний зв'язок між залишенням потерпілої ОСОБА_1 у
небезпеці і смертю потерпілої не
встановлений.

При призначенні покарання суд згідно вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину , особу винного та обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Суд обґрунтовано врахував, що хоча злочин віднесений до тяжких, однак не є
умисним.

В якості пом'якшуючих враховано щире каяття, сприяння розкриттю злочину,
наявність на утриманні матері
похилого віку.

Обтяжуючі обставини не встановлені.

ОСОБА_1 характеризується позитивно. Однак злочин вчинив у період іспитового
строку.

Колегія суддів
також вважає за необхідне врахувати в якості пом'якшуючих
ті обставини, що мати страждає хронічним захворюванням серця, батько
помер в період слідства. Окрім того, судом не враховано часткове
відшкодування шкоди підсудним.

За викладених обставин, колегія суддів вважає призначене покарання достатнім для виправлення
та перевиховання засудженого.

Виходячи з викладеного, підстав для скасування чи зміни вироку суду колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.. 362, 366 КПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляцію потерпілого ОСОБА_4 залишити без задоволення.

5

Вирок
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 3 серпня 2006 року стосовно
ОСОБА_1-без зміни.