Справа №: 1-69/10
Провадження № -
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2010 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді: Брагіна В.І.

при секретарі: Лавренчук Л.М.

з участю прокурора: Кравчук Н.Є.

з участю адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця,гр-на України,не одруженого, не працюючого,ІНФОРМАЦІЯ_3,проживаючого : ІНФОРМАЦІЯ_4,судимого вироком

- Погребищенського районного суду Вінницької області 25.02.2010 року за ст.ст.185 ч.2;ч.1 ст.304 КК України до 2 років позбавлення волі,

за ст.185 ч.2;ч.1 ст.304 КК України,-

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженеця с.Здолбиця Здолбунівського району Рівненської області, українця,гр-на

України, ІНФОРМАЦІЯ_6,не одруженого, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_7

Рівненської області, судимого вироком

Погребищенського районного суду Вінницької області

25.02.2010 року за ст.ст.185 ч.2 КК України до 1 року : місяців

Позбавлення волі

185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ

04.10.2009 року,біля 8 години 30 хвилин, ОСОБА_2,достовірно знаючи про неповноліття ОСОБА_3,шляхом пропозиції, втягнув його у злочинну діяльність, запропонуваши вчинити спільно з ним крадіжку коней, на що ОСОБА_3 погодився та 04.10.2009 року,біля 8 години ЗО хвилин, ОСОБА_2 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_3,з пасовища, розташованого неподалік с.Івниця Андрушівського району Житомирської області,таємно викрали коня гнідої масті,віком біля 7 років,вагою 650 кілограм, вартістю 10 000 гривень,який належав ОСОБА_4

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю,пояснив,що в м.Києві він познайомився з ОСОБА_3 Він знав,що ОСОБА_3 неповнолітній. В вересні 2009 року до нього на мобільний телефон подзвонив ОСОБА_5, який повідомив,що хоче приїхати погостювати. Після цього зустрілися на ст.Фастів Київської області та в подальшому вдвох поїхали до нього додому в с.Ісайки Богуславського району. 01.10.2009 року його батько ОСОБА_6 дав гроші в сумі 400 гривень для того, щоб купити шину та ланцюга до бензопили. Коли це ОСОБА_5 почув, то попросився їхати спільно з ним до м.Києва та в подальшому вони спільно поїхали в м.Київ. Так як у нього ще з літа 2009 року виникла ідея щодо крадіжки коней, так як хотів мати свого коня, а тому взяв з собою з дому карту автомобільних доріг та вуздечку. Коли їхали в електропотязі до м.Києва про свої наміри скоїти крадіжку він розповів ОСОБА_3 та запропонував йому спільно з ним скоювати крадіжки коней можна було б продати коней та гроші поділити і таким чином заробити. На його пропозицію ОСОБА_3 погодився.03 жовтня 2009 року вони поїхали в м.Фастів Київської області, після цього пересіли на інший потяг який їхав до м.Житомир. їдучи даним потягом не доїжджаючи до м.Житомира біля 22 години вони зійшли на ст.Івниця Андрушівського району. Після цього пішки пішли до ферм села Івниця, щоб подивитися чи є там коні з метою їх крадіжки, але коней там не було. Після цього вони пішли до сіносховища де переночували,а 04.10.2009 року,вранці,обійшли навколо села. В подальшому вони вирішили їхати дизель потягом . Походивши по садку неподалік від залізно дорожньої колії побачили коня каштанової масті і вирішили його викрасти. ОСОБА_3 пішов у долину поля, а він із коня зняв ланцюга надів упряж, яка була у нього з собою, запріг коня і верхи поїхав. Потім він підібрав ОСОБА_3 і вони верхи поїхали в напрямку сходу. їхали вони полями поки на вулиці не стемніло. Доїхавши до якогось села в березі ОСОБА_3 побачив, що хтось перепиняє коня і запропонував його викрасти. Анатолій та пішов забирати коня, точніше то була кобила чорної масті. Після цього вони двома конями переїхали залізно дорожню колію та зупинилися і переночували в якійсь посадці. Він запам'ятав, що то було смт. Попільня. Після цього 05.10.2009 року вони знову на протязі дня їхали кіньми в напрямку м.Сквира Київської області,так як він постійно дивився дорогу по карті,а ввечері заїхавши за м.Сквира знову вирішили заночувати,так як була ніч і тим більше стомилися. Зпутавши коней один до одного вони відпустили їх пастися,а самі лягли відпочивати в лісосмузі неподалік від дороги. Вранці коли прокинулися, то виявили відсутність коней. Пошукавши коней деякий час вони їх так і не знайшли, де могли подітися коні йому не відомо.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю,пояснив, що раніше,більш ніж три роки тому,в м.Києві познайомився із ОСОБА_2, який мешкав в с.Ісайки Богуславського району Київської області. Він був старшим за нього, але він з ним потоваришував. На заробітках в м. Києві вони працювали переважно різноробочими на будівництві. Близько одного року тому остаточно повернувся додому із заробітків та більше нікуди не їздив. Поступив на навчання до Квасилівського професійного ліцею, де провчився майже рік, однак покинув навчання за власним бажанням. Після того він ніде більше не навчався та не працював. Згадав про ОСОБА_2 та вирішив приїхати до нього погостювати. У нього залишився номер його мобільного телефону і він зателефонував йому. У вересні 2009 року, доїхав електричкою до м. Фастів Київської області, де його зустрів ОСОБА_2 Далі вони вдвох доїхали до с. Ісайки. На протязі місяця гостював у ОСОБА_2 01.10.2009 року батько ОСОБА_7 дав гроші ОСОБА_2, щоб він поїхав до м. Києва та придбав шину та ланцюга до бензопили. Почувши, це він почав просити ОСОБА_2, щоб він взяв його з собою до м. Києва на що він погодився. По дорозі до м. Києва в електричці, ОСОБА_2 запропонував йому вчинювати крадіжки коней та повідомив, що хоче одного коня викрасти для себе, а іншого можливо здати на м'ясокомбінат за гроші і на цьому можливо було б непогано підзаробити. На його пропозицію викрадати коней, він відразу погодився. По приїзду до м. Києва вони справилися у своїх справах. 03.10.2009 вони під вечір із центрального залізничного вокзалу поїхали на ст. Фастів Київської області а після цього пересіли на інший потяг та поїхали в напрямку м.Житомира. Не доїжджаючи до м.Житомира вони вдвох із ОСОБА_2 зійшли на якійсь станції, це була десь 22 година. Після цього пішки вони вдвох пішли до ферм села Івниця, щоб подивитися чи є там коні з метою їх крадіжки, але коней там не було. Після цього пішли до солом'яних тюків, які знаходилися під накриттям та переночували,а наступного дня 04.10.2009 року вранці біля 8 години походивши по садку неподалік від хімскладу та залізничної колії побачили коня каштанової масті і вирішили його викрасти. Коли ОСОБА_2 викрав коня він пішов в долину де ОСОБА_2 його підібрав і вони верхи поїхали в невідомому йому напрямку. їхали вони полями поки на вулиці не стемніло. Місцевості він не знав. Доїхавши до якогось села і в березі він побачив, що в хтось перепиняє коня і захотів його викрасти . Вночі коли ОСОБА_2 перебував біля коня він пішов забирати того коня якого бачили в березі, точніше то була кобила чорної масті. Кобила була на ланцюзі з кантаркою. Він зняв ланцюг і приїхав до ОСОБА_2, двома кіньми вони поїхали. Він запам'ятав, що то було смт. Попільня так як на АЗС купували каву. Після цього 05.10.2009 року вони знову на протязі дня їхали кіньми в напрямку м.Сквира Київської області так як ОСОБА_2 постійно дивився на дорогу по карті, а ввечері заїхавши за м.Сквира знову вирішили заночувати так як була ніч і тим більше стомилися. Зв'язавши коней один до одного вони відпустили їх пастися, а самі лягли відпочивати в лісосмузі неподалік від дороги. Вранці коли прокинулися, то виявили відсутність коней. Пошукавши коней деякий час вони їх так і не знайшли, де могли подітися коні їм не відомо. В скоєному розкаються,просив суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини підсудними,їх вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами :

З показів потерпілого ОСОБА_4 вбачається,що 04.10.2009 року,близько 7 год, він вивів коня на пасовище, розташоване поблизу залізничної зупинки «Івниця» в с.Івниця Андрушівського району Житомирської області. На пасовищі прив'язав коня на металевий ланцюг довжиною біля 10 метрів та залишив його там пастись,а сам пішов пасти корови на поле. Близько 18 год. Дочка ОСОБА_8 повідомила про відсутність коня. Це його насторожило тому, що кінь до цього часу ніколи не відривався і не втікав. Після цього він вирішив піти на пасовище і самому переконатись. Прийшовши на пасовище побачив,що кінь дійсно був відсутній. Ланцюг, яким був прив'язаний кінь, лежав на тому ж місці де припинав коня і був розщеплений. Він вирішив пошукати коня, але так і не знайшов його. На наступний день зателефонував у міліцію та повідомив про зникнення коня. Кінь був вишневої масті,віком біля 7 років,вагою близько 600-650 кг. , на голові була плямка розміром в діаметрі 5 копійок білого кольору та на грудях коня була невелика тоненька полоска довжиною до 10 сантиметрів білого кольору. Крадіжкою коня йому завдані збитки на суму 10000 грн. (а.с.15-16).

З протоколу огляду місця події від 05.10.2009 року в ході якого, оглянуто відкриту місцевість між залізничною колією зупинки «Івниця» та недіючим приміщенням хімічного складу в с.Івниця Андрушівського району Житомирської області,при детальному огляді місцевості, на грунті виявлено відбитки копит коня, які ведуть вздовж залізничної колії в напрямку автодороги Житомир-Сквира (а.с.5-6).

Протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_2 який детально розповів та показав на місцевості про обставини вчинення ним крадіжки коня з пасовища поблизу залізничної зупинки «Івниця» в с.Івниця Андрушівського району Житомирської області за попередньою змовою з ОСОБА_3М.(а.с.77-80).

Протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_3 який всім присутнім при відтворенні детально розповів та показав на місцевості про обставини вчинення ним крадіжки коня з пасовища поблизу залізничної зупинки «Івниця» в с.Івниця Андрушівського району Житомирської області за попередньою змовою з ОСОБА_2 (а.с.81-84) .

Протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю потерпілого ОСОБА_4 який детально розповів та показав на місцевості, де поблизу залізничної зупинки «Івниця» в с.Івниця Андрушівського району Житомирської області випасався його кінь, який був викрадений 04.10.2009 року (а.с.85-86).

Згідно довідки КСП «Шевченківське» вартість 1 кг. Живої ваги коня становить 8 грн.(а.с.8).

Оцінивши вищезгадані докази у їх сукупності,суд прийшов до висновку,що таємно викравши майно ОСОБА_4 на суму 10000 грн.,підсудні вчинили крадіжку чужого майна за попередньою змовою між собою,тому кваліфікує їх дії за ст.185 ч.2 КК України і вважає їх вину в цьому доведеною. Навмисні дії ОСОБА_2 по втягненню неповнолітнього ОСОБА_3 у злочинну діяльність суд кваліфікує за ст.304 ч.1 КК України і вважає його вину в цьому доведеною.

Обставин,що обтяжують покарання ОСОБА_2,ОСОБА_3 не має.

Обставиною,що пом'якшує покарання ОСОБА_2 є його щире каяття в скоєних злочинах.

Обставинами,що пом'якшують покарання ОСОБА_3 є його щире каяття в скоєному злочині,вчинення злочину в неповнолітньому віці.

При обранні покарання ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів,один з яких згідно ст.12 КК України є тяжким злочином,особу підсудного,який характеризується посередньо,має на утриманні неповнолітню дитину та вважає,що виправлення та перевиховання підсудного можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, але з врахуванням пом'якшуючих обставин обирає покарання ближче до мінімальної межі санкції закону.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості,особу підсудного,який характеризується позитивно,вчинив злочин у неповнолітньому віці та вважає,що виправлення та перевиховання підсудного можливе лише в умовах ізоляції від суспільства,але з врахуванням пом'якшуючих обставин обирає покарання ближче до мінімальної межі санкції закону.

Обираючи остаточне покарання підсудним,суд в порядку ч.4 ст.70 КК України вважає можливим повністю зарахувати їм в строк покарання,відбуте ними за вироком Погребищенського районного суду Вінницької області 25.02.2010 року.

Цивільний позов ОСОБА_4 суд задовольняє повністю,стягуючи на його користь з підсудних вартість викраденого коня - 10000 грн. в солідарному порядку. Судових витрат не має. Речових доказів не має.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України,суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 за ст.185 ч.2;304 ч.1 КК України визнати винним і призначити покарання :

- за ст.304 ч.І КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі

- за ст.185 ч.2 КК України у вигляді 2 (двох) років б (шості) місяців позбавлення волі

Згідно ст.70 ч.1 КК України визначити ОСОБА_2 остаточне покарання шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим у вигляді 3 років позбавлення волі.

Згідно ст.70 ч.4 КК України,враховуючи покарання за вироком Погребищенського районного суду Вінницької області 25.02.2010 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,остаточно визначити ОСОБА_2 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, повністю зарахувати ОСОБА_2 покарання, відбуте ним за вироком Погребищенського районного суду Вінницької області 25.02.2010 року та у зв'язку з цим рахувати початок строку відбуття покарання за цим вироком з 19 жовтня 2009 року.

ОСОБА_3 за ст.185 ч.2 КК України визнати винним і призначити покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести ) місяців позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст.70 КК України,враховуючи покарання за вироком Погребищенського районного суду Вінницької області 25.02.2010 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести ) місяців позбавлення волі,повністю зарахувати ОСОБА_3 покарання,відбуте ним за вироком Погребищенського районного суду Вінницької області 25.02.2010 року та у зв'язку з цим рахувати початок строку відбуття покарання за цим вироком з 19 жовтня 2009 року.

Запобіжний захід до набрання вироком чинності відносно засуджених залишити попереднім - утримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_2,ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ОСОБА_4 10000 (десять тисяч) грн. на відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд на протязі п'ятнадцяти діб після його проголошення,а засудженими,які перебувають під вартою,в той же строк,з часу вручення їм копії вироку.

Суддя:ОСОБА_9